ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Sk91 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk91 av och (s, fp) med anledning av prop. 1989/90:110 Reformerad inkomst- och företagsbeskattning Skatteomläggningen kommer att påtagligt påverka de ekonomiska villkoren för den idéburna verksamheten. Skattereformens förskjutning av tyngdpunkten från direkt till indirekt beskattning medför betydande kostnadsökningar för de fria trossamfunden och de ideella föreningarna. Momsen på energi, vatten, avlopp och sophämtning ger betydande kostnadsökningar. Inom t ex de fria trossamfunden är uppvärmningskostnaderna och andra kostnader för att hålla samlingslokaler en mycket tung post i församlingarnas totala budget. Dessa kostnader höjs genom reformen med nära en fjärdedel. Vidare tillkommer byggmoms, moms på persontransporter och vissa andra tjänster. Att beloppsmässigt ange kostnadsökningen för driften av de fria trossamfundens verksamhet saknas statistiskt underlag för. Däremot finns möjlighet att uppskatta den ökade byggmomsens effekter. till trossamfund uppger, att kostnaden för planerade byggnadsprojekt /91 är . Nuvarande moms utgör . Full moms innebär en kostnad på , dvs en kostnadsökning på . Kostnaderna kommer att bli högre, eftersom summan är beräknad i 1988/penningvärde samt en del av byggkostnaden avser markarbeten, som haft enbart 3,moms. Möjligheter till kompensation för den breddade och höjda momsen via sänkta inkomstskatter föreligger inte, eftersom de fria trossamfunden och de ideella föreningarna i huvudsak är befriade från sådan skatt. Skatteomläggningen skapar egentligen inte heller något ökat utrymme för ökade gåvor/medlemsavgifter från enskilda sympatisörer. Ett eventuellt utrymme står i alla fall inte i någon rimlig proportion till föreningarnas ökade kostnader. De fria trossamfundens och de ideella föreningarnas ökade kostnader kan inte finansieras på annat sätt än genom ökade frivilliginsatser och därutöver verksamhetsminskningar. Det kan inte ha varit avsikten med skatteomläggningen att skärpa de ekonomiska villkoren för den idéburna verksamheten. Med tanke på den ideella verksamhetens enorma betydelse för svenskt samhällsliv och ungdomens fostran, är det angeläget att så ej sker. Problemställningen har uppmärksammats i propositionen, sid 641. Där talas om att skattereformens effekter för folkrörelserna bör följas med särskild uppmärksamhet. Motåtgärder bör vidtas om icke avsedda effekter uppkommer. Vidare står det, att eventuella åtgärder bör redovisas senast i budget Idrottsrörelsen och handikapprörelsen är särskilt om- Mot. 1989/90 nämnda. På grund av de kostnadsökningar vi pekat på ovan finns det en uppenbar risk för icke obetydliga verksamhetsminskningar och därför är det angeläget, att åtgärder redovisas i kommande statsbudget, bl a i form av ökade bidrag. Vi förutsätter, att dessa även kommer att omfatta de fria trossamfunden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av åtgärder till förmån för de fria trossamfunden och de ideella föreningarna som följd av skatteomläggningen. () ()
mot · GD02Sk92 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk92 av och (s, fp) med anledning av prop. 1989/90:110 Reformerad inkomst- och företagsbeskattning Skatteomläggningen är nödvändig och bra både för som nation och för de allra flesta svenskar som enskilda personer. I visst avseende kan den dock komma att få konsekvenser som inte är avsedda och som dessutom motverkar andra viktiga samhällsmål. Organisationer och föreningar får genom ökade indirekta skatter vara med och bidra till skatteomläggningens finansiering utan att kunna tillgodogöra sig några skattelättnader. Det blir bl.a. avsevärt dyrare att bedriva kurs-, konferens- och lägerverksamhet och annan viktig kontaktverksamhet. En minskad kursverksamhet drabbar i barn- och ungdomsorganisationer obönhörligen ledarutbildningen. Eftersom dessa organisationers verksamhet ofta begränsas just av ledarbrist, vore det mycket olyckligt med en sådan utveckling. Ännu