mot · GD02K429 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K429 av m.fl. (c) En tredje fristående reklamfinansierad TV-kanal, m.m. Television är vår tids massmedium. Svensken ägnar i genomsnitt åt TV-tittande. TV-mediet har en oomtvistad genomslagskraft. De svenska TV-tittarna hade i stort sett endast tillgång till de nationella marksända kanalerna, Kanal och . Bortsett från mindre delar av landet var konkurrensen om tittarna från andra länders TV-kanaler obefintlig. Vi kunde i utforma en egen TV-politik, enbart baserad på våra nationella förutsättningar. Denna situation har förändrats radikalt när nya TVkanaler börjat sändas via satellit och distribueras till hushållen via snabbt expanderande kabelnät. Det har uppstått en internationell konkurrens om de svenska tittarna. I detta läge är det viktigt att både bevara och utveckla förutsättningarna för svensk programutveckling, svenska programskapare och svensk programindustri. De resurser som står till förfogande för produktion av svenska TV-program måste förstärkas. Grundläggande är naturligtvis att det finns människor som kan och vill arbeta med TV-mediet. Men deras vilja och kunskaper kan inte komma till uttryck utan utökade ekonomiska resurser. Svenska TV-tittare är mest intresserade av svenska program. Detta är något som klart framgår av de undersökningar som görs av SR/PUB. De hushåll som ansluts till kabelnäten eller skaffar egen parabolantenn får visserligen tillgång till flera TV-kanaler och ett bredare programutbud. Men de kan inte se flera svenska program. I tittarnas intresse ligger därför att TV-politiken inriktas mot fler svenska kanaler och ett större utbud av svenska program. En annan viktig anledning att bygga upp en ny svensk TV-kanal är att skapa bättre förutsättningar för svensk programutveckling, svenska programskapare och svensk programindustri. () är organiserad på traditionellt sätt som ett integrerat producerande och sändande företag. Med de stora produktionsresurser som byggts upp inom företaget blir det naturligt att en stor del av programmen produceras internt. De höga fasta kostnaderna medför att det i första hand gäller att utnyttja de egna reurserna. För svenska programskapare och fristående produktionsbolag har detta inneburit och innebär att SVT:s sändningsmonopol i praktiken också blir ett produktionsmonopol. Utläggningarna till fristående bolag har visserligen ökat , men de svarar ändå bara för en marginell del av Mot. 1989/90 den totala programbudgeten. Effekterna av den politik som förts är tydliga. Det finns relativt få fristående produktionsbolag i , och branschen har som helhet haft ett besvärligt ekonomiskt läge . Det är svårt för fristående programskapare av olika kategorier att försörja sig utanför SVT. En ny kanal bör därför i huvudsak bli sändande, dvs. endast ha begränsade egna produktionsresurser. En kanal som arbetar på detta sätt baseras på de fristående produktionsbolagen och blir därför den ekonomiska basen för en programindustri. borde 100-150 produktionsbolag kunna vara i verksamhet. Reklam är den finansieringskälla som realistiskt kan ge svensk television de resurser som erfordras för att vår programindustri ska kunna hävda sig i internationell konkurrens. Svenska annonsörer satsar redan på TV-reklam. Men dessa pengar går till kanaler med bas utanför . Den utredning som presenterade framhåller att ett fortsatt nej till reklam i svensk marksänd TV med stor sannolikhet leder till att satellitsända kanaler tar hand om den svenska TV-reklammarknaden. De pengar som svenska företag satsar på TV-reklam bör i stället i största möjliga utsträckning gå till svenska programskapare och svenska fristående produktionsbolag - till att bygga upp och utveckla en svensk programindustri. Denna industri byggs upp av människor inom många olika yrkeskategorier - författare, regissörer, producenter, skådespelare och andra artister samt alla de yrkesmän/kvinnor som arbetar i olika befattningar inom produktionsbolagen. En ny TV-kanal kan skapa sysselsättning för cirka 2 000 personer. Ur mediepolitisk synvinkel är det viktigt att behålls som ett licensfinansierat företag. Konkurrensen mellan olika programtyper och uttrycksformer vidmakthålls på bästa sätt om minst två programföretag med olika finansieringsformer och ägarformer konkurrerar på marknaden. Programskaparna får då en reell valfrihet. Det blir flera avnämare, med olika utgångspunkter och värderingar, till ideer, program och evenemang. utredning TV-politiken påpekar att ett omväxlande programutbud av god kvalitet ska vara tillgängligt för alla som bor i . Med den utgångspunkten bör det vara självklart dels att den nya finansieringsmöjlighet som skapas av TV-reklam används för att utveckla svensk television, dels att det naturliga sändningsalternativet är ett tredje marknät. Med en koncession reglerad, markbaserad fristående kanal läggs spelreglerna för svensk TV-reklam - inte minst vad avser reklam riktad till barn och ungdomar - fast genom nationella politiska beslut. Alternativt kan utvecklingen inom TV-området komma att styras genom frånvaron av beslut. I sämsta fall kan dagens SVT-kanaler dras med i den utveckling som kommer i ett mediepolitiskt vakuum. En koncession för en fristående kanal kan utformas med programregler som tar hänsyn till krav på ett programutbud i allmänhetens tjänst. kan SVT hållas reklamfritt och en städning kan ske i den smygreklam och smygsponsring som förekommer . En sändande TV-kanal som köper in huvuddelen av sin produktion från Mot. fristående produktionsbolag ger genom sin organisation möjligheter för K429 människor i hela att arbeta med TV-mediet. Denna decentralisering av produktionen skapar också förutsättningar för utvecklingen av regional TV. Under ett uppbyggnadsskede kan en ny markbaserad TV-kanal lämna luckor i sin sändningstid för regionala program. kan det då byggas upp en kompetens som på ett helt annat sätt för TV-mediet närmare det lokala samhället och som efter hand kan utgöra basen för en mer utvecklad regional TV. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvecklingen av svensk TV, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svensk programutveckling, programskapare och programindustri, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svensk reklam-TV, 4. att som sin mening ger regeringen till känra vad i motionen anförts om koncession för en ny markbaserad tredje fristående reklamfinansierad TV-kanal, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regional TV. () ()