ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02T257 · 1990-01-25 00:00:00 — av m.fl. (c) Kollektivtrafiken i storstäderna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Bo250 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbyggnad av kollektivtrafiken i storstäderna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om begränsning av biltrafiken i city, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om miljövänliga Öresundsförbindelser i form av färjetrafik och tågtunnel, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbyggnad av dubbelspårig järnväg Oslo-Göteborg-Malmö-Köpenhamn.
mot · GD02T258 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T25 8 av m.fl. (m) Stimulansbidrag för eftermontering av 1989/90 katalysatorer, m.m. T258 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo883 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till åtgärder som minskar kustsjöfartens inkl. färjetrafikens negativa miljöeffekter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stimulansbidrag för eftermontering av katalysatorer, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av kringfartsleder. () () Cart G () () () ()
mot · GD02T303 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:T303 av och (båda s) Goda vägförbindelser är viktiga för en regions utveckling. Behovet av snabba och trafiksäkra förbindelser är krav som ställs i samhället. Den nord-sydliga vägförbindelsen väster om , och , har god standard inom . Inom län återstår dock ett avsnitt av väg 49 som håller en låg standard, vilket minskar möjligheterna att utnyttja vägförbindelsen på ett trafiksäkert sätt. För att med trafiksäkra vägförbindelser nå de kulturella och turistiska områdena behövs en upprustning av väg 49. Norrifrån nås i första hand med sin nationalpark. har stora värden som som rekreationsområde. Andra kulturella och turistiska värden är och . Väg 195, som har sin anslutning från väg 49, håller en god standard. är en utvecklingsbar turistbygd. Guldkroksbygden och är exempel på turismen inom Hjo och kommuner. i har i länsrapporter pekat på betydelsen av att väg 49 i län byggs ut på ett sätt som ger en tillfredsställande helhetslösning på vägförbindelserna och . Det är av största värde att en samordning sker mellan länsstyrelserna i och län, i fråga om skyltning av den västra . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av upprustning vad gäller vägarna 49 och 195.
mot · GD02T304 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:T304 av och (båda c). Väg nr 181 mellan och var början på en ny bra vägförbindelse från via mot E 3. Inte minst skulle den ha betydelse för utveckling eftersom området är underförsörjt med goda vägkommunikationer. har vägen varit halvfärdig . Fortsatt utbyggnad tycks inte vara nära förestående. Trafiksituationen i har blivit alltmer belastad. Hela projektet är bevis på en usel trafikplanering. Under pågående utbyggnad ändrades klassificeringen från till och därmed ändrades också prioriteringen. Enligt vår mening bör nu planeringen inriktas på att vägbygget ska fullföljas . Vi är medvetna om att det finns många angelägna vägprojekt som också visar god lönsamhet men den sämsta samhällsekonomin måste ändå ligga i att ha en halvfärdig väg år . Detta är ett exempel på att storskaliga projekt som t.ex. Scandinavian Link förorsakat att länge planerade vägprojekt har skjutits . Det är oacceptabelt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggande av . () ()
mot · GD02T305 · 1990-01-16 00:00:00 — av () grusvägar 1989/90 T305-312 allmänna grusvägnät har en längd av över . Grusvägnätet har av statsmakterna satts på undantag . Våra dåliga grusvägar leder till extra resekostnader och allvarliga problem för människor som redan har mycket höga kostnader för att nå samhällets service. Stora delar av näringslivet och 10 000-tals länsbor har allvarliga problem med de dåliga grusvägarna. Stora delar av grusvägnätet är avstängt för tung trafik under S . Det råder ingen tvekan om att dåliga grusvägar är flaskhalsar som direkt motverkar en positiv närings- och bebyggelseutveckling. Av klagomålen som får på länets vägar kommer närapå alla i form av klagomål på grusvägnätet. Menar regering och riksdag allvar med ska leva så måste grusvägarna nu planmässigt förstärkas och beläggas. föreslår att det skall ske . En planmässig beläggning av grusvägarna skulle innebära ett uppsving för entreprenörer som arbetar med bygg- och vägprojekt. Upprustningen skulle leda till starkt ökad framtidstro i berörda bygder. Förutsättningarna för en positiv näringslivsutveckling skulle öka högst väsentligt. Förutom de små medel som går till länets allmänna grusvägar föreslår jag ett riktat anslag till beläggning av grusvägar för nästa budgetår (1990/91) på . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att utöver nu gällande ramar anslå . för beläggning av grusvägar i . 1 1989/90.