fler barn riskerar att ställas utanför föreningslivet, om inte fler vuxna är beredda att ställa upp som ledare. Ledarutbildning och tillfällen att diskutera utveckling av verksamheten är a och o för organisationernas möjligheter att rekrytera och behålla ledare. Vi anser att organisationerna bör kompenseras så att man kan bibehålla en bra och tillräcklig utbildning för barn- och ungdomsledare. Vi anser att medel för detta bör tas upp i nästa års budget, men att redan nu skall ge besked till föreningslivet om att så kommer att ske. Det är viktigt för att föreningarna och riksorganisationer skall kunna planera sin verksamhet långsiktigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av resurser på grund av skatteomläggningen för att säkerställa rekrytering och utbildning av ledare för barn- och ungdomsverksamheter. Kjell-Ar ne ()
mot · GD02Sk97 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk97 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:110 Reformerad inkomst- och företagsbeskattning I proposition 1989/90:110 om reformering av inkomst- och företagsbeskattning föreslås att nuvarande skattefrihet för inkomster från bär-, svamp- och kottplockning avskaffas. Enligt KL 19 § räknas inte till skattepliktig inkomst intäkter av försäljning av vilt växande bär och svampar samt kottar som den skattskyldige själv plockat under ett beskattningsår om den inte överstiger . Denna särbehandling har stimulerat till ett tillvaratagande av en viktig naturtillgång. Mot en ändring talar också den omfattande hanteringen av en inkomstredovisning som torde bli följden vid en beskattning av nämnda inkomster. Denna särreglering bör även ses som stöd och möjlighet till inkomst i områden där arbetstillfällena är betydligt färre än i tätorterna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att intäkter från försäljning av vilt växande bär och svampar samt kottar intill ett belopp om . per beskattningsår och skattskyldig inte bör räknas som skattepliktig inkomst. () Bo Finnkvist (s) () ()
mot · GD02Sk98 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sk98 Brunander(båda c) med anledning av prop. 1989/90:110 Reformerad inkomst- och företagsbeskattning Skattereformen som är resultatet av en uppgörelse mellan socialdemokrater och folkpartister har en finansiering som drabbar vissa grupper särskilt hårt. Det gäller studerande, pensionärer, barnfamiljer och låginkomsttagare och det gäller hela Folkrörelsesverige där idrottsrörelsen är den största. För vissa av dessa grupper förslås vissa åtgärder för att kompensera för de ökade kostnaderna på grund av breddning och höjning av mervärdeskatten. När det gäller folkrörelserna föreslås inte någon sådan kompensation. 1 stället för att uppmuntra det ideella engagemanget i folkrörelserna genom mindre krångel och enklare regler blir det dyrare, mer byråkratiskt och svårare att vara idrottsledare . har en annan syn på det ideella engagemanget och vill i stället stimulera detta. - Den breddade och höjda momsen gör att resor, övernattningar och mat i samband med resor blir dyrare. säger nej till moms på persontransporter och höjd moms på hotell och restaurang. Vi har sagt nej till moms på bensin. - kräver att arbetsgivaravgifter inte ska tas ut förrän ersättningarna överstiger ett halvt basbelopp, närmare 15 (XX) kr. s och fp föreslår . - kräver att kontrolluppgift på priser inte ska behöva lämnas förrän värdet överstiger . s och fp föreslår . - går emot den höjda byggmomsen som skulle ge ökade lokalkostnader för folkrörelserna. första hand yrkar vi på att vårt förslag till finansiering av skattereformen ka antas av . Därigenom skulle folkrörelserna slippa både ökade ostnader och ökat krångel och byråkrati. Om inte bifaller våra yrkanden anser vi det nödvändigt att en snabbutredning omgående tillsätts för att skyndsamt föreslå åtgärder för bättre finansieringsmöjligheter av folkrörelsernas verksamhet, där möjligheterna till finansiering genom lotterier särskilt beaktas. Det är bråttom. