mot · GD02U213 · 1990-01-23 00:00:00 — av m.fl. (vpk) skulder Sedan skuldkrisen bröt ut har skulder snabbt växt till en katastrof. Ju mer skulderna omförhandlats, desto större har de blivit. Många länder har betalat mer i skuldtjänst än den ursprungliga skulden. Det största skuldlandet, , hade 1985 betalat i skuldtjänst . Trots det växte skulden . har betalat mer i skuldtjänst än det fått i lån. Skuldtjänsten pumpar kapital från till i-länderna. 1982-1988 var nettotransfereringen av kapital från Syd till Nord . Det motsvarar en Marshallplan . är det som ger bistånd till i-länderna. Efter alla omförhandlingar, alla nya lån och alla strukturanpassningsprogram är läget eländigare . Investeringarna har gått ner och ligger i och av BNP. I många räcker den inte ens till för att täcka förslitningen av tidigare investeringar. Satsningarna på utbildning och hälsovård, vägar, telekommunikationer och energi har minskat drastiskt. Resultatet har blivit en social utarmning som kan mätas i ökad barnadödlighet, växande antal analfabeter. Enligt kommer 50 miljoner barn att dö av fattigdom . galopperar i där reallönerna pressats ner nivå. Flykten har accelererat till städerna, där fattigdomen nu exploderar. De tropiska regnskogarna hotas med kalhuggning. av dem finns i länder som är bland de värst skuldsatta: , , , och . Pressen att sälja ut dem är svår att motstå. Världens genbanker försvinner. Öknarna sprider sig. Haven fiskas ut. Allt för att betala skuldtjänsten med ökad export. FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna beslutade att ta upp skulderna och anpassningspolitiken som ett brott mot FN-deklarationen om rätten till utveckling. måste det till nya sätt att befria folk ur skuldfällan. Vad regeringen säger . Vpk noterar med tillfredsställelse att regeringen tagit intryck av kritiken av den förda skuldpolitiken. Den skriver att skuldlättnadsåtgärderna måste utformas med hänsyn till situationen i olika länder, till att olika typer av skuld måste behandlas olika och till att en rimlig bördefördelning åstadkommes mellan de inblandade parterna. Vpk är helt överens med regeringen i detta. Men när regeringen talar om ett genombrott 1989 när det gäller möjligheter till skuldminskning för medelinkomstländerna och hänvisar till som det första landet som kunde genomföra en omförhandling med de kommersiella bankerna, vill vi anmäla tvivel. Lika litet som Bakerplanen , har den framlagda Bradyplanen erbjudit någon lösning på skuldproblem. Bakerplanen stupade på att affärsbankerna inte var villiga att satsa friska pengar. USA-bankerna har i stället gått in för att minska sina u-landslån. Bradyplanen skulle skriva ner 39 länders sammanlagda skulder på med 70 miljarder dvs. Det skulle ske genom frivilliga förhandlingar mellan banker och låntagare. Skuldminskningen skulle öka ländernas chanser att få nya lån, även från privatbankerna. och skulle ställa upp med nya pengar som säkerhet för de affärsbanker som skriver ner fordringar. Man skulle försöka få flyktkapitalet att återvända. Hur sa man inte. utfäste sig att bidra med 6 å . Men reaktionen på andra håll - exempelvis i den amerikanska kongressen - blev att bankerna nu ville få skattebetalarna i i-länderna att betala sina förluster. , som representerar 150 banker vilka sammanlagt sitter på av u-landslånen, varnade för att privata långivare skulle bli mycket obenägna att ge nya lån. Finansminister omedelbara reaktion var att allt är väldigt vagt och oklart och att det skulle förvåna honom om det skulle leda till något nytt och spektakulärt. Det enda nya som tillkom var utfästelse. Bradyplanen framstår alltmer som ett sätt att omstrukturera lån, flytta dem från amerikanska till japanska banker. är politiken