mot · GD02N446 · 1990-01-23 00:00:00 — Klart är att nödvändiga beslut som syftar till att förnya energisystemet inte tas och möjligheterna att på ett ekonomiskt och miljömässigt riktigt sätt genomföra kärnkraftavvecklingen alltmer försvåras. Bristen på klara riktlinjer leder till att omställningen avstannar. Ingen vet vilka förutsättningar som kommer att gälla. Berörda aktörer har ofta redan drabbats av att regeringen låtit energimarknaden utvecklas i en felaktig riktning. Detta är mycket allvarligt. Förtroendet för den beslutade energipolitiken undergrävs. Det blir efter hand helt omöjligt att få t ex kommunerna - som har ett avgörande inflytande - att frivilligt göra insatser för energipolitikens genomförande. De stora förluster som många kommuner gjort - på grund av att de litat på att energipolitiken skulle fullföljas - försvårar alltmer samarbetet mellan kommunerna och staten. Energibeskattningens utformning är ett annat exempel på hur fattade politiska beslut och regeringens konkreta agerande är på kollisionskurs. I propositionen om energiskatter uttalade regeringen: * att oljan kommer att bli allt dyrare oavsett tillfälliga prisvariationer * att en inte oväsentlig realprisstegring på oljeprodukter vid behov bör åstadkommas genom skatteändringar och * att inhemska bränslen skattemässigt skall gynnas framför andra bränslen. Regeringen slog också fast att uttalandet var avsett att ge energianvändarna klara besked om hur statsmakterna avser att utnyttja skattesystemet och att inte skulle ta ställning enbart till de aktuella skattesatserna utan också till vilka riktlinjer som skall gälla för den framtida energiskattepolitiken. beslutade enligt regeringens förslag. Den regeringspolitik som därefter förts har överhuvudtaget inte beaktat de riktlinjer för energibeskattningen som på regeringens förslag har beslutat om. Det låga oljepriset har tillåtits slå igenom och marknadsförutsättningarna för inhemska bränslen har ryckts undan. En betydande kapital- och kunskapsförlust pågår inom sektorn inhemska bränslen, som oljeanvändningen ökar inom sektorn uppvärmning. har också majoritet mot vilja beslutat om betydande förändringar i formerna för beskattning av energiområdet som går stick i stäv med de fastlagda energi- och miljöpolitiska målen. beslut innebär att energiområdet med vissa undantag beläggs med mervärdeskatt. Förslaget om att momsbelägga energiområdet var en uppenbar eftergift för från regeringens sida i syfte att få en riksdagsmajoriet för finansieringen av skatteomläggningen. De propåer om moms på energi som tidigare framförts har avvisats av socialdemokraterna. I proposition 1983/84:28 om energibeskattningen anför föredraganden omfattande argument mot införande av moms. I propositionen understryks svårigheterna att kombinera moms med punktskatter, de minskade möjligheterna att styra energianvändningen inom industrin, problem för skatteadministrationen m.m. Föredraganden konstaterar också att övergången till mervärdeskatt på energi skulle allvarligast drabba låginkomstagare som företrädesvis bor i hyreshus. I proposition 1989/90:50 argumenterar föredraganden i det närmaste på ett helt motsatt sätt och kraven på likformighet i skattesystemet har helt fått bestämma förslagens utformning. De invändningar föredraganden reste 1983 gällde uppenbarligen inte 1989. En riksdagsmajoritet bestående av socialdemokraterna och biträdde regeringens förslag. Enligt vår mening innebär beslut att möjligheterna för samhället att uppfylla fastlagda energi- och miljöpolitiska mål kraftigt försvåras, eftersom möjligheterna att styra energianvändningen minskar liksom utrymmet för miljöavgifter och en offensiv miljöpolitik. Energimoms innebär även att kostnader som bärs av konsumenterna i utlandet vältras över på de svenska konsumenterna. Den drabbar framförallt boendet som också genom andra ökade pålagor får bära en stor del av skatteomläggningen. Ökade boendekostnader medför behov av ökade bostadssubventioner. vilket ökar transfereringarna