mot · GD02Sk74 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk74 av m fl (mp) med anledning av prop 1989/90:110 Reformerad 1989/90 inkomst- och företagsbeskattning Sk74 Ett grönt skattesystem 2 1 Ideologi och skatter 2 1.2 Ekonomiska och ekologiska prioriteringar 2 2 Beskattningspolitikens effekter 3 2.2 Effekter för människor 4 3 Principer i skattepolitik 6 3.1 Det totala skattetrycket 6 3.2 Fördelningen mellan skattebaser 6 3.3 Skatt på arbetsinkomster 6 3.4 Skatt på konsumtion 7 3.5 Skatt på kapitalinkomster 7 4 Skatteskalan, m.m 7 4.1 Skatteskala och grundavdrag 7 4.2 Skatteregler för pensionärer 10 5 Inkomst av tjänst m.m 11 5.2.1 Viss utvidgning av inkomstslaget tjänst 11 5.3.2.1 Beskattningen av naturaförmåner 11 5.3.2.4 Bär- svamp- och kottplockning 11 5.4 Avdrag i inkomstslaget tjänst 12 6 Inkomst av kapital 13 6.6.2 Grundavdrag och sparavdrag 13 6.3.4 Allemanssparande m.m 14 8.10 Enskild näringsverksamhet 15 9 Kompletterande åtgärder och ekonomiska effekter 16 1 1989/90. I del A beskriver vi de principer för beskattningspolitiken som de gröna antagit och dessa principers relationer till partiets ideologiska grundsyn. Del B utgör det konkreta svaret på proposition 1989/90:100 och numreringen av de olika avsnitten i denna del refererar direkt till propositionens numrering. I bilaga 1 har vi i tabeller jämfört budgeteffekterna i vårt förslag med propositionens. Vår generation har ansvar för att föra livet vidare, för att ge kommande generationer minst lika stora möjligheter som vår egen att leva bra på jorden. Det viktigaste målet för politiken är att trygga livsförutsättningarna för nuvarande och kommande generationer inom de ekologiska ramarna. Särskilt viktigt är det att man har detta mål för ögonen vid utformandet av den ekonomiska politiken. I kontrast mot en sådan målsättning har vår generation utvecklat en misshushållning med resurser, en nedsmutsning av miljön och en prioritering av kortsiktigt ekonomiska värden. Egentligen är detta en fortsättning av en utveckling som fortgått under några sekler, men det är först som de allvarliga konsekvenserna blivit tydliga. Den gröna rörelsen har uppstått som ett resultat av ökad insikt om världens utveckling. Speciellt arbetar de gröna politiskt för ett samhälle som lever i ekologisk balans med miljön. Partiets konkreta handlingsprogram kan härledas ur fyra ideologiska solidaritetsbegrepp: - Solidaritet med naturen och de ekologiska systemen - Solidaritet med kommande generationer - Solidaritet med utsatta grupper inom - Solidaritet med människorna i 1.2 Ekonomiska och ekologiska prioriteringar de grönas ekonomiska program grundas på tre utgångspunkter: - Västvärldens nuvarande konsumtionsmönster passar inte i ett uthålligt ekonomiskt system. - Alla medel måste användas för att rätta till pioblemet. - Skatten är ett viktigt medel för den uppgiften. Såväl ekonomiska som naturvetenskapliga bedömningar stöder vår uppfattning att västvärldens nuvarande konsumtionsmönster inte passar i ett uthålligt ekonomiskt system. Det våldsamma utnyttjandet av jordens ändliga resurser, den hänsynslösa förstöringen av vår egen livsmiljö och det hårt upp- 2 1989/90 Sk74 skruvade ekonomiska tempot, allt är delar i en utveckling som varje ansvarig Mot. medborgare bör göra sitt yttersta för att vända. Dagens ekonomiska politik Sk74 är dessvärre kortsiktig och ytlig. Vad är då ur ekologisk synpunkt viktigt att åstadkomma med en skattereform? de gröna försöker besvara utmaningen genom att dels diskutera effekterna ur miljöns synpunkt, dels diskutera effekterna på människor och deras beteende. Ur miljöns synpunkt gäller det att uppnå positiva styreffekter genom den indirekta beskattningen. Det skall kosta att smutsa ner miljön eller att utarma resurserna. Det skall kosta så mycket att nedsmutsningen minskar drastiskt och att ett hushållande samhälle skapas. Med tanke på solidariteten med de svaga och utsatta grupperna i vårt land är det viktigt att ge skattesänkningen en låglöneprofil. de gröna kan aldrig ställa upp på en reform som främst gynnar de redan rika. När det sedan gäller människors ändrade beteende som följd av en skattereform måste man ha ett realistiskt sätt att se på så kallade dynamiska effekter. Dessa effekter har diskuterats så ensidigt att vi måste ge en mera balanserad analys av problemet. 