att skuldförhandlingarna ska genomföras med ett land i sänder. Det är långivarnas och IMF:s gamla strategi för att förhindra att skuldländerna går samman och vägrar betala. Hur har Bradyplanen utfallit? blev pilotfallet liksom för Bakerplanen. Inte ens där har den lett till någon större minskning av landets skulder, som kvarligger på . Det är marginellt när de årliga räntebetalningarna är 10 miljarder. Det kan inte kallas ett genombrott. Och sådana kan inte åstadkommas med mindre man angriper ursprunget till skulderna. Regeringen säger att har varit pådrivande i arbetet för att få till stånd skuldlättnader för de fattigaste länderna, att har verkat för mjukare villkor vid dessa länders omförhandlingar med och att - genom ett svenskt förslag - också en betydelsefull lättnad åstadkommits när det gäller viss Världsbanksskuld. Vi vill gärna tro på regeringens goda vilja, men vi tvivlar starkt på att dessa åtgärder skulle kunna stoppa skuldlavinen och vända kapitalströmmarna. Regeringen skyggar fortfarande för skuldavskrivningar. Även om regeringen kritiserar för dess räntehöjande politik och nämner försämrade bytesvillkor, anger den inga vägar för att angripa dessa problem. Vilka är orsakerna? måste man välja: är det som ska räddas eller bankerna? Man måste erkänna den verkliga situationen och sluta agera som om man trodde att skulderna skulle kunna återbetalas. Man måste angripa de verkliga orsakerna till skuldkrisen, som ligger i världsmarknadens struktur, den orättvisa handeln, som domineras av agrobusiness och andra transnationella företag, råvarupriserna, banksystemet, de höga räntorna och underskott. Oljechocken och räntechocken ändrade abrupt villkor. De tog lånen , när realräntan var negativ, men sedan sköt den i höjden. var den uppe i . Det finns ekonomer som hävdar att om realräntan legat på för utvecklingslån acceptabel nivå (1,5 ), skulle bankerna häfta i skuld till . drevs dollarkursen upp. Om skuld hade varit i schweizerfrancs i stället för dollar hade landet sparat in i räntor. Motorn i detta var ekonomiska politik och upprustning. Bankerna har en stor skuld till skulden. När petrodollarn översvämmade marknaden, stod bankerna i kö hos finansministrar för att sälja lån. De reste runt till militärdiktaturerna och erbjöd lån för vapenköp. av skulderna är militära. Ingen regim var för blodig och korrumperad. De internationella vapenhandlarna har tjänat. Därför har bankerna - i varje fall många av dem - även stor skuld till kapitalflykten, som starkt underlättats av elektroniken. Den trafiken är för övrigt sammanflätad med tvättningen av narkotikapengar. Bankerna har fört ut dollartillgångar från till länder där banksekretessen är vattentät. De har godtagit förfalskade export- och importfakturor. Hur stor kapitalflykten är finns bara gissningar om, som går från 1/5 till 1/3 av de totala utlandsskulderna. tros ha förlorat . En del lån flyktade genast ut ur landet. Det gäller även IMF-lån. Bankerna har direkt medverkat i kapitalflykten. I fallet har tillstått att aldrig fördes in i landet till följd av bankernas manipulationer. De transnationella företagens manipulationer med fakturor beräknas kosta . Om man därtill lägger de subventioner de får och de sänkta råvarupriserna, så kommer man fram till att de tar hem motsvarande av BNP . Korrumperade regeringar, internationella banker och transnationella Mot. Skandal efter skandal avslöjas. flydde hundratalet chefstjänstemän i ett tiotal transnationella bolag - bl.a. och - från och hotande fängelsestraff, när man började nysta upp en kapitalflyktshärva i mångmiljarddollarklassen. f.d. finansminister och riksbankschef är efterlysta för förskingring. Boforsaffären illustrerar denna för så katastrofala