i ekonomin. Skatteomläggningen kommer genom mervärdebeskattningen av energi i konflikt med de energi- och miljöpolitiska besluten och ger dessutom en oacceptabel fördelningspolitisk profil. Omläggningen av energibeskattningen innebär även att möjligheterna för biobränslen kraftigt försämras, eftersom någon skatt nu normalt inte utgår vid användningen av dessa bränslen. Förutom de energi- och miljökonsekvenser cnergimomsen innebär är den ett direkt hot mot landsbygdens utveckling och jordbrukets framtid. Den regionalpolitiska kommittén har också föreslagit att biobränslen skall undantas från mervärdeskatt om energiområdet skulle momsbeläggas. I en särskild motion krävde vi från sida att biobränslen skulle undantas om regeringens förslag angående energimoms skulle vinna bifall. I förhållande till de förslag som lagt, saknar således propositionen den konkretion och framtidsinriktning som krävs för att ekologiskt riktig förnyelse och omställning av energisystemet skall kunna ske. har i flera motioner väckt förslag på energiområdet och fortsatt kampen för en förnyelse och omställning av energisystemet. I motionerna har lagts förslag som syftat till att förstärka användningen av inhemsk energi. Vi har betonat vikten av att skatter och avgifter på energi får en utformning så att inhemska energikällor, energisparande och en effektiv användning av energi gynnas. Vi har vidare krävt förstärkt stöd till energiforskning och i särskilda motioner presenterat vår syn på oljeersättningen, kolanvändningen, vattenkraften, alternativa drivmedel, försörjningstryggheten på energiområdet, den kommunala energiplaneringen, utformningen av lagen om kärnteknisk verksamhet, naturgas, , solenergin m.m. I samband med energipolitiska beslut presenterade en partimotion (1984/85:2878), med vår syn på hur förnyelsen av energisystemet skulle ske och avvecklingen av kärnkraften genomföras. Dessa krav har sedan fullföljts i motioner under föregående mandatperiod (1985/86 :N447,1985/86:N563 (i Tjernobyl), 1986/87:N551 och 1987/87:N178 i anledning av proposition 1986/87:159). I dessa motioner har vi utförligt redovisat vår syn på bl a hur avvecklingen av kärnkraften skall genomföras. Vi har därvid betonat betydelsen av att avvecklingen omgående inleds i syfte att skapa det nödvändiga utrymmet på energimarknaden för att förnyelsen skall kunna komma till stånd. Vi har också i dessa motioner kritiserat regeringen för att genom skilda beslut rycka undan grunden för att den inhemska, förnybara och miljövänliga energin skall bli konkurrenskraftig. Vi lade från centerpariets sida i samband med proposition 1987/88:90 förslag om ett särskilt åtgärdsprogram för en förnyelse av energisystemet som vi tidigare presenterat (mot 1987/88:N38; NU 1987/88:40). tion finns utförligt redovisat syn och tidigare ställningstaganden så- Mot. väl i regeringsställning som i opposition. En utförlig redovisning finns även N446 över socialdemokraternas agerande i de energipolitiska frågorna. Vi har även lagt motsvarande förslag till 1988/(mot 1988/89:N478). Regeringens bristande vilja och oförmåga att i konkret handling följa upp fattade energipolitiska beslut är mycket allvarlig. Förtroendet för den beslutade energipolitiken undergrävs och i det vakuum som uppstår tar kraftbolagen och industrin ledningen för en politik som syftar till en omprövning av fastlagda mål och en återgång till ett traditionellt och storskaligt miljöstörande energisystem. Mot bakgrund av den pågående debatten om det framtida energisystemetet. regeringsombildningen samt avsaknaden i årets budgetproposition av förslag till åtgärder för förnyelse av energisystemet, återkommer vi med vårt förslag till åtgärdsprogram för att fullfölja fastlagda energi- och miljömål. 