mot · GD02T306 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:T306 har en besvärlig trafiksituation. Den ständigt ökande fordonstrafiken ger en dålig miljö. Upprepade krav hörs på att större andel av tillgängliga anslag för byggande av vägar tilldelas för att förbättra trafikflödet. Ökade anslag till innebär i sin tur att övriga län får mindre andel av totalanslaget för byggande av vägar inom respektive län. Alla län har behov av ökade väganslag. Därför måste en stark gemensam strävan vara att finna lösningar som ger goda totala effekter. En ytterst viktig åtgärd är att i så stor utsträckning som möjligt avlänka från all genomgående fordonstrafik. Detta bör ske så fort som möjligt. Vägförbindelsen Räta linjen, en väg Norrköping-Katrineholm-Västerås-Sala-Gävle, ger denna möjlighet. Räta linjen är kortare än motsvarande förbindelse över . Efter vissa ombyggnader kan skillnaden bli . Räta linjen är också kortare än över Katrineholm-Strängnäs-Enköping-Uppsala. Kortare vägsträcka är en viktig faktor i den totala transportekonomin. har därför Räta linjen stor betydelse för förbindelserna mellan och södra/sydöstra . Räta linjen kan för sydöstra del anses vara en fortsättning norrut till av den regionalpolitisk! mycket viktiga E 66. Räta linjen används även som transportled mellan och västkustregionerna, bl.a. beroende på att vägsträckan har en mycket bra vägtopografi, vilket är mycket betydelsefullt i synnerhet för den tunga trafiken. För att Räta linjen skall fungera helt tillfredsställande som transportled krävs att förbättringar och ombyggnader snabbt kan genomföras på vissa vägavsnitt. Näringslivet kräver snabba och punktliga leveranser. Ur trafiksäkerhetssynpunkt är det nödvändigt med en jämn och hög vägstandard. Kortare vägsträcka och kortare transporttider ger bättre transportekonomi för transportföretagen. Därför måste flaskhalsarna byggas bort. Om detta är berörda länsstyrelser väl medvetna. Förbättringar har genomförts, genomförs eller planeras att genomföras, men takten i förbättringarna är alldeles för långsam. Anvisade länsanslag räcker inte till för att på ett snabbt och effektivt sätt fullfölja standardhöjningen. Därför måste ytterligare medel tillföras väganslaget i respektive län för att en upprustning av återstående vägavsnitt av Räta linjen snabbt skall kunna genomföras. Efter den erforderliga upprustningen skulle kunna Mot. 1989/90 avlänkas från all genomgående fordonstrafik och Räta linjen skulle bli den T306 för fordonstrafiken självklara vägförbindelsen mellan och . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att snabbt fullfölja upprustningen av vägförbindelsen Norrköping-Västerås-Gävle, den s.k.
