mot · GE02Fi16 · 1990-11-20 00:00:00 — Vi stårbakom det beslut angående gränsskyddet --neddragning i takt med andra länder -- somriksdagen antog våren 1990.Ett ensidigt sänkt gränsskydd kommer att ledatill att väsentliga delar av det svenska jordbruketslås ut. Risken är uppenbar att regionalpolitiska,sociala, kultur och miljöpolitiska förluster blir vidastörre än de kortsiktiga vinsterna. Dessutom, med denhandfallenhet som präglar regeringensförhållningssätt till de senare leden ilivsmedelsproduktionen, så finns det inga garantierför att de sänkta gränsskyddsnivåerna kommerkonsumenterna till godo. Det kan mycket väl bli destora livsmedelskedjorna som ökar sin vinstandelistället.Statlig förmögenhetsförvaltning (3.6)Intresset av att som regeringen säger ''ökaavkastningen och frigöra kapital för att beredautrymme för andra satsningar inomnäringspolitiken, t.ex. på infrastrukturensområde'', är vällovligt, men måste enligt våruppfattning underordnas andra, övergripandeprinciper för statens affärsverksamhet.Vattenfalls verksamhet och organisation måsteutformas på ett sådant sätt attkärnkraftsavvecklingen och introduktion av ihuvudsak inhemska, miljövänliga energislag ochutvecklande av en effektiv energimarknad främjas.Krav på ökad avkastning och effektivitet påDomänverket får inte överordnas ett miljöanpassatskogsbruk eller leda till utförsäljning i stor skala avstatens skogsegendom.Vår slutsats är att, för att använda regeringensspråkbruk, ''en genomgripande effektivisering avstatens kapitalförvaltning'' inte bör ske utannoggrann föregående utredning och att en sådanutredning även omfattar , domänverketoch byggnadsstyrelsen.Vänsterpartiet är för en effektiv statligförmögenhetsförvaltning. En effektivisering skallske utifrån ett politiskt helhetsperpektiv. Därföranser vi att en strategi skall fastställas föraffärsverk, bolag, stiftelser och myndigheter innannågra omfattande åtgärder vidtas.Statlig administration (4.1)är positivt till omställning ochbantning av den statliga administrationen. Vi hartidigare uttalat oss för en effektiv ochändamålsenlig offentlig sektor. De anställda och brukarna måsteges ökade möjligheter att planera och utformaverksamheten. En bra demokratisk, obyråkratiskoffentlig verksamhet är det bästa sättet atttillgodose medborgarnas behov.I en minskning av offentlig byråkrati är detviktigt att osthyvelsprincipen inte används. Viktigaområden som t.ex. miljöverksamhet måste bådeeffektiviseras och förstärkas.Övergången till resultatorienterad styrninginnebär mycket klara politiska mål och riktlinjersamt att dessa mål och riktlinjer noga följs upp avde demokratiskt valda politikerna. Saknas dennapolitiska ambition blir risken stor för att''marknaden'' tar över styrningen. Erfarenheternafrån ramlagarna t.ex. på arbetsmiljöns områdeförskräcker. Där är de politiska målen enbart fraserutan förpliktelser. Även den s.k. Dalamodelleninom sjukvården lider av denna brist på politiskstyrning, vilket innebär att ''marknaden'' i ställetkommer att avgöra prioriteringar, utvecklingsvägaretc som kan stå i direkt motsättning till dedemokratiskt formulerade målen.Sjukförsäkringen, tillfälliga föräldrapenningenm.m. (4.2)delar inte regeringensuppfattning att det föreligger en så allvarligekonomisk situation i landet att det är nödvändigtatt försämra våra socialförsäkringar. Vi kan inteheller finna att den ökade självrisken isjukförsäkringen och den försämrade ersättningenvid vård av sjukt barn på något sätt ökar motivenför rehabilitering och arbete, vilket regeringenanför som vägande skäl till ingreppen.Ett införande av självrisk i sjukförsäkringenpåverkar inte alla grupper på likartat sätt. Vi delardärför den uppfattning som socialdemokraternaframförde i sin reservation till l981 årssjukpenningkommitté, som också utredde fråganom självrisk i sjukförsäkringen. I reservationenanförs