1 denna motion presenteras, inför det energipolitiska beslut som avses fattas , konkreta beslutskrav så att avvecklingen av kärnkraften skall kunna inledas omgående och förnyelsen av energisystemet få reella förutsättningar. Här föreslås ett konkret åtgärdsprogram som visar på möjligheterna att förena fastlagda energi- och miljömål samt uttrycker en reell och medveten politisk vilja att uppfylla besluten om: * Avveckling av kärnkraften * Ingen utbyggnad av de fyra orörda älvarna * Inga ökade koldioxidutsläpp III plan för förnyelse av energisystemet presenterade 1987 en plan för förnyelse- och energisystemet och föreliggande motion bygger på denna plan med de förändringar som är motiverade av utvecklingen därefter. Förnyelseplanen förutsatte en avvecklingsperiod . Avvecklingen genomförs stegvis med en direkt övergång till effektivare energianvändning och förnybar energi. Avvecklingen skall vidare genomföras på ett sådant sätt att användningen av kol och olja ej behöver öka utan efterhand kan minskas. Det bör också understrykas att avvecklingen av kärnkraften är en del i förnyelsen av energisystemet. Urdrifttagning av reaktorer blir en logisk följd på grund av att de inte behövs i det nya energisystemet. vill vi framhålla att den energipolitik, som regeringen fört, avsevärt försvårar möjligheterna att kunna genomföra omställningen av energisystemet inom angiven tidsperiod. Avsaknaden av åtgärder, som stimulerar förnyelsen och en effektivare energianvändning med en lägre total energianvändning som följd, cementerar allt hårdare fast det befintliga elförsörj- 21 Den socialdemokratiska ickepolitiken försvårar, förlänger Mot. och fördyrar den nödvändiga omställningen och riskerar därmed att förlänga N446 användningen av kärnkraften med de risker för miljö och människor det innebär. De energipolitiska målen skall i första hand uppnås genom stimulanser och frivilliga insatser tillsammans med att den sociala och miljöanpassade marknadsekonomins incitament utnyttjas. Förbud och detaljinriktad reglering av verksamheten kan endast accepteras som nödfallsåtgärder. Administrativa styrmedel riskerar ofta att upplevas som byråkratiska och onödiga och får ofta ej den effekt som avses. Det är också angeläget för såväl företag, myndigheter, kommuner som enskilda att statsmakterna ger möjligheter till en långsiktig planering och god framförhållning som klart markerar vilken huvudsaklig inriktning pris- och skattenivåer på energi skall ha. Man måste klart ange vilka långsiktiga stödmöjligheter som finns och ange en markerad politisk vilja samt målsättningar med fattade beslut. Den nuvarande osäkerheten om energisystemets framtid skapar oro hos både enskilda och företag för stigande priser och brist på energi genom att energianvändningen tillåts öka, vilket kraftföretag och annan industri, fackförbund m fl tar som intäkt för att ifrågasätta de fattade besluten. Tillgången på el till ett rimligt pris är en viktig faktor för industrins utveckling. Vi bedömer att industrins elanvändning totalt kommer att öka något, vilket överensstämmer med industrins egen bedömning. Industrin kommer att ha tillgång till den el som behövs. De möjligheter till effektiviseringar som finns inom industrin och övrigsektorn skall tas till vara. Den eltunga industrins rätt till restitution av energiskatt måste utformas så att den gynnar en effektivare användning av el. Även efter kärnkraftsavvecklingen kommer direktverkande elvärme att finnas kvar i befintligt bostadsbestånd. I samband med ombyggnad och större reparationer bedöms betydande övergång ske till andra uppvärmningsalternativ. Bättre isolering och värmeåtervinning kommer att väsentligt sänka energibehovet för uppvärmning. I nyproducerade bostäder skall direktverkande elvärme ej tillåtas och krav ställas på alternativa uppvärmningsmöjligheter om elström utnyttjas för värme i luft- eller vattenburna värmesystem. Vi föreslår att en energins utvecklingsfond inrättas (se nedan). Från fonden kommer bidrag att ställas till förfogande för att stimulera till effektivare energianvändning och ökad användning av förnybar energi. Med föreslagna åtgärder bedöms elanvändningen för uppvärmning minska från nuvarande 1988 (exkl avkopplingsbar el och el till