2.1.1 Konsumtionsskatter som miljöpolitiskt styrmedel Skatter skall användas som styrmedel för att motverka misshushållning med resurser och miljö. Skatter på ändliga råvaruresurser måste höjas kraftigt för att minska överflödskonsumtionen av dessa. Miljöskatter och avgifter på miljöfarliga utsläpp m.m. måste också införas i större utsträckning och på ett mer konsekvent sätt. Den del av inkomsterna från sådana skatter som förväntas bestå bör användas till att sänka skatter på arbetsinkomster, både den direkta inkomstskatten och arbetsgivaravgifterna. En sådan överflyttning av skattebördan från skatt på arbete till skatt på naturresurser och miljöutsläpp gynnar en miljö- och resursvänlig konsumtion. En betydande del av inkomsterna från höjda skatter på ändliga råvaror och på miljöutsläpp ökar intäkterna i ett kort tidsperspektiv. Eftersom syftet med skatterna är att minska resursförbrukning och utsläpp, kommer skatteinkomsterna att minska i takt med att så sker. Sådana inkomstökningar kan inte användas för långsiktig sänkning av inkomstskatterna utan bör i stället användas för nya investeringar i miljövänlig teknik. Sådana satsningar bör avse järnvägsinvesteringar, utveckling av teknik för energisparande samt utnyttjade av förnybara energikällor. 2.1.2 Kapitalets makt och det miljöpolitiska perspektivet Mot. de gröna vill ha ökad beskattning på vinster av kapital i stället Sk74 för på arbete. Anledningen är delvis den nedan diskuterade fördelningpolitiska aspekten, men det är också så att kapitalets makt i många fall är destruktiv ur miljösynpunkt. Principen för kapitalförvaltning är ju att finna en lämplig kombination av vinst och säkerhet. Etiska synpunkter på vad det arbetande kapitalet orsakar i form av miljöskador och resursplundring beaktas överhuvud taget inte. Det är därför både logiskt och nödvändigt att samhället tar ut miljöskatter. Det är samhället och dess medborgare som antingen får bekosta reparationen av miljöskadorna eller lida av deras konsekvenser. 2.2 Effekter för människor Skatterna bör användas som fördelningspolitiskt instrument. Detta har även tidigare varit syftet, men metoderna för att få fram ett utjämnande skattesystem har inte varit optimala. Det krävs för det första ett regelsystem som försvårar skatteundandragande. För det andra skall skatteskalan ha en god låglönestruktur, dvs de som har höga inkomster skall betala hög skatt och de som har små inkomster skall ha lägre skatt och därtill eventuellt bidrag. Enligt de riktlinjer för beskattning som de gröna antagit skall kapitalvinster beskattas minst lika hårt som arbetsinkomster. Detta är särskilt viktigt ur fördelningspolitisk synpunkt. gällande skatteregler har gjort det alltför lätt för personer med stora kapitalvinster att undvika eller minska sin beskattning. Löntagare som inte har samma möjligheter har fått bära en orättvist stor del av skattebördan. Detta är inte endast orättvist, det är också omoraliskt att skatteundandragande skall vara en lönande sysselsättning. 2.2.2 Ekonomisk tillväxt kontra livskvalité Det finns två utbredda, men felaktiga uppfattningar om relationen mellan ekonomisk tillväxt och livskvalité. Den ena är att ekonomisk tillväxt sådan den avspeglas i bruttonationalproduktens ökning alltid leder till högre materiell standard för medborgarna, den andra är att högre materiell standard leder till högre livskvalité. Bruttonationalprodukten är ett otillräckligt och ofta direkt missvisande mått på välståndet i ett land och hos dess medborgare. de gröna anser det mycket angeläget att få fram ett bättre mått än BNP för att mäta vad som verkligen är viktigt för ett lands och dess medborgares välbefinnande. Behovet av ett sådant mått börjar bli tydligt för allt fler; de gröna har i allmänna motionstiden lämnat förslag om hur naturräkenskaper kan se ut. Tills sådana begrepp vunnit acceptans bör man i varje fall inte låta nuvarande BNP-begrepp vara ett tungt argument i den ekonomiska debatten. Den andra missuppfattningen, nämligen att livskvalité kan mätas av mate standard är ett arv , då folk i allmänhet faktiskt trodde Mot. Med en allt visare syn på livets värden, har en omvärdering börjat. de gröna hälsar detta med glädje. 