bl.a.:Ett oeftergivligt villkor enligt vår mening äremellertid att besparingarna inte drabbar på ettorättvist sätt utan påverkar olika grupper på iprincip likartat sätt. Då ett sådant villkor inte kanuppfyllas vid införande av självrisk isjukförsäkringen måste tanken på besparingargenom sådana åtgärder bestämt avvisas.I samma reservation avvisar ocksåsocialdemokraterna med eftertryck åtgärder somkan beskära den fria avtalsrätten samt en form avsamhällskontrakt för att uppnå samma effekt.Vänsterpartiet delar också den uppfattningen ochvi kan inte finna annat än att det regelsystem somregeringen nu föreslår för att sänkakompensationsnivån i sjukförsäkringen kanjämställas med kontrakt som får samma effekt somett direkt ingrepp i den fria avtalsrätten.Åtgärder för effektivare sjukvård ochsjukförsäkring (4.3)Regeringen aviserar ett initiativ i syfte attåstadkomma en bättre samordning av sjukvårdensoch sjukförsäkringens finansiering och styrning.Vänsterpartiet avvaktar ett ställningstagande i deåtgärder som aviseras under denna rubrik intill dessatt vi får ta del av de fullständiga förslagen. Men vivill redan nu framhålla att en ökad samordningmellan sjukförsäkringens och sjukvårdensfinansiering inte får leda till att människor utanförarbetsmarknaden får en sämre prioritering isjukvårdsköerna än de som bedöms somproduktiva. Däremot är vi positiva till attsjukvården får del av de vinster som kan uppnås iförsäkringssystemet genom en bra och effektivsjukvård.Flexibel skolstart m.m. (4.4)har uppfattningen att det ärviktigt att finna former för en närmare praktisk ochorganisatorisk samverkan mellan barnomsorg ochskola. Behovet av en pedagogisk helhetssyn somomfattar både barnen inom barnomsorgen ocheleverna i skolan är väl känt.Regeringen aviserar nu en flexibel skolstart somman spår kommer att leda till att den övervägandedelen av barnen kommer att börja skolan ett årtidigare . Argumenten för detta är enligtregeringen i huvudsak tre: det möjliggörbesparingar i kommunerna, arbetsmarknaden kantillföras ytterligare en åldersklass och det sägs varaen förutsättning för att möjliggöra en reformeringav gymnasieskolan.Den koppling mellan sexåringarna och krisen iden svenska ekonomin som regeringen tydligen ser,eftersom man valt att ge sexåringarna en relativtframträdande roll i sitt ''krispaket'', ärverklighetsfrämmande och delas inte avvänsterpartiet.Vi tror inte att en tidigare skolstart skullemedföra några nämnvärda besparingar. Barnensutveckling och behov tidigareläggs inte med ett årbara för att skolstarten tidigareläggs. Om barnenbörjar i nuvarande årskurs ett såbetyder det att de börjar årskurs sju vid tolv osv.Detta kräver en förändring av hela skolan ochkanske även fortbildning av lärarna ommålsättningen skall fortsätta att vara en skola somär anpassad till eleverna och inte tvärtom. Det finnsen betydande risk att skolstart vid ålderkombinerat med en fortsatt nioårig grundskolaleder till att eleverna inte hinner lära sig lika mycketsom i dagens grundskola.Vi kan inte heller se några fördelar i attungdomarna lämnar istället för som vid sexton.Enligt är det både möjligt ochnödvändigt att reformera gymnasieskolan så attsamtliga utbildningar blir treåriga utan atttidigarelägga nio årskurser.Vänsterpartiet avvisar regeringens förslag omtidigarelagd skolstart så som det presenteras iskrivelsen. Vi delar inte bedömningen att landetsekonomi är kopplad till sexåringarna och vi anseratt de argument som regeringen för fram ärirrelevanta.Men det finns flera skäl som talar för attutveckla och stärka deltidförskolan och denskolförberedande verksamhet som sexåringarnaredan idag deltar i samt nå ett närmare samarbetemellan förskolan och skolan. deltargärna i en diskussion om hur detta skall ske på bästasätt. Det gäller även en diskussion om skolstartensom enligt vår mening måste utgå ifrån