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att avslå förslaget om mervärdeskatt på persontransporter, 1989/90 Sk98 i (c) 2. att beslutar att avsla förslaget om höjd moms pa hotell och restaurang, 3. att beslutar att arbetsgivaravgifter för idrottsrörelsen skall tas ut först för ersättningar över ett halvt basbelopp, 4. att beslutar att kontrolluppgifter på priser skall behöva lämnas först när värdet överstiger , 5. att beslutar att avslå förslaget om höjd byggmoms, 6. att vid avslag på yrkandena 1-5 som sin mening ger regeringen till känna att en utredning omgående tillsätts med uppgift att föreslå åtgärder för bättre finansieringsmöjligheter för folkrörel
mot · GD02Sk99 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sk99 av och andre vice talman (s, fp) med anledning av prop. 1989/90:110 Reformerad inkomst- och företagsbeskattning Propositionens förslag om reformerad inkomstskatt kommer att ge idrottsrörelsen ökade kostnader som administrationen ökar. De ideellt och frivilligt arbetande idrottsledarna gör oersättliga insatser för barn och ungdomar. Dessa ledares arbete går inte att värdesätta i pengar och de kräver heller ingen ersättning för sitt arbete. Därför måste rimliga villkor finnas för att såväl de själva som deras föreningar skall orka fortsätta. De förändrade reglerna för arbetsgivaravgifter på ersättningar till domare och funktionärer innebär för föreningarna en kostnadsökning. I någon mån innebär det också en ökad administration. Full moms på hotell och restaurang måste komma att innebära ökade kostnader för idrottsförbundens utbildningsverksamhet, bl a ungdomsledarutbildning. Då förutsätts att dessa deltar utan att erhålla traktamenten som ytterligare skulle fördyra verksamheten. Det finns också många föreningsägda idrottsanläggningar som upprustas och hålls i stånd av vår duktiga föreningsledare. där också den breddade momsen medför ökade kostnader. Det är angeläget att se till att breddningen av momsen inte skapar onödiga problem för idrottsrörelsen. I av ekonomisk knapphet är det särskilt angeläget att slå vakt om en verksamhet som bygger på ideella insatser. Att på något sätt ge föreningar, framför allt dem med ungdomsidrott på programmet, kompensation för dessa merkostnader till exempel genom en ökning av ungdomsstödet borde vara ett rimligt krav. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av ökat stöd till föreningar med ungdomsidrott på programmet.
mot · GD02So59 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:So59 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:140 Höjning av de allmänna barnbidragen, m.m. I det skatteförslag som vpk lagt som alternativ till regeringens och skatteomläggning har vi andra lösningar som är fördelningspolitiskt bättre. Vårt förslag drabbar inte på samma sätt familjer med lägre och medelstora inkomster som skatteomläggningen gör i sin nuvarande utformning. Om vårt skatteförslag antas av är den höjning av barnbidraget som anges i propositionen till tillräckligt som en kompensation till barnfamiljerna. Om däremot regeringens skatteproposition antas av kommer barnfamiljerna att behöva ytterligare kompensation. Om så sker föreslår vi en bidragshöjning av den storleksordning som regeringen planerat genomföra , totalt per barn och år. Vi föreslår även att uppräkningen av flerbarnstilläggen görs enligt följande: 1 barn /år 2 barn /år 3 barn /år 4 barn /år Därefter utgår flerbarnstillägget för varje ytterligare barn och år. Kostnaden för detta torde uppgå till , /91, under förutsättning att regeringens bidragsfördelning följer samma norm som angivits för . För att inte använda barnbidragen som ett medel i den ekonomiska politiken och som ett värdesäkert stöd till barnfamiljerna föreslår vpk som tidigare att barnbidragen indexregleras. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att , vid avslag på vpks skatteförslag, höjer det allmänna barnbidraget och det förlängda barnbidraget i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar om fr.o.m. . en indexreglering av barnbidragen Mot.