utveckling. Efter regeringsskiftet avslöjades det att utrikesskuld var , dubbelt så stor som sagts. Här finns även exportkrediten för stororder. Och pengar på bankkonto i . Världsmarknaden har utvecklats på ett förödande sätt för . Råvarupriserna har rasat ner nivå. bytesförhållanden försämrades 1980-88 med i genomsnitt av BNI . För många länder motsvarade förlusterna hela tillväxten. I-ländernas protektionism har slagit hårt mot export, framför allt av jordbruksprodukter och textilier. och EG är värst i detta avseende, men inte heller är oskyldigt. I UNCTAD-förhandlingarna går i-länderna framför allt in för att skydda sin egen tjänstehandel och immaterialrätten. Det betyder att får betala allt dyrare för att utvecklas. Om i-länderna vinner den ronden, är uländerna dömda att slås ut. De saknar den infrastruktur som blir allt nödvändigare för att kunna konkurrera på världsmarknaden: informationstekniken, forskning och utveckling. De kan inte erbjuda högutbildade sådana villkor att de stannar i hemländerna. De utsätts för en brain-drain. De prövade skuldlösningarna har byggt på tesen att länderna ska betala - i varje fall räntorna - för att de annars utestängs från lånemarknaden. De ska hjälpas till att öka sina exportinkomster. Men när de 17 mest skuldsatta medelinkomstländernas skuldtjänst uppgick till av exporten (s. 42) och de 34 fattigaste ländernas i hade en sammanlagd skuld på , vilket är lika mycket som dessa länders sammanlagda BNI eller fem gånger deras export (s. 43). Då kan de inte exportera sig ur krisen. När skuldkrisen kom, valde () att behandla symptomen, inte orsakerna. Inte det som är motorn i ränte- och dollaruppgången, ekonomiska politik. är världens största skuldnation med i skulder. behöver inte betala med åtstramning som de fattiga länderna måste göra. kan använda sedelpressen, så länge dollarn accepteras som internationellt betalningsmedel. IMF ordinerade strukturanpassning: devalvera, släpp marknadskrafterna fria, slopa subventionerna, minska budgetunderskotten, strama åt kreditmarknaden, sänk skatterna, minska socialutgifterna, slopa subventionerna på livsmedel och tjänster, avskaffa valutaregleringarna, öka exporten. slår mot arbetarna och framkallar öppna konflikter med fackföreningarna. Reaktionen blev s.k. IMF-kravaller, polisvåld, undantagstillstånd. ningarna fråntas förhandlingsrätten. Länder som ville pröva andra vägar avstängdes från lån. Effekten förstärks när också de bilaterala biståndsgivarna kräver att mottagarlandets regering kommer överens med IMF, vilket även gör. IMF:s medicin fick motsatt verkan mot den avsedda. Den nye presidenten återvände i triumf med nya IMF- och IDB-lån . galopperade den igen. De som kan överför sina pengar till banker utomlands. Man diskuterar att ersätta den nationella valutan med dollarn. Strukturanpassningen - till vilken struktur ska anpassningen ske? Den är en prokrustessäng som pressas ner i. Det är inte förvånande att de stympats och blöder. De sociala och ekologiska katastroferna av IMF:s och strukturanpassning - som också anammat som sin politik - har blivit så uppenbara att t.o.m. och måst svara på kritiken. De sägs av regeringen ha tagit intryck av kritik. Men i sin senaste årsrapport ägnar IMF mindre än en halv sida (av 139) åt fattigdomsfenomenen. går in med särskilt bistånd för att mildra de sociala effekterna och miljöskadorna av IMF:s framfart. Först kommer Shylock och skär ut sitt skålpund kött. Sedan kommer och bistår med plåster. 