mot · GD02A97 · 1990-03-26 00:00:00 — Vi pekar på vägar för att underlätta högskolelärarnas forskning. Vad gäller systemet för fördelning av medel till lärares forskning föreslås där att vissa regionala högskolor skall få medel avsatta för lärares forskning, som kvalitetskontrollen av forskningsansökningarna skall utföras av forskningsrådsnämnden. Dessa förändringar innebär ökad självständighet för de mindre och medelstora högskolorna. innebär de förbättrade kontakter mellan dessa och universiteten och de större högskolorna. De mindre och medelstora högskolorna ges möjlighet att själva välja inriktning på forskningen. hålls kontakten med de större högskolorna och forskningsrådsnämnden i frågor om vilka kvalitetsnormer som skall gälla i olika hänseenden. Regeringen föreslår i propositionen att 35 milj. kr. skall avsättas för tillfälliga medel för forsknings- och utvecklingsverksamhet vid högskolorna i de regionalpolitisk! Regeringen vill att tyngdpunkten på satsningarna skall ligga på det tekniska området. Vi delar regeringens uppfattning att det av regionalpolitiska skäl fordras särskild satsning på de utpekade högskolorna. Vi menar dock att en större satsning är motiverad. Därför föreslår vi att ytterligare 15 milj. kr. avsätts för detta ändamål. Det bör ankomma på högskolorna själva att prioritera de insatser som är mest angelägna. Som vi tidigare påpekat är det nödvändigt för den framtida kompetensutvecklingen vid de mindre och medelstora högskolorna att en större andel av lärarna är forskarutbildade. Ytterligare en väg att förstärka kontakterna mellan de större och de mindre högskolorna är att vissa delar av grundutbildningen vid de större högskolorna läggs vid någon av de regionala. Så sker i , där det finns möjlighet att läsa av civilingenjörsutbildningen. De studerande läser sedan vidare vid KTH i . Detta exempel bör kunna leda till efterföljd på fler håll. De regionalpolitiska argumenten för en utveckling av högskoleutbild- Mot. ningen på regional nivå äger till stora delar även tillämplighet vad gäller gym- A97 En gymnasieutbildning av god kvalitet är även den en förutsättning för regional utveckling. Tillgång till gymnasieutbildning är dessutom en viktig faktor när enskilda väljer bostadsort, och är i många fall en förutsättning för att bosättningsbeslutet skall kunna gälla även på . Gymnasieskolornas lokaler och utrustning kan dessutom fungera som en allmän tillgång för regionen. Det pågår nu en försöksverksamhet med en förlängning av gymnasieskolans tvååriga utbildningslinjer. Vi har tidigare krävt att försöksverksamheten skall utökas med ytterligare 4 000 platser. Ett ökat inslag av praktik i gymnasieutbildningen innebär att kontakterna mellan gymnasieskolan och de lokala avnämarna stärks. Därmed kan ett samspel mellan gymnasiet och den lokala arbetsmarknaden utvecklas. Dessutom ges ungdomar en viktig introduktion till och kontakt med lokala arbetsgivare. allmänna utgångspunkter vad gäller ungdomsutbildningen bygger på idéer om ökade möjligheter till lokal variation och experiment. Därmed ökar också skolans möjligheter att ta del av och delta i arbetet för lokal mobilisering och utveckling inom regionen. I motioner i har vi krävt att ett program skall utvecklas rörande bland annat hur kontakterna mellan gymnasieskolan och näringslivet skall kunna förbättras, ökade möjligheter till återkommande och kompletterande utbildning samt ökad flexibilitet i undervisningen. 