barnensbehov och inte finansdepartementets.Effekter på /92 (4.5)Under rubriken 4.5 i skrivelsen görs enredovisning av åtstramningseffekten av regeringensförslag. vill redan nu innan någrafullständiga förslag är redovisade av regeringen gevår syn på några förslag:Flyktingar och biståndsanslagetVänsterpartiet motsätter sig bestämt förslagetatt ta resurser från utvecklingsbiståndet tillflyktingmottagandet.Flyktingströmmarna i världen beror på krig,förtryck, fattigdom och armod. En viktig uppgift,för att bidra till förhindrandet av att människortvingas fly, är därför att bedriva en utrikes- ochbiståndspolitik som syftar till fred, nedrustning,rättvis ekonomisk och social utveckling.En lika viktig uppgift är, så länge det finnsflyktingar i vår värld, att ta vårt solidariska ansvar.Vi ska ordna ett gott flyktingmottagande och vi skagarantera rätt till asyl för de politiska flyktingar somsökt sig till vårt land.Förslaget att minska resurserna till biståndet föratt föra över dessa resurser till flyktingmottagandetinnebär att regeringen ställer dessa uppgifter motvarandra. anser att skafortsätta föra en solidarisk flykting- ochbiståndspolitik. Vi kommer under ingaomständigheter att acceptera att man ställer dessasolidariska ansvarsuppgifter mot varandra.SkolanI samband med att förraåret beslutade om ett samlat kommunalthuvudmannaskap för lärare m.fl. (1989/90:Ub9)gjorde vissa tillkännagivanden som ettresultat av en uppgörelse mellansocialdemokraterna och vänsterpartiet.Riksdagen uttalade bl.a. att ett nytt statsbidragtill skolsektorn skulle utgå från minst sammabidragsnivå som för /91. Detta ärockså innehållet i den proposition om ansvaret förskolan (1990/91:18) som regeringen presenteradeför en månad sedan. I den propositionen föreslåsäven ett nytt statsbidragssystem som innebär attstaten inte längre skall styra resursanvändningen iskolan genom bidragssystemet.Nu aviserar regeringen nedskärningar avstatsbidragen till skolsektorn med c:a 1 miljardkronor det kommande budgetåret varav enbetydande del skulle avse nedskärningar avhemspråksundervisningen.En sådan kraftig nedskärning skulle innebärasvåra konsekvenser för verksamheten ute iskolorna. Om nedskärningarna förverkligas är detett allvarligt brott mot den överenskommelse somvi träffade med socialdemokraterna hösten 1989och mot det riksdagsbeslut som blev resultatet avden uppgörelsen. Dessutom blir det omöjligt förstaten att göra nedskärningar som drabbarspecificerade verksamheter i skolan med det avregeringen föreslagna statsbidragssystemet tillskolan. Med det nya bidragssystemet, somvänsterpartiet i allt väsentligt ställt sig bakom, ärsyftet just att kommunerna skall kunna styraresurserna så att de används mest effektivt.Vi motsätter oss den aviserade nedskärningenav anslaget till hemspråksundervisningen ochbidraget till , gymnasieskolan och denkommunala vuxenutbildningen.Stödet till SJI regeringens åtstramningspaket skall statensutgifter på kommunikationsområdet i ett första stegminskas med . Åtgärdendrabbar konsekvent den miljövänliga tågtrafiken.Det redan alltför låga anslaget för köp avinterregional tågtrafik skall skäras ned medytterligare . villtvärtom öka anslaget.Effekter på samhällsekonomin (5)Syftet med regeringens åtgärdspaket är ''attdämpa pris- och kostnadsutvecklingen och skapaförutsättningar för en lägre räntenivå''. På kort siktförutser regeringen däremot inga reala effekter.Reduceringen i offentlig konsumtion och offentligainvesteringar uppvägs ''av att investeringarna iövrigt kan antas utvecklas gynnsammare''.Hushållens inkomster sjunker visserligen till följdav den sänkta sjukersättningen, men konsumtionenkan trots detta hållas uppe till följd av lägre räntoroch inflation. Man kan m.a.o. förbättrabudgetsaldot med utan attdetta får några som helst negativa effekter påaktiviteten i ekonomin. I ett längre perspektivväntas