mot · GD02T307 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:T307 av Bo Finnkvist och (båda s) I sina resp. långtidsbedömningar av transportsystemet har länsstyrelserna i och län betonat den funktion som väg E18 har som pulsåder i öst-västlig riktning. Väg E 18 fungerar som en viktig lokal förbindelse mellan och kommuner. De båda kommunerna har verkstadsindustri där samordningsvinster finns och behov av sjötransporter som tillgodoses i . E 18 utgör dessutom genom och kommuner en del av länsförbindelsen mellan och . Exempelvis sker inom ramen för Bergslagsarbetet gemensamma satsningar på att utveckla högskoleutbildningen i , vilket sker från högskolorna i och . För den internationella trafiken Osloregionen-StockholmsregionenFinland spelar väg E 18 en stor och växande roll. Det är därför angeläget för att underlätta näringslivets behov av snabba och säkra transporter att vägavsnitt med låg standard snabbt åtgärdas. Flera av dessa avsnitt är belägna i och län. Av nationella, regionala och lokala skäl är det sålunda angeläget att förbättra väg E 18. i län har upprättat en prioriterad objektlista för byggande av riksvägar . Två objekt avser väg E 18 mellan den värmländska länsgränsen och , nämligen avsnitten Bodalen-Linnebäck och . Dessa objekt har fått ordningsnummer 10 resp. 11 på objektlistan, vilket torde innebära att de inte kan inrymmas för utförande med ordinarie vägbyggnadsmedel. Den totala kostnaden för de två objekten beräknas till 125 milj. kr. i prisnivå 1990. För delen Bodalen-Linnebäck har i på uppdrag av i län upprättat arbetsplan och bygghandling. I denna del kan således vägarbete påbörjas med kort varsel. Vägobjekten har, som framgått, väsentlig betydelse, inte minst för utvecklingen i den södra delen av . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om genomförande av vägobjekt på 18 mellan den Mot. 1989/90 värmländska länsgränsen och . Bo Finnkvist (s) ()
mot · GD02T309 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:T309 av och (båda s) sträckan - - Bergslagen sorn passerar genom utgör en viktig nord-sydlig länk, E 4 /E 3 Bergslagen. Trafiken på denna väg är av betydande omfattning. Särskilt den tunga trafiken har ökat betydligt, vilket medfört att underhållsoch nyinvesteringsbehoven också ökar. Starka skäl talar för att denna del bör tillhöra stomvägnätet, dvs. ges i stort sett samma betydelse som Europavägarna har i riket. Av miljö- och framkomlighetsskäl behövs på den del som passerar dels förbifart vid , dels omfattande ombyggnadsåtgärder i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att (E 4)-Vadstena-Motala-Örebro-Bergslagen ges högre rang i det nationella vägnätet.
mot · GD02T311 · 1990-01-21 00:00:00 — Motion till 1989/90:T311 av () Bro över Vallsundet m.m. har behovet av broar över Vallsundet och Rödösundet i diskuterats. Allt eftersom tiden går framstår dessa brobyggen som alltmer angelägna. Huvuddelen av all trafik från flygplatsen på till Västjämtland tar omvägen över . För turismen i Västjämtland kommer en bro över Rödösundet att få stor betydelse eftersom det innebär en förkortning av vägen med . Även de bofasta på skulle ha stor nytta av en broförbindelse. Eftersom dagspendlingen över Vallsundet ökar är det lika angeläget att där ersätta färjetrafiken med en bro. måste dessa resenärer nästan ständigt stå över en färjetur på grund av platsbrist på färjan. Under rusningstid är väntetiderna ibland timslånga. Från ekonomisk synpunkt är det självfallet fördelaktigt att bygga båda broarna och vid ett upphandlingstillfälle. Om finansieringen av dessa broar skulle ske genom ordinarie anslag skulle det missgynna vägnätet i länet eftersom detta då blir eftersatt. Med tanke på det stora behov som länets vägar har av upprustning är detta inte en rimlig lösning. Andra lösningar återstår därför att finna. Brobygget är i allra högsta grad aktuellt. Färjorna närmar sig och en tidpunkt för investering i nya färjor närmar sig snabbt. Priset för en färjeanskaffning över Rödösundet är ca och kostnaderna för bro ca . Från statens synpunkt bör det ur ekonomisk synpunkt vara synnerligen intressant att bygga broar i stället för att binda investeringsmedel i nya färjor. Det måste nämligen vara rimligt att , då broarna kräver minimalt underhåll, få väga in i kalkylen dels att färjorna måste ersättas och dels att den årliga driftskostnaden är . En förutsättning för denna lösning är att det finns möjlighet att låna upp medel som sedan kan amorteras genom ett utnyttjande av drift- och investeringsmedel för färjor. En kompletterande finansiering vore vidare möjligheten att ta ut broavgifter . På flera håll i landet pågår det diskussioner omkring finansieringsfrågan vid angelägna brobyggen. bör därför få i uppdrag att arbeta fram en möjlig finansieringsmodell. Speciellt där det är aktuellt med reinvestering i färjetrafiken borde det finnas framkomliga vägar för att underlätta investe- Mot. ringen i ett broalternativ om detta visar sig vara ett lönsammare alternativ T311 Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående finansieringsformer för brobyggen.