1982, när skuldkrisen blev akut, skulle nedsättningar av skulderna ha drabbat banksystemet hårt och lett till en rad konkurser. har bankerna byggt upp reserver och minskat u-landslånen. skulder hotar inte längre det internationella finansiella systemet. Det har uppstått en andrahandsmarknad där skulderna noteras långt under det nominella värdet. Det betyder att lånen i realiteten skrivs ner. Ändå gör långivarna inga dåliga affärer. Trots nerskärningarna har US A-bankerna tjänat mer på sina lån till än om de hade placerat pengarna i engelska eller amerikanska statspapper. har medverkat till återköp av skulder till privata långivare. Fonden, som sköttes av Valutafonden, var ett första försök att i ett multilateralt samarbete genomföra skuldåterköp. I realiteten tycks aktionen ha höjt värdet på skuld. Andrahandsnoteringen på skuld steg också - från - när dess centralbank började göra återköp. IMF genomdriver privatisering av statliga företag i skuldländerna, som utländska banker och företag förvärvar i utbyte mot nedsatta fordringar genom "debt-for-equity-swaps. Härigenom socialiserar man skulderna och privatiserar tillgångarna. Länderna hamnar i ett nytt beroende. tillgångar övergår på nytt i utländsk ägo. Några investeringar handlar det vanligen inte om, som skulle kunna bidra U213 till ökad produktion. har swappat mer än andra. Exporten blomstrar, BNP stiger. Men chilenarna är fattigare än de var 1970. Arbetslösheten är större. Reallönerna är hälften mot 1980. Dessa swaps premierar kapitalflykten. har gjort nästan hälften av skuldköpen i till av värdet. Kapitalflykten har blivit dubbelt så lönsam. Olika former av skuldköp i utbyte mot natur har utvecklats. Miljöorganisationer köper upp skulder mot att skuldlandet avsätter motsvarande belopp föra att bevara regnskogarna och reparera miljöskador. Det innebär en investering . Men det kan endast få marginella effekter. De stora naturköpen görs av kommersiella intressen för markexploatering. De innebär att landet pantsätter sin framtid. På G7-mötet i försökte president att få de andra länderna med på att skriva av en del av de fattigaste ländernas skulder. Men det blev ingen gemensam överenskommelse. lovade att avskriva på skuld. avskrev på lån till de fattigaste länderna. avskrev på skuld. Men så länge G7 bara kan enas om omförhandlingar, något sänkta räntor, små nerskrivningar och nya lån, rullar snöbollen vidare. Verns ansvar är skulden? Olika slag av skulder kan inte behandlas med samma metoder. Hänsyn måste tas till situationen i olika länder och hur skulderna uppkommit, så att ansvaret fördelas rättvist mellan de inblandade parterna. Banker som lånat ut pengar till militärdiktaturer och medverkat till kapitalflykt, bör få ta konsekvenserna. Ländernas betalningsförmåga bekymrade inte bankerna. Finansminister har om konsumtionskrediterna sagt att de är en stor olycka för de personer som hamnat i skuldfällan. Det gäller lika mycket de länder som sitter i fällan. Han pekade på en viktig skillnad mellan privatpersoner och företag. Företag som inte klarar att betala igen sina lån blir av med skulderna i en konkurs. För privatpersonen däremot hjälper det inte ens att gå i konkurs. Skulderna förföljer honom hela livet. Samma gäller skulder. Bankerna gav lån utifrån filosofin att länder inte kan gå i konkurs. erkänner nu att den felbedömde den ekonomiska utvecklingen och gav felaktiga råd till . Den måste ta sitt ansvar. Felinvesteringar gjordes när länderna satsade på att öka exporten på en vikande marknad. Hur ska råvaruexportörerna kompenseras för prisrasen? De sex frontstaterna i (, , , 6 , och ) har förlorat närmare 400 miljarder kro- Mot. nor i materiella förluster - enbart - till följd U213 Apartheidregimen måste bort. har utsatts för handelsembargo och militära aggression genom contras. En internationell ackordscentral eller domstol behövs för att pröva skuldernas legitimitet, något liknande det skuldsaneringsinstitut som