2.2.3 Dynamiska effekter av ändrade skatteregler När vi nu yrkar på en sänkning av den direkta skatten på arbete och vill öka beskattningen av kapitalinkomster, energi, transporter och konsumtion, är det med en förväntan att människor skall bete sig på ett ansvarsfullt sätt, på ett sätt som grundar sig på förståelse av livskvaliténs förutsättningar. I stället för att öka sitt lönearbete och därigenom driva upp sin materiella standard, skall man kunna välja ökad fritid och ökade insatser inom den informella sektorn, dvs ägna mer tid åt familj, åt att hjälpa medmänniskor och åt andra obetalda sysselsättningar. Detta minskar penningekonomins betydelse till förmån för ökad livskvalité och ökad självtillit. Det kan alltså väntas att människors handlingsmönster ändras vid en reform. Man räknar med två motverkande dynamiska effekter av en sänkning av marginalskatten: Inkomsteffekten: Människor kan välja mer fritid genom att en kortare arbetstid ger oförändrad nettoinkomst som man själv kan minska effekten av höjningen av indirekta skatter genom en livsföring som hushållar med knappa resurser. Substitutionseffekten: Människor kan anse det lönt att öka sin insats av lönearbete eftersom de får behålla mer av extraförtjänsten. Det är därvid stor risk att de ökar sin konsumtion och därmed förbrukningen av materiella resurser. Bägge dessa effekter är dynamiska, dvs de är ändringar som sker som en reaktion på förändringarna av skattereglerna. Där den första effekten överväger, får man en ökning av livskvalitén, där den andra effekten överväger, ökas den materiella förbrukningen. Det är förväntan att människors ökande förståelse för livets värden innebär att inkomsteffekten i själva verket överväger trots att den politiska majoritet som står bakom propositionen, en koalition av socialdemokrater och folkpartister, hoppas och anser att substitutionseffekten överväger, dvs att människor, speciellt de lågavlönade, kan hetsas till allt större ansträngningar i det formella arbetslivet. 2.2.4 Regionala effekter av ändrade skatteregler de gröna har målsättningen att människor skall kunna leva med hög livskvalité såväl på landsbygden som i tätorterna. Denna målsättning måste dock kombineras med de miljömässigt motiverade kraven att minska den industriella överhettningen och det totala transportarbetet. Skattesystemet bör alltså utformas så att det gynnar en småskalig och decentraliserad samhällsstruktur och lokala försörjningssystem vilka minskar transportbehov och resursförbrukning. Skattepolitiken bör innebära ett ökat kostnadsansvar för bilismen i både tätort och glesbygd samt en minskning av de skattemässiga subventionerna av boendet, speciellt i tätorterna. Den avvägning vi syftar till i våra detaljerade förslag skall vara både rättvis och konsum- 5 1* 1989/90. 1989/90 Sk74 3.1 Det totala skattetrycket Höga skatter betyder stark centralstyrning och maktkoncentration. Detta strider mot krav på decentralisering, gräsrotsdemokrati och stor frihet för enskilda medborgare. Ett lägre skattetryck möjliggörs av de positiva effekterna av den gröna politiken: ökad informell omsorg, minskat vårdbehov, minskat behov av miljöåtgärder. En höjning av det totala skattetrycket på kort sikt kan endast accepteras om avsikten är att förbättra miljön, folkhälsan och hushållningen med resurser, dvs som ett verktyg att minska de offentliga utgifterna. Strävan på lång sikt skall vara att sänka det totala skattetrycket. 