mot · GD02T314 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:T314 av Per () Väginvesteringar Utbyggnaden av infrastrukturen i form av säkra och bra vägar går i jämförelsevis långsamt i förhållande till utvecklingen på kontinenten. Det saknas ofta kapital och ibland även kompetens. Statsmakten har svårt att göra erforderliga ekonomiska och miljömässiga prioriteringar. I har utbyggnaden av de två Europavägarna E 3 och E 4 fått stå tillbaka på ett anmärkningsvärt sätt i förhållande till investeringar i många andra delar av landet. Enligt expertis utgör exempelvis en utbyggnad av till motorvägsstandard i norra kanske landets mest angelägna väginvestering. Trots det har den prioriterats ner p.g.a. andra regionalpolitiska krav. närhet till storstadsregionen och läge med flera stora genomfartsvägar av riksintresse har varit en belastning i den totala resurstilldelningen. Det är angeläget att utbyggnaden av åtminstone Europavägarna och vägar av riksintresse prioriteras och finansieras centralt. Detta skapar den bästa effekten av insatta medel och minskar felinvesteringar i lokalpatriotisk yra. Detta skulle med all sannolikhet medföra en snabbare utbyggnad av Europavägarna genom till motorvägsstandard. Totalt sett har även begränsade anslag. Det finns anledning att snabbt ta fram möjligheter att tidigarelägga väginvesteringar genom att avgiftsbelägga . Detta ger dessutom en ekonomisk indikation på vilka väginvesteringar som är försvarbara att tidigarelägga. Detta är angeläget av både samhällsekonomiska och miljömässiga skäl. En god vägstandard förbättrar industrins konkurrenskraft. Bra vägar med jämn farthållning ger dessutom god trafiksäkerhet och små miljöföroreningar. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om att överföra ansvaret för utbyggnaden av Europavägarna till centralt, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tidigareläggning av väginvesteringar med hjälp av vägavgifter.
mot · GD02T315 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:T315 av m.fl. (s) Vägnätet i vägar är sämst i hela landet. Inget län har större mängd riksvägar med otillfredsställande standard. Inget län i landet har heller så stor våglängd med otillfredsställande standard vad gäller Europavägar. Exempelvis anser i att det behövs . för att klara de trafikpolitiska målen och dessutom krävs 85 milj. kr. till underhåll för att upprätthålla dagens standard. När det gäller riksvägplanen bör i första hand E 3 prioriteras, eftersom det är E 3 som är det största problemet när det gäller vägnätet i . E 3 utgör en viktig länk för handel och industri och detta har understrukits av såväl näringsliv som fackliga organisationer. Ett s.k. E 3-projekt har initierats av ett 25-tal kommuner belägna längs 3 och i angränsande regioner. Bakgrunden till detta massiva engagemang är den ringa medelstilldelningen till E 3 i nu gällande flerårsplan för utbyggnad av landets Europa- och riksvägar. För att få en bättre miljö fordras bl.a. att förbifarterna vid flera tätorter byggs ut. Som exempel kan nämnas förbättringar vid , , . Nya och förbättrade förbifarter skulle kosta cirka 360 milj. kr. Investeringar på Europavägarna kräver avsevärda medel. i har bedömt läget så att E 3 och E 4 skall läggas för sig i prioriteringen. Det bedöms inte meningsfullt att ta med dessa stora objekt tillsammans med övriga riksvägsobjekt i länet. Europavägarna måste tillhöra den nationella planeringen. Vi vill påpeka att är det enda länet i landet som genomkorsas av de två största Europavägarna. De tre riksvägarna (52, 53 och 57) har mycket låg standard i vårt län. För att kunna utveckla orter som inte ligger längs de båda Europavägarna, är det av stor vikt att även dessa vägar rustas upp. Såväl utifrån trafiksäkerhetssynpunkt som för sammanhållningen av länet kan detta motiveras ytterligare. Det är nu nödvändigt att bygga bort den eftersläpning i riksvägarnas standard som uppstått p.g.a. resurskrävande utbyggnad av . De väganslag som kan komma ifråga för del måste få användas till detta ändamål. Det betyder att den likaledes nödvändiga utbyggnaden av måste ske med särskilda medel utöver dessa anslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vägutbyggnaden i . () () () ()
mot · GD02T317 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T317 av m.fl. (m) Väganslaget Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Fi304 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av det statliga väganslaget. () () () () () ()
mot · GD02T318 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T318 Efter intensiva överläggningar har man i kommun nu enat sig om hur skall dragas genom själva tätorten . är det ett faktum, att all planläggning av det svenska vägväsendet utgår ifrån, att den s.k. Bergslagsdiagonalen är av största vikt både för Bergslagen och som genomfartsled för trafiken från södra och västra till . Vidare råder enighet om, att vägen i varje fall skall gå i sträckningen . lades gruvdriften vid gruvor ned, varvid ett förhållandevis stort antal gruvarbetare - i varje fall temporärt blivit ställda utan arbete. Dessa tre förhållanden, alltså att Bergslagsdiagonalen bör byggas ut, att dess sträckning genom fastställts och att personal med vana vid bergs- och jordarbete blivit lediga i , borde motivera att vägbygget genom för igångsätts så snart som det är fysiskt möjligt att så göra. Medel härför bör kunna tagas ur budgetens anslag B 3, där för året finns anslaget 1 417,9 milj. kr. för byggandet av riksvägar under /91. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att statens vägverk får i uppdrag att igångsätta utbyggnaden av genom och att därvid utnyttja pengar ur anslaget för byggande av riksvägar.