90-talets minskande ungdomskullar måste innebära att samarbetet mellan gymnasieskolan, komvux, AMU-utbildningar och folkhögskolor ökar för att resurserna skall kunna utnyttjas rationellt. En väl fungerande vuxenutbildning har stor betydelse för att förbättra möjligheterna för kvinnor att stanna kvar i sin hembygd. Ett väl fungerande jordbruk är en förutsättning för en framgångsrik regionalpolitik. Jordbruket har i glesbygden en nyckelroll som bas för kombinationsverksamhet. Förmår vi inte att behålla och stärka de kombinationsjordbruk som finns kvar så faller även annan verksamhet med ytterligare avfolkning av landsbygden som följd. I detta sammanhang vill vi hänvisa till vårt krav att förändra jordförvärvslagen så att även de som avser att driva annan verksamhet vid sidan av jordbruket kan få förvärvstillstånd. Ett bra sätt att få ett väl fungerande jordbruk i de regionalpolitisk! prioriterade delarna av landet är att också här förenkla den snårskog av regleringar som finns. har förespråkat att så skall ske. Vi vill dock även i fortsättningen behålla Norrlandstödet inom jordbruket. Det är viktigt att jordbruk kan drivas vidare i . Vi får då en levande landsbygd som vi bevarar vår natur och det öppna landskapet. Då regeringen senare i vår kommer att lägga fram en proposition om en ny livsmedelpolitik, så avser vi att återkomma med ytterligare synpunkter på jordbruket inom regionalpolitiken. Skogsnäringen har stor regionalpolitisk betydelse. Den ger både sysselsättning och möjligheter att försörja sig i bygder som annars brottas med Som framhålls i skogspolitiska motion har både skogsbruk och sågverk en avsevärd betydelse för våra glesbygders framtid. 1 den motionen föreslås en rad åtgärder för att främja svenskt skogsbruk, bl.a. en förändring av skogsvårdslagen i syfte att minska regelsystemet samt en sänkning av skogsvårdsavgiften. Det är angeläget att slå vakt också om skogens andra värden, inte minst dess betydelse för naturvården och dess roll som livsmiljö för många växtoch djurarter. har lagt fram en rad förslag i detta syfte. I detta sammanhang bör det understrykas att speciella regionalpolitiska insatser bör göras i områden där naturskyddsbesluten är särskilt omfattande - inte minst för att stimulera kombinationsverksamheter. har tidigare föreslagit en särskild höjning av länsanslagen på 15 milj. kr. till de fjällkommuner som påverkas av naturskyddsbeslut i de fjällnära skogarna. Detta avvisades då av samtliga andra partier. Vi förutsätter att sådana förslag presenteras när regeringens aviserade proposition senare läggs fram. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om principerna för det regionalpolitiska arbetet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering av länsstyrelsernas regionalpolitiska stödverksamhet, 3. att avslår regeringens förslag att ombilda glesbygdsdelegationen till ett verk, 4. att avslår regeringens förslag om ny stödområdesindelning och istället beslutar att nuvarande stödområden skall bibehållas, 5. att hos regeringen begär en utredning av hur en framtida stödområdesindelning skall ske, 6. att beslutar att lokaliseringsbidragen maximalt skall uppgå till i stödområde A, till i stödområde B och till i stödområde C, i enlighet med vad i motionen anförts, 7. att beslutar att länsstyrelserna skall få besluta om lokaliseringsbidrag upp till ett investeringsbehov av 20 milj. kr. i enlighet med vad i motionen anförts, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om IKS-stöd och stöd till samhällelig service, 9. att beslutar att nedsatta socialavgifter skall omfatta all icke-offentlig verksamhet i enlighet med vad i motionen anförts, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade resurser för forskning och utveckling vid de regionala högskolorna, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om speciella regionalpolitiska insatser i områden där naturskyddsbesluten är särskilt omfattande, 12. att beslutar för /91 på anslaget D 1. Lokaliseringsbidrag m.m. anslå , 13. att beslutar att för /91 på anslaget D 2 Regionala utvecklingsinsatser anslå . mer än regeringen föreslagit, dvs. 14. att beslutar att för /91 på anslaget D 4 Ersättning för nedsättning av socialavgifter anslå . mer än regeringen föreslagit, dvs. 15. att beslutar att för /91 på anslaget D 7 Glesbygdsdelegationen, anslå . () () () () () () () () () () ()