3.2 Fördelningen mellan skattebaser Vårt mål är att minska skatter och avgifter på normala arbetsinkomster. Högre inkomster skall beskattas progressivt. Inkomstbortfallet för staten kompenseras genom högre skatter på råvaror, konsumtion, reavinster och kapitalinkomster. Den sänkta inkomstskatten motsvaras alltså till dels av höjda indirekta skatter. 3.3 Skatt på arbetsinkomster de gröna arbetar för en stärkt självstyrelse med egen beskattningsrätt. Detta innebär att vi avvisar kommunalt skattestopp. Vi räknar med att man kan lita på omdömet och ansvarsmedvetandet hos de förtroendevalda i kommunerna. Beskattningen skall befrämja en jämnare fördelning av disponibla inkomster . Målet för den ekonomiska politiken bör dock vara att nå en jämnare fördelning redan av bruttoinkomster. Höga marginaleffekter vid ökade arbetsinsatser bör undvikas, särskilt i lägre inkomstskikt. de gröna anser att arbetsgivaravgifterna skall sänkas generellt. skall energi- och råvaruskatter höjas. Detta innebär delvis en skatteväxling där skatten i vårt förslag tas på råvaror och andra ändliga resurser i stället för på arbete. 1 föreliggande avsnitt anger vi hur våra värderingar översätts till principer för skattepolitiken. De konkreta förslagen finns samlade i avsnitt B. Arbetsgivaravgifterna skall differentieras regionalt för att ge glesbygden Mot. en likvärdig konkurrenssituation. De bör dessutom differentieras till förmån Sk74 för vården för att hjälpa upp bristen på arbetskraft i den sektorn. 3.3.4 Löneförmåner och avdrag Ökad arbetsdelning och storskalighet har lett till ökade transporter av såväl varor som människor. Transporter är emellertid resurskrävande och leder dessutom till skadliga miljöeffekter. Det finns därför ingen anledning att premiera transporter och resor genom olika skatteförmåner. Löneförmåner bör beskattas till verkliga värdet. Att som ge en förtäckt lönedel i form av gratisresor, lågt beskattade firmabilar eller lunchkuponger gynnar endast en konsumtion som annars kanske skulle ha betraktats som onödig. de gröna föreslår minskade avdragsmöjligheter bl.a. för bilresor. Avdraget föreslås vara oberoende av vilket transportmedel man i själva verket använder. Det kan aldrig vara rätt att gynna valet av bil jämfört med kollektivtrafik. Dock har vi i våra förslag beaktat förhållandena i sådana bygder som saknar underlag för kollektivtrafik. 3.4 Skatt på konsumtion Tanken bakom beskattningen av konsumtion är att skatten dels skall vara en inkomstkälla för staten, dels ha en styrande verkan. Nödvändig konsumtion skall beskattas lågt medan för umbärliga varor skatten skall höjas i motsvarande mån. Speciellt i fråga om mervärdesskatten vill vi att basmat skall vara befriad från sådan. Detta skall kompenseras med höjning av skatten på övriga varor. Kultur bör inte beskattas, den är mänskligt och samhälleligt värdefull och dessutom en av de mest resurssnäla mänskliga verksamheterna. 3.5 Skatt på kapitalinkomster Skatten på kapitalinkomster skall vara minst lika hög som på arbetsinkomster. Detta villkor uppfylles vid normal inflation av en skatt på kapitalvinster. Den tidigare alltför frikostiga avdragsrätten för realisationsförluster och räntor föreslås begränsad. Dock måste ränteavdragen för boende fasas ut i långsam takt eftersom många blivit beroende av de direkta och indirekta subventioner som understött bostadssektorn. Del B Detaljerade förslag Numreringen av avsnitten i denna del överensstämmer med numreringen i prop 1989/90:110. 