värmepumpar i fjärrvärmenät) till . Elvärme skall i huvudsak användas i mycket energisnåla hus och i kombinerade system där elen inte används av hög belastning i elsystemet. Hushållselen förutsätts minska något genom bl.a. nyttjande av energisnåla lampor och hushållsmaskiner. Vårt förslag innebär således att - genom effektiviseringar och val av andra Mot. 1989/90 uppvärmningsformer med en minskad andel elvärme inom övrigsektorn som N446 följd - elanvändningsnivån långsiktigt kan stanna vid ca . Den slutliga elanvändningen, exkl. avkopplingsbar el och överföringsförluster, var 1988 drygt . Basen i elproduktionssystemet utgörs av vattenkraften. Parallellt med avvecklingen av kärnkraften sker en omfattande satsning på kraftvärme och mottrycksanläggningar, vilken till betydande del är småskalig. Ett effektivare elproduktionssystem skapas genom den ökande samproduktionen av elvärme jämfört med den kondenskraft som avvecklas. Okad användning av gas och sänkning av drifttemperaturerna i fjärrvärmenäten ökar också utbytet av el. Ytterligare tillskott av elproduktion erhålls genom en icke oväsentlig utbyggnad av vindkraften och utnyttjande av solenergin. Vårt förslag innebär att behovet av nytillkommande produktionskapacitet begränsas i förhållande till kraftindustrins och politiska centralisters alternativ med satsning på ny storskalig kondenskraft. Detta medför i sin tur att den genomsnittliga kostnadsökningen för elproduktionen kan hållas nere. Ju mindre behovet är av nytillkommande dyr elproduktion utöver den befintliga billiga vattenkraften och kraftvärmen för att täcka elanvändningen, desto lägre blir den genomsnittliga kostnaden för elproduktionen. Detta gynnar konsumenten genom ett lägre elpris. subventionerar billig vattenkraft nya dyra anläggningar, som t ex de två sista kärnkraftsreaktorerna 3 och med per producerad kWh. förnyelseplan möjliggör att användningen av kol och olja ej behöver öka. Efterhand skall den totala användningen av kol och olja i stället minska genom effektiviseringar och en successiv utbyggnad av en marknad för inhemska förnybara bränslen. Detta arbete intensifieras och fortsätter även sedan kärnkraften utmönstrats ur energiförsörjningssystemet. Ökad och effektivare användning av biobränslen och avfall ger ett totalt energitillskott i storleksordningen utöver de ca som utnyttjas. Vi tar från sida upp möjligheterna att utnyttja biobränslen i en särskild motion. Vi föreslår inte någon omfattande användning av torv, eftersom brytningen av torv är förenad med miljöproblem. Förgasning av torv direkt i mossen är ett alternativ som bör utvecklas. Naturgas introduceras i begränsad omfattning på ett sådant sätt att marknaden för biobränslen inte störs. Detta innebär att naturgasen främst är ett alternativ till energiförsörjningen i de tre storstäderna. Biobränslen måste prioriteras framför naturgasanvändning. Utvecklingen på solenergiområdet har gått mycket snabbt. Mot denna bakgrund bedöms att solvärmen kommer att bli ett mycket konkurrenskraftigt alternativ som skulle kunna ge ett tillskott på ca för uppvärmning. Vattenkraften utgör basen i det framtida elproduktionssystemet och bedöms kunna svara för en genomsnittlig årsproduktion av . 1989 var produktionen ca . Förbudet att bygga ut de fyra stora norrlandsälvarna skall ligga fast. Vindkraften bedöms kunna ge ett tillskott på . 1 förnyelseplanen förutsätts även att de möjligheter till en effektivare och lägre energianvändning som finns inom transportsektorn tas till vara. Användningen av oljeprodukter måste av både ekonomiska skäl och miljöskäl minskas och alternativa drivmedel tas fram. Stimulanser för att genomföra en omfattande introduktion av bioetanol måste därför vidtas. På lite bedöms vätgasen kunna användas som drivmedel i större skala. tar i en partimotion upp behovet av en mer miljöanpassad trafikpolitik. Ur såväl energi- som miljösynpunkt måste järnvägstrafiken främjas genom ökad användning av t.ex. kombitrafik. Utvecklingen av nya, energisnåla