t.o.m. åtgärderna ha en klart positivtinverkan enligt regeringen. Återstår då bara attfråga sig varför ingen kommit på detta unika grepptidigare.Vänsterpartiet delar inte regeringensuppfattning om att åtgärdspaketet kommer attdämpa pris- och kostnadsutvecklingen. Effekternapå räntenivån förutses också bli försumbar.Försämringen av sjukersättningen leder därför tillatt hushållens köpkraft reduceras. Såväl sparkvotsom konsumtion beräknas härigenom bli lägre änannars.Regeringens antagande om att neddragningenav offentlig konsumtion och offentligainvesteringar kommer att balanseras av enmotsvarande uppgång i övriga investeringar är väloptimistisk. Sammantaget kommer åtgärdspaketetatt medföra en viss försvagning av aktiviteten i densvenska ekonomin under nästa år.Ett frågetecken är förstås vilken inverkanåtgärdspaketet kan ha på avtalsförhandlingarna påarbetsmarknaden. Försämringen isjukförsäkringen kan mycket väl leda till högrelönekrav än annars. Det är förvånande attregeringen på detta sätt försvåraravtalsförhandlingarna.Krisens grundDet senaste årets politiska och ekonomiska krisär i grunden den profitstyrda kapitalistiskamarknadsekonomins kris. Med den allt snabbareomloppstiden i den kapitalistiska ekonomin ochkrav på snabb lönsamhet och vinst, visar dessaekonomier upp stora problem med arbetslöshet,social och ekonomisk orättvisa samt tilltagandemiljöproblem och resursslöseri. Dessutom ökarklyftorna mellan i- och u-länder.Kännetecknande är den stora arbetslösheten ide rika industriländerna och de tilltagandeekonomiska och sociala klyftorna, somspekulationsekonomin med penningochfinansmarknaden spelar en allt viktigare roll.Samtidigt minskar det politiska inflytandet tillförmån för det ekonomiska etablissemanget.När de centralstyrda, byråkratiska,odemokratiska och ofria ekonomierna i öst brakatsamman, framstår däremot inte kapitalismen somde fria marknadernas system. Tvärtom är deimperialistiska blocken, med storavärldsomspännande transnationella bolag, oerhörtcentralstyrda och centralplanerade. Effekten ärmonopolisering, kartellbildning ochkonkurrensbegränsning. Den överstatligabyråkratiska sammanslutningen -- EG -- skall ses urdetta perspektiv.Utvecklingen visar att de socialistiskavärderingarna är lika aktuella nu som någonsin.Allas rätt till arbete, ekonomisk och social rättvisa,liksom en resurs- och miljöbevarande politik kanendast förverkligas om de samlade tillgångarnafördelas enligt principen om rättvisa, jämlikhet ochdemokrati.Profitstyrd marknad leder fel. Demokratin är enför viktig grundpelare för samhällsbyggandet för attöverlåtas till kapitalets profitinriktademarknadsmekanism. En demokratisk socialism,där det arbetande folket har ett reellt inflytandeöver politik och utveckling, är liksom i den svenskaarbetarrörelsens barndom, som , alternativettill en djupt odemokratisk kapitalism.AvslutningVänsterpartiet är berett att ta ansvar förSveriges ekonomi, men vi vägrar ta ansvar för enpolitik som vältrar över huvuddelen av bördorna påde ekonomiskt svaga grupperna. ärberett att samarbeta med alla som vill bekämpaorättvisorna och minska klassklyftorna.Sverige har inte råd att låta inkomstklyftornaväxa.Med denna utgångspunkt är det poänglöst avledande socialdemokrater att anklagavänsterpartiet för att inte ta ansvar. Regeringen kanaldrig få att ta ansvar för felaktigaförslag eller en felaktig socialdemokratisk politik.Därför blev det inga uppgörelser om momshöjningvåren 1989 och strejkförbud och lönestopp vintern1990. har i motsats tillsocialdemokraterna ork och mod, att stå fast vid enarbetarpolitik, som har sina rötter och intressen iarbetarrörelsens kamp och socialistiska idéer. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts med anledning avregeringens skrivelse om åtgärder för att stabiliseraekonomin och begränsa tillväxten av de offentligautgifterna.