4 Skatteskalan, m.m. 4.1 Skatteskala och grundavdrag de gröna föreslår följande skatteskala. Grundavdrag: För taxerade inkomster skall grundavdraget trappas upp av inkomsten inom detta skikt till maximalt . För inkomster trappas sedan grundavdraget åter ned med en sjättedel (16,) av den del av inkomsten som ligger tills det åter blir vid en inkomst av . Statlig skatt utgår på marginalen med följande procentsatser i skikten: Statlig skatt, % 124 000170 0(K) 150 (KM) 20 (KKK) 170 000-220 (KK) 200 (KK) Med hänsyn till behovet av finansiell åtstramning och till att en del av reformens finansiering kommer att slå igenom först senare föreslår vi att marginalskattesänkningen skall ske i två etapper. Detta betyder att den statliga skatten 1991 skall vara högre i varje skikt, dvs 8, 23 resp . Å andra sidan avvisar vi förslaget till tillfällig momshöjning 1991. Den skatteskala som anges i tabellen skall gälla . En jämförelse mellan skattesänkningarna i propositionens resp förslag i olika inkomstlägen ges i nedanstående tabell: Taxerad inkomst 50 (MM) 100 000 150 IKK) 200 IKK) 250 000 300 000 3 300 7 050 9 550 14 550 19 050 21 550 Propositionen 1 200 6 000 9 500 16 750 24 250 31 750 Skillnad +2100 +1 050 +50 -2 200 -5 200 -10 200 (+ mp:s skattesänkning är större, - propositionens sänkning är större) De totala fördelningseffekterna av skatteförslaget inklusive finansieringen kommenteras i avsnitt 9.7. de gröna anser av principiella skäl att någon automatisk indexreglering av skatteskalan inte skall ske. En omfattande indexreglering av löner, skatter och bidrag skapar lätt spiraleffekter som försvårar ett aktivt bekämpande av inflationen. Om t ex arbetsmarknadens parter kommit överens om större löneökningar än samhällsekonomin tål skall de inte automatiskt kunna vara säkra på att skatteskalorna justeras efter detta. Sannolikt kommer det att bli nödvändigt att då och då justera skatteskalorna om vi får en fortsatt inflation men detta är då beslut som bör fatta för varje tillfälle med beaktande av den då aktuella finanspolitiska situationen. Den i propositionen föreslagna modellen att indexreglering skall ske på grundval av konsumentprisindex med tillägg av vid reglering av den övre brytpunkten men inte av grundavdrag, mm, skulle systematisk gynna högre inkomsttagare medan låginkomsttagare inte får samma favör. Denna modell bör avvisas. 1989/90 Sk74 Schablonavdraget under inkomst av tjänst Mot. de gröna föreslår att schablonavdraget sänks från nuvarande Sk74 3 000 till . Detta sammanhänger med vårt förslag till ändrade regler för avdrag för resor till och från arbetet. Extra avdrag för "ej yrkesmässig verksamhet de gröna föreslår att ett extra avdrag på införs för ej yrkesmässig verksamhet" enligt nedanstående riktlinjer. Regeringen bör låta RSV utarbeta detaljerade förslag till den exakta utformningen av ett sådant avdrag och återkomma till i denna fråga. Avdraget syftar till att uppmuntra olika slags aktiviteter som ligger utanför normalt förvärvsarbete. anser att det är positivt om människor utnyttjar sin fritid på ett aktivt och skapande sätt som berikar både dem själva och medför ett ansvarstagande för närmiljö och medmänniskor. Exempel på sådana verksamheter kan vara aktiviteter som faller inom den skattemässiga definitionen för hobbyverksamhet, dvs verksamhet som bedrivs självständigt och varaktigt men saknar vinstsyfte. Även andra liknande aktiviteter som inte skattemässigt räknas som hobbyverksamhet kan ingå i begreppet ej yrkesmässig verksamhet. Exempel på aktiviteter för vilka extra avdrag bör få göras är olika slag av hobbyaktiviteter, plockning av bär, svamp och kottar, biodling som sidoverksamhet, uppdrag som idrottsledare på fritid eller uppdrag som anhörigvårdare. Också olika slags kulturella insatser bör täckas av avdraget, t ex viss konstnärlig verksamhet, uppdrag som studiecirkelledare i liten skala, arvoden från tillfälligt författarskap, debattinlägg i tidningar, etc. Problemet med beskattning av bär-, svamp- och kottplockning får härigenom en mer generell lösning än det nuvarande speciella undantaget. Gemensamt för denna typ av aktiviteter är att de i allmänhet inte ersätter någon annans arbete. Däremot innebär det ett mycket värdefullt tillskott för samhället om många människor är beredda att på detta sätt skapa en ökad mångfald och att utföra uppgifter till gagn också för miljö och andra människor. hamnar de här aktiviteterna vid beskattning i endera av två kategorier. Antingen, och det är kanske det vanligaste fallet, tar utövarna emot pengar