och miljövänliga motorer måste ges hög prioritet. Datatekniken och dess möjligheter till effektiv styrning och övervakning är en viktig förutsättning för genomförandet av förnyelseplanen. Däremot har inte i planen vägts in någon ny, okänd teknik som förutsättning för att omställningen av energisystemet skall kunna genomföras . Därefter bedöms det vara realistiskt att räkna med bidrag från ny, inte prövad, teknik. Åtgärdsprogram för genomförande av förnyelseplanen Målet för förnyelseplanen är att - genom energihushållning, effektivare energianvändning, effektivare el- och värmeproduktion samt ökad användning av förnybar energi - långsiktigt nå en slutlig energianvändning på ca , varav el. Detta möjliggörs med följande åtgärdsprogram: Riktlinjerna för kärnkraftens avveckling läggs fast och en avvecklingsplan för kärnkraften upprättas. Avvecklingen kan inledas genom att reaktorer i och tas ur drift så snart det är möjligt bl.a. av juridiska 24 bör fatta ett principbeslut om avvecklingsplanen och begära Mot. att regeringen återkommer med förslag till en särskild lag om avveck- N446 ling av kärnkraften. I övrigt tar vi upp vissa frågor om kärnkraften i en särskild motion. Enligt vår mening måste energipolitiken inriktas så att så många aktörer som möjligt får möjlighet att delta i förnyelseprocessen av energisystemet på något så när lika villkor. Självfallet ställs helt skilda krav på samhällets insatser, beroende på vilken strategi man väljer för att avveckla kärnkraften. Kraftbolagen förordar, uppenbarligen med regeringens goda minne, att kärnkraften ersätts med en storskalig kolkondenskraftproduktion i syfte att därigenom även i fortsättningen ha full kontroll över energimarknaden. modell bygger däremot på en strategi som syftar till ett energisystem byggt på en kombination av effektivare energianvändning och till väsentlig del småskalig energiproduktion baserad på inhemsk förnybar energi. 1 det första fallet finns redan en organisation klar inom kraftföretagen och industrin. Billig vattenkraft kommer att direkt få lämna bidrag för att täcka kostnaderna för de nya kraftverksanläggningarna. Den totala resursåtgången blir betungande och den framtida bränsleanvändningen flerfaldigt större än i alternativ. En uppbyggnad av energisystemet enligt industrins - och sannolikt även regeringens - modell kommer dock till synes att kunna ske utan subventioner, eftersom kostnaderna täcks av vinster i befintliga produktionsanläggningar och ökande elpriser. modell innebär möjligheter för en mångfald intressenter på energimarknaden. saknas då det direkta sambandet mellan aktörerna och de resurser som tillgång på billig vattenkraft ger. Ett sådant energisystem innebär att den nu monopolliknande energimarknaden luckras upp. Möjligheterna att behärska energimarknaden och ta ut allt högre energipriser begränsas. Vårt förslag om uppdelning av skall bl a ses mot denna bakgrund. Regeringen har låtit kraftbolagen medvetet cementera den nuvarande maktstrukturen på energimarknaden, vilket har medfört att andra, från kraftbolagen oberoende aktörer, inte kunnat hävda sig. förnyelseplan innebär att en differentierad energimarknad med många aktörer kan utvecklas och detta kan mot bakgrund av den energipolitiska utvecklingen under det gångna decenniet också ses som en demokratisk nödvändighet. En miljöanpassad och framtidsinriktad energibeskattning innebär således att miljövänlig och förnybar energi gynnas på bekostnad av miljöförstörande importerade energislag. I enlighet med de riktlinjer vi ovan redovisat bör en överföring av skattebelastningen ske från arbetskraft till energi och råvaror inom ramen för ett oförändrat skattetryck. En sådan omläggning av skatteuttaget skapar incitament för hushållning med våra naturresurser och stimulerar till ökande sysselsättning. Detta innebär att vi förordar en konsekvent övergång till att skatter/avgif- Mot. ter på el och värme tas ut i produktionsledet för att stimulera till effektivise- N446 ring och