regeringen vill inrätta för att komma till rätta med konsumtionskreditskulderna. Detta skulle enligt vad finansminister sagt kunna sammanställa hela skuldbilden på låntagarens initiativ och efter yttrande från borgenärerna bestämma om och hur mycket av skulderna som skall skrivas bort. Mångå idéer om hur skuldkrisen ska kunna lösas har framlagts. Fidei föreslog att skulder omvandlas till statsobligationer med löptid, som i-länderna ska köpa upp för pengar som frigörs genom en nerskärning av militärutgifterna. har föreslagit ett moratorium för de minst utvecklade länderna och att i en rad fall helt avskriva skulderna. Utrikesminister efterlyste en New deal. I en har framförts tanken på en omfattande plan för avskrivning av skulder, ökad handel samt tekniskt och ekonomiskt bistånd. Det skulle få starkt positiv effekt på i-ländernas sysselssättning och export. föreslår en internationell omsättningsskatt på börshandeln. skulle u-landsskulderna betalas med en promilles oms. Det är ett förslag som vpk tar upp i en annan motion. har föreslagit att skuldländerna bildar en klubb för att gemensamt omförhandla skulderna. bildade 15 skuldländer (, , , , , , , , , , , , , och ) en grupp för förhandlingar med G7. Denna G15 ska samordna sina ståndpunkter i skuldfrågan. Det mest utarbetade förslaget är det afrikanska alternativet för strukturanpassning för återhämtning och förändring (African Alternative Framework to Structural Adjustment Programmes for Socio-Economic Recovery and Transformation - AAF-SAP), som FN:s ekonomiska kommission för (ECA) presenterat. Det antogs av med endast en nejröst, . Generalförsamlingen inbjöd världssamfundet - inbegripet de multilaterala finans- och utvecklingsinstitutionerna- att betrakta programmet som underlaget för en konstruktiv dialog och fruktbärande samråd. AAF-SAP har antagits av de afrikanska staternas enhetsorganisation, OAU, som vädjat till världssamfundet att stödja genomförandet av programmet och öka sitt ekonomiska stöd till . gäller det för världssamfundet - framför allt i-länderna - att anpassa sin skuld- och biståndspolitik till behoven för att genomföra programmet och att ställa upp med erforderliga finansiella resurser. Vpk lägger i en särskild motion förslag hur ska kunna bidra härtill. kan gå i spetsen Om fortfarande ska kunna betraktas som föregångsland när det gäller u-landssolidariteten, måste dels ändra sin egen skuldpolitik, dels ta internationella initiativ i skuldfrågan. Den svenska skuldpolitiken måste utgå från de biståndspolitiska målen. Därför måste vi överge IMF:s lösningar. Det svenska biståndet till strukturanpassning får inte villkoras av uppgörelse med IMF. Svenska initiativ till förändringar i skuldhanteringen kan exempelvis tas i , i och i FN, t.ex. på konferenserna om de minst utvecklade länderna i och den om miljö och utveckling . kan samla en krets av likasinnade länder. Strukturanpassningsprogrammen måste förändras så att de motverkar kapitalflykt, stimulerar produktiva investeringar och en hållbar utveckling. Det behövs alternativa strategier - såsom den framtagna afrikanska - för att skapa balans i valuta, budget och penningmarknad och skonsammare mot de sociala sektorerna och utsatta grupperna. Förhandlingarna med måste demokratiseras så att t.ex. deras fackföreningar kan medverka till att programmen blir socialt acceptabla. Förändringar måste göras i de organ som handhar skuldfrågorna. IMF och måste reformeras och demokratiseras, vilket vpk föreslår i en annan motion. dominans måste brytas. Alternativet till sådana reformer är att FN inrättar en internationell skuldavskrivningsfond eller utvecklingsbank. I så fall kan IMF och återgå till att fylla de funktioner de ursprungligen var