eller bytestjänster "utan kvitto och handlar då formellt olagligt. Eller också tar de emot ersättning som inkomst av uppdragsverksamhet eller registrerar sig som företagare och redovisar inkomst av rörelse. Efter avdrag för socialavgifter och marginalskatt blir det ofta inte mycket kvar. Inget av de här alternativen är särskilt lockande för de säkerligen ganska många personer som bedriver eller skulle vilja bedriva sådan här verksamhet i liten skala. Med stor säkerhet är det mycken nyttig verksamhet som aldrig blir utförd därför att folk inte gillar att vara olagliga och därför att verksamheten ger alldeles för litet om den redovisas lagligt. Detta kommer att gälla även med de nya lägre inkomstskattesatser som blir en följd av skattereformen. de gröna anser att det skulle skapas starka, ur samhällets syn punkt positiva, "dynamiska effekter" i form av ökade informella aktiviteter Mot. av ovannämnda slag om det var möjligt att på ett lagligt sätt få motta vissa Sk74 inkomster utan skatt och sociala avgifter. Detta kan ske genom rätt att göra ett extra avdrag för "ej yrkesmässig verksamhet" på . Den exakta lagdefinitionen på vad som skall få räknas in under denna rubrik bör utarbetas av på regeringens uppdrag och föreläggas i form av ett särskilt förslag. En möjlighet när det gäller de aktiviteter som har klar karaktär av näringsverksamhet skulle eventuellt kunna vara att anknyta till ett nytt företagsbegrepp, miniföretag, som bland annat föreslagits av i boken "Arbetets värde och tidens bruk. Skattebortfallet till följd av ett avdrag för "ej yrkesmässig verksamhet är givetvis mycket svårt att uppskatta. Troligen är det mindre än väntat på grund av att en betydande del av de aktiviteter som föreslås ingå bedrivs svart. Vi har i vår sammanställning över skattereformens finansiering uppskattat skattebortfallet till . 4.2 Skatteregler för pensionärer samt 9.3.2-3 Kompletterande åtgärder för pensionärerna Målet för skattereformen bör vara att pensionärer så långt möjligt behandlas på samma sätt som löntagare och att de ekonomiska effekterna av reformen för pensionärer i olika inkomstlägen ungefär skall överensstämma med löntagarnas. Regeringens förslag till teknisk lösning uppfyller inte dessa krav och missgynnar kraftigt en grupp av pensionärer med låg ATP. Det gäller de pensionärer som har mellan ca 0,83 och 1,5 ATP-poäng. De får inte del av det höjda pensionstillskottet enligt regeringens förslag. betalar de så litet skatt så att de får mycket obetydliga skattesänkningar. Eftersom basbeloppet enligt beslut inte skall räknas upp med de prisökningar som följer av höjda indirekta skatter, mm i skattereformen kommer dessa pensionärer att få en real minskning av sin inkomst. Den tabell som publicerats på sid 618 i propositionen är här ofullständig och bedräglig. Den visar för en ensamstående pensionär som endast har ATP en viss real inkomstökning både vid en lön före pensionering på 1,5 och på 2,5 basbelopp. Däremot förtigs att vid t ex 2,0 basbelopp blir det en real minskning med enligt underlagsberäkningar. Detta kommer att drabba tusentals pensionärer med låg ATP medan, enligt samma tabell, pensionärer med hög ATP för en real ökning med åtskilliga tusental kronor. de gröna kan inte acceptera regeringens förslag i denna del och begär att regeringen återkommer med ett nytt förslag till teknisk lösning som tillgodoser det inledningsvis uppställda målet. En möjlig teknisk lösning skulle vara att i stället för en höjning av pensionstillskottet höja folkpensionen med motsvarande procenttal. För att då inte hög-ATP-pensionärerna skall bli överkompenserade kunde i stället den procentsats av lön med vilken ATP utgår (f n ) sänkas något. I skatteförslag ingår högre indirekta skatter än vad regeringen föreslagit i form av råvaruskatter och miljöskatter bl a på energi. sämst ställda pensionärerna bör få kompensation även för dessa avgifter i Mot. Detta bör beaktas vid utarbetande av ny teknisk lösning enligt Sk74 5 Inkomst av tjänst m.m.