mot · GD02So60 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:So60 av m.fl. (c) med anledning av prop. 1989/90:140 Höjning av de allmänna barnbidragen, m.m. I syfte att kompensera vissa grupper för de negativa effekterna av skattereformen föreslår regeringen höjningar av bl a barnbidraget med . Verkan av ett ökat skattetryck leder till att allt fler människor blir beroende av bidrag, därmed ökar också rundgången i skatte/bidragssystemet. accepterar inte denna profil på skattereformen. Vi motsätter oss den kraftiga skattebelastningen på boendet och föreslår en halverad moms på maten. Sänkt matmoms sänker inflationen. Genom sänkt matmoms och jämfört med regeringens förslag begränsade höjningar av boendekostnaderna kan stora kostnadsökningar för barnfamiljerna undvikas. Därigenom når vi en bättre fördelningspolitisk lösning utan att öka bidragen. Kostnadsökningar och nya skatteförslag får inte leda till missgynnande av barnfamiljerna så att de för sin försörjning är beroende av stora belopp via bidragssystemet för att klara de mest elementära levnadsbetingelserna. Barnbidraget kan och bör inte vara en kompensation för skatteomläggningen. Detta hindrar dock inte att det bör höjas i och med att det inte följt kostnadsutvecklingen. För att återställa realvärdet på barnbidraget från den senaste höjningen behöver barnbidraget dock höjas. Vår grundinställning är att barnbidraget skall följa kostnadsutvecklingen och inte urholkas. Vi ställer oss bakom en höjning av barnbidraget med . Detta innebär också en höjning av studiebidraget med . Detta bör besluta om. Storleken av framtida barnbidragshöjningar bör bedömas när konsekvenserna av skatteomläggingen framgått. Detta bör ges regeringen till känna. Till skillnad från regeringen vidhåller förslaget om utbyggt stöd inom barnomsorgen till alla föräldrar genom vårdnadsersättningen. Detta bör besluta om. Genomförandet av vårdnadsersättningen är enligt vår mening en rättvisefråga. Vårt krav är en ersättning på per barn och år. Härmed underlättas möjligheterna att uppfylla mål om full behovstäckning, trots regeringens reträtt i föräldraförsäkringsfrågan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att med ändring av propositionens förslag beslutar om 1989/90 S06O () () () () () () en höjning av barnbidraget med . 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att storleken på framtida barnbidragshöjningar får bedömas när konsekvenserna av skattereformen klart framgått, 3. att hos regeringen begär förslag om införande av vård gotab 96589, 1990
mot · GD02T52 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:T52 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:143 Lag om tillfälligt bilförbud Regeringen föreslår att kommuner - i det första steget enbart skall ges rätt att tillfälligt förbjuda biltrafik som en åtgärd mot allvarliga föroreningssituationer. anser att det visst kan vara befogat att förbjuda trafik för att åtgärda akuta tillstånd av luftförorening, som hotar människors hälsa. Vi motsätter oss inte regeringens förslag, men menar att det är stor risk att de föreslagna åtgärderna är för krångliga och inte blir verkningsfulla. Vi anser att regeringen bör återkomma till med kompletterande förslag. Dessutom är det vår bestämda mening att lagrådet borde få granska också det förslag regeringen nu förelägger som proposition. I vissa stadskärnor kan halterna av miljöfarliga ämnen ibland nå hälsovådliga nivåer. Föroreningskällorna är ofta förbränningsanläggningar och trafiken. Som en akut åtgärd vid sådana tillfällen kan tänka sig att trafiken förbjuds tillfälligt och med kort varsel. En sådan möjlighet får dock inte leda till att andra åtgärder av mer grundläggande natur inte vidtas. Trafikförbud botar ju bara symptomen, medan grundorsakerna måste åtgärdas genom avgasrening av värmepannor, motorer m.m. och en vettig trafikplanering. Regeringen föreslår