avsedda för. Nya metoder för skuldavskrivning måste utvecklas. Det finns ingen patentmedicin. Skulder till affärsbanker, stater och multilaterala institutioner måste behandlas olika. Man måste tänka sig ett batteri av metoder. Regeringen bör tillsätta en arbetsgrupp för att analysera de många förslag utöver de redan prövade, som lanserats: Debt-for-development, Debt-for-democracy, 3D (Debt, Development, Democracy), m.fl. Nya finansieringsvägar måste anvisas. U-landsskulden var vid slut. Nedrustning kan frigöra väldig resurser. I diskuterar man att minska militäranslagen med 1992-94. ska skära ner sina militärutgifter och diskuterar att minska dem . ska minska sina med över . ska skära ner , , och . Också DDR, och har beslutat skära ner sina krigsmakter. En omsättningsskatt på börshandeln med en promille skulle ge 150 miljar- Mot. 1989/90 der dollar . Om det inte räcker kan man tänka sig skatt på vapenhandeln och på oljehandeln. får man inte låta världsmarknaden fortsätta att generera nya ulandsskulder. Det behövs åtgärder för att förändra villkoren för råvaruhandeln. höga räntor är en internationell angelägenhet. Världsekonomin kan inte längre få styras av en spekulationsdollar. Vpk lägger i andra motoner fram förslag i dessa frågor. Hur motivera nya aktioner? kris får konsekvenser även för oss. De har tvingats minska sin import. fackliga samorganisation beräknar att ett ökat bistånd motsvarande av BNP i vart och ett av skulle få till resultat att det skapas nästan 3 miljoner nya arbetstillfällen inom (med 28 miljoner arbetslösa) genom ökad export till . De hotande miljökatastroferna tvingar i-världen att tänka internationalistiskt. kommer att satsa sina fattiga resurser på att rädda vår miljö, om de inte får vår solidariska medverkan. Fattigdomsvågen kan leda till stora folkvandringar. Kampen om otillräckliga resurser, exempelvis vatten, leder till nya konflikter. Det kan utlösa nya flyktingvågor av en helt annan vidd än vi sett. De nya flyktingproblemen skulle bli mycket dyrare att lösa än skuldkrisen. Lägg därtill vårt intresse av att få solidaritet i kampen mot narkotikan. Tre tickande bomber med global räckvidd som i- och gemensamt måste desarmera: den ekologiska (som kan orsaka klimatförändringar), den finansiella (utlandsskulden) och den sociala (som kan leda till flyktingvågor). Insikten om våra gemensamma intressen, vårt beroende av varandra måste väckas innan det är . Skuldkrisen är inte ett finansiellt problem utan ett politiskt. Det behövs en aktiv och upplyst opinion. Skulproblematiken måse flyttas ut ur bankoch konferensrummen och bli en angelägenhet för alla folkrörelser: kyrkor, fackföreningar, kvinno- och miljörörelser. Framför allt kan ungdomen bli en stark drivkraft i en ny fredsrörelse för att stoppa skuldkriget mot . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att de biståndspolitiska målen skall styra politik för att lösa skuldproblem, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att inte skall delta i IMF:s strukturanpassningsprogram, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att svenskt bistånd inte skall vara avhängigt av mottagarländernas överenskommelser med IMF, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att bör verka för allmän avskrivning av skulder, 5. att begär att regeringen skall tillsätta en arbetsgrupp för att snabbutreda förslagen till nya metoder att lösa skuldkrisen, 6. att begär att regeringen i internationella fora tar initiativ till ändrade metoder för skuldhantering enligt vad som framförs i motionen, 7. att som sin mening ger regeringen till känna att ulandsskulden och strukturanpassningspolitiken är brott mot FN-deklarationen om rätten till utveckling. (vpk) (vpk) (vpk)