begränsning av utsläpp i produktion, distribution och konsumtionsled. Huvuddragen i det skattesystem som vi föreslår skall införas är följande: Energi beläggs inte med moms utan skatte- och avgiftsuttaget pä energi skall bygga på miljöanpassad punktbeskattning, kombinerat med miljöavgifter och en koldioxidavgift på /kg C02 som gynnar effektiviseringar och användningen av inhemsk förnybar miljövänlig energi. Belastningen på olika energislag måste därefter anpassas efter vilka möjliga alternativ som står till buds. Nuvarande konsumtionsbeskattning av el slopas och och ersätts av vattenkraftsskatt, uranskatt och lika beskattning och avgifter på bränslen oavsett om de används för värme eller elproduktion. Avgifter införs på utsläpp av svavel och kväve i samband med förbränning. Nuvarande skattesatser för bensin bibehålls och därutöver läggs en koldioxidavgift. Biobränslen, vindkraft, vågkraft och el från solceller skall vara skattefria. Den koldioxidavgift, vilken uttas i samband med elproduktion, återbetalas till producenterna, men med lika belopp per kWh till all el som har producerats med bränsle, med undantag för kärnkraftproducerad el. Den energiintensiva industrins nedsättning av energiskatt och koldioxidavgift utformas så att den ökar lönsamheten vid effektivare energianvändning. Vi återkommer till den närmare utformningen av energibeskattningen när den aviserade energiskattepropositionen presenteras. Effektivare elproduktion - satsning på kraftvärme förnyelseplan för energisystemet förutsätter att nytillkommande elproduktion till betydande del sker som samproduktion av el och värme s.k. kraftvärme. Möjligheterna till en ökad kraftvärmeproduktion finns hos kommuner, företag och fastighetsägare. Dessa bör få samma möjlighet att medverka i utbyggnaden av elproduktionen och på samma villkor som kraftbolagen. Byggande av nya kraftverk innebär med nuvarande prissättningssystem att kostnaderna initialt delvis täcks med intäkterna från befintlig kraftproduktion, främst vattenkraft. Får andra aktörer möjlighet att delta i utbyggnaden av tillkommande elproduktion innebär detta att kraftbolagen i motsvarande mån kan minska sitt byggande av nya anläggningar och därmed kan bära ett högre pris för elströmmen från nya anläggningar utan att få en större totalkostnad för sin verksamhet. För att påskynda omställningen av elproduktionen hör således kraftbolagen åläggas skyldighet att ta emot elström, dels från kraftvärmeverk och mottrycksanläggningar under septemberapril, dels från små vind- och vattenkraftverk. De enskilda producenterna får ett garanterat pris för den elström man levererar, som ligger strax under den långsiktiga marginalkostnaden för ny elproduktion. Elprisets utveckling kommer att bestämmas av kostnaderna för och omfattningen av ny elproduktion. Kort kan förutsättningarna för elprisets utveckling uttryckas så, att ju större andel den befintliga vattenkraften utgör av den totala produktionskapaciteten och ju mindre behovet är av ny dyr elproduktion, desto långsammare kommer kostnaderna för elen att öka. Det finns emellertid en betydande osäkerhet och oro såväl inom svenskt näringsliv som bland enskilda konsumenter för att elpriset skall stiga mycket kraftigt med förnyelsen av vårt energisystem. Denna oro beror delvis på den sammanblandning i den allmänna debatten som finns kring effekterna av stigande kostnader för elproduktion respektive effekterna av att övergå till ett nytt prissättningssystem. Elpriset har i princip speglat genomsnittskostnaden för all elproduktion. Detta innebär att äldre, billig vattenkraft i betydande omfattning subventionerat den väsentligt dyrare elkraften. Särskilt uttalat har detta förhållande varit avseende de två sista i produktion tagna kärnkraftverken, 3 och . Utan denna subvention skulle t ex förlusterna för produktionen i uppgått till i storleksordningen 1 000 milj. kr. Avgörande för hur mycket genomsnittskostnaden stiger i elproduktionen är utvecklingen av den framtida elanvändningen.