nu i proposition 1989/90:143 att i första hand skall ges rätt att under vissa förutsättningar förbjuda biltrafik. godtar regeringens förslag som ett första steg, men vi menar att förslaget inte är tillfredsställande utformat och emotser kompletteringar. Vår främsta invändning är att förslaget är så krångligt att det finns stor risk att det blir verkningslöst. Med storstadstrafikkommitténs betänkande som underlag måste det vara möjligt att finna ett förslag som tar hänsyn till såväl rättssäkerhet och framkomlighet som långtgående hälsoskyddskrav. Förutom ovan nämnda synpunkter, är det vår bestämda uppfattning att förslaget i propositionen borde ha remitterats till lagrådet för ytterligare granskning. Vi menar därför att lagrådets synpunkter bör inhämtas genom initiativ från utskottet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om kompletterande åtgärder i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · GD02U15 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:U15 av m.fl. (mp) m med anledning av skr. 1989/90:124 Redogörelse /90 den svenska krigsmaterielexporten U15 Regeringens redogörelse för krigsmaterielexportens utveckling bekräftar i allt väsentligt de farhågor de gröna upprepade gånger har framfört: - Trots alla uttalanden från regeringshåll om restriktivitet med vapenexporten fortsätter ökningen av värdet av beviljade utförseltillstånd, från 6,4 milj. kr. 1988 till 7,2 milj. kr. - Krigsmaterielexportens andel av totala varuexport ligger fortfarande extremt högt, jämfört med i genomsnitt . - sprids svenska vapen över stora delar av jordklotet, till 35 länder. - Särskilt anmärkningsvärt är att två länder som bevisligen brutit mot svenska exportregler återfinns på mottagarlistan, och . Karenstiden för länder som bryskt struntar i svenska bestämmelser är tydligen ytterst kort! - Noterbart är också att två svenska företag dominerar den svenska vapenexporten, AB och Ordnance. Båda företagen är djupt invecklade i rättsliga processer. Företrädare för har dömts för brott mot vapenexportreglerna. Risken för att så också kommer att ske med företrädare för måste bedömas som överhängande. Svenska företag tycks således kunna strunta i svenska vapenexportregler utan att detta på något sätt påverkar regeringens förtroende för dem! har i en särskild motion (U423) under allmänna motionstiden framlagt partiets allmänna syn på vapenexporten, som bl.a. innebär att all vapenexport efter en övergångstid skall avvecklas. Mot bakgrund av regeringens skrivelse vill vi föreslå att uttalar att den utlovade restriktiviteten skall omsättas i praktisk handling, att länder som missbrukat svenska vapenexportregler skall uteslutas från svensk vapenexport samt att exporttillstånd icke skall beviljas företag som brutit mot gällande regler. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att utlovad 1 1989/90. restriktivitet med vapenexport måste motsvaras av minskning av värdet av beviljade exporttillstånd, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att länder som brutit mot svenska vapenexportregler för en bestämd tidsperiod skall uteslutas som mottagarland av svensk krigsmateriel, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att svenska företag som brutit mot gällande regler icke skall beviljas exporttillstånd för krigsmateriel under en bestämd karenstid. () Per () 1989/90 U15 gotab 96594, 1990
mot · GD02Bo73 · 1990-06-06 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o73 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:151 Fastighetsbildning för landsbygdens behov m.m. Propositionen syftar till att underlätta ny- och ombildning av fastigheter på landsbygden även för kombinerade användningssätt, exempelvis deltidsjordbruk, men även för hobbyverksamhet, viss djurhållning eller mindre trädgårdsodling. de gröna bejakar ny- och ombildning av landsbygdsfastigheter för en mångfald verksamheter. I andra sammanhang har vi föreslagit stöd till kombifastigheter. Vi menar dock att lönsamhetsvillkor inte kan ställas i fastighetsbildningen. Lönsamheten i vanligt jordbruk är enligt flera bedömare dålig. Att ställa krav på att lönsamheten i deltidsjordbruk eller liknande ska vara sådan att företagaren ska ha sin huvudsakliga utkomst därifrån är därför orimligt. Om företagaren dessutom i annan näring skulle ha betydande inkomster innebär det att inkomsten från lantgården måste öka i förhållande till dessa övriga inkomster, en helt orimlig utgångspunkt för lagstiftning. Att kunna bo och verka på landet är en livsstil som bör stimuleras oberoende av inkomst. Det innebär att kulturlandskapet har större chanser att leva och utvecklas. Det innebär även att fler människor får rika tillfällen till kontakt med modernäringarna. Fler människor får möjlighet att samverka informellt och utveckla mer av naturahushållning. Lönsamheten kan således inte ställas upp som ett kriterium för ny fastighetsbildning på landet. Däremot bör principen om bo-och-brukar-plikt gälla. I storstädernas ytterområden gynnar förväntningsvärden på jordbruksfastigheter spekulation snarare än ett levande lantbruk. Lönsamhetsvillkoret mjukas upp med propositionens krav på hänsyn även till regionalpolitiska intressen och vården av natur- och kulturmiljö. Vi menar att lagen inte bör uttrycka hänsynstagande till regionalpolitiska intressen men väl till regionala intressen. En domstol kan ju rimligen inte ta ställning till vilka politiska intressen som ska gälla. Propositionen anger att lämpligheten av en fastighetsbildning ska utgå från ett planmässigt betraktelsesätt. Vi menar att vad som är planmässigt är mycket otydligt. de gröna hävdar i stället att lämpligheten ska grundas på ett ekologiskt och miljömässigt godtagbart betraktelsesätt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att lönsamhetsvillkoret inte bör gälla, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att principen om bo-och-brukar-plikt bör gälla, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att lagen, i det fall lönsamhetsvillkoret skulle gälla, skall uttrycka att hänsyn skall tas till regionala intressen, ej regionalpolitiska intressen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om lämplighet av fastighetsbildning skall grundas på ett ekologiskt och miljömässigt godtagbart betraktelsesätt, ej 'planmässigt betraktelsesätt. bergh (mp) () () 1989/90 Bo73 () () () () ()
mot · GD02Ju47 · 1990-06-06 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju47 med anledning av prop. 1989/90:154 Ändringar i 1989/90 Vad avser sjukvårdssekretessen i verksamheten vid häktena finns i sak inget att invända. Det som emellertid förbryllar är att statsrådet finner att sådan uppgiftsskyldighet som föreslås gälla inom kriminalvården inte skall omfatta sjukvårdsinsatser i polisarrester. Sjukvårdsinsatserna i polisarrester kan stundom vara omfattande. Det är riktigt att de sjukvårdande insatser som görs i polisarrester inte utförs av personal anställd inom polisen, utan av personal i den reguljära sjukvården. Akut kan dock polispersonal ingripa i livräddande syfte. Det är då viktigt att vid polisarrester personalen, som stundom utgörs av vaktmän anställda av polisväsendet, erhåller uppgifter om förekomst av eventuell smittsam sjukdom. Sammanfattningsvis utförs sjukvårdsinsatser i polisarrester av smärre karaktär där mindre skador ses om, men också akut sjukvård i livshotande situationer. Uppgiftsskyldigheten bör således bli generellt tillämplig även i fråga om polisarrester, och bör uppdra åt regeringen att återkomma med förslag. Med anledning av det anförda hemställs att ger regeringen i uppdrag att återkomma med förslag om att uppgiftsskyldighet rörande smittsamma sjukdomar skall bli generellt tillämplig även i fråga om polisarrester i enlighet med vad som i motionen anförts. 1 1989/90.