mot · GD02T321 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T321 av m.fl. (c, m, fp, vpk) Ny nordsydlig stamväg genom Bergslagen Staten har, genom olika myndigheter, det övergripande ansvaret för de infrastrukturella förutsättningarna i . En viktig sådan förutsättning är tillgången på vägar av god klass. Miljö, trafiksäkerhet och regionala utveclingsmöjligheter påverkas i hög grad av vägsystemet. Att kommunikationerna gör det behöver inte ens nämnas. Flera skäl talar för att huvudalternativet till via , för trafik från söderut, bör dras via genom Bergslagen och län. För det första är det den kortaste vägen och därmed det energisnålaste alternativet. Mindre energiförbrukning innebär mindre mängd luftföroreningar och därför är alternativet bra från miljösynpunkt. För det andra innebär nyttjandet av väg 60 ett aktivt stöd för Bergslagsområdets utveckling. Detta stöd fås som en bieffekt och kostar alltså inga nya pengar. För det tredje innebär och som stamväg genom län att både trafik från inland och på ett optimalt sätt med hög framkomlighet och säkerhet kan förbindas med både och kontinenten samt via E3 mot . Vidare är det viktigt att det finns inlandslokaliserade storstadsalternativ. är - och bör även vara - ett sådant alternativ. Detta är också en positiv förutsättning för Bergslagens utveckling. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att intas i stamvägnätet och byggs ut som delar av en planerad . () () () (vpk) 1 1989/90.
mot · GD02T322 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T322 av m.fl. (s) Vi har ett läge där näringslivet i stora delar av har brist på arbetskraft. Ett undantag för detta är /Degerforsregionen, där friställningar väntar många av de anställda i de stora industriföretagen. I grannkommunen hade man en svår situation men ett något gynnsammare läge . Dock är hela regionen fortfarande starkt beroende av den tunga verksamheten inom försvars- och metallindustrin. Stora insatser har gjorts, görs, och kommer även att behöva göras för att befrämja en utveckling i riktning mot en breddad näringslivsstruktur i regionen. Det är också viktigt att gjorda satsningar fullföljs för att de avsedda effekterna ska uppnås. "är ett exempel på en regionalpolitisk satsning för /och Hälleforsregionen. En fullständig utbyggnad av innebär att och kan fungera som en gemensam arbetsmarknadsregion och att pendling till arbete och utbildning möjliggörs. Ombyggnaden av den grusvägen till en väg med god bärighet påbörjades med insatser från länsarbetsnämnden som satsade 16 milj. kr. 25 milj. kr. avsattes i riksdagsbeslut på regeringens förslag 1988. De särskilda insatserna gäller till en början ombyggnadsarbetena på en ... delsträcka av , till en beräknad kostnad av 45 milj. kr. Av sistnämnda belopp bör enligt föredraganden 25 milj. kr. avsättas för en första etapp av ombyggnad på . (TV 1987/88:9) Sedan beslutet fattades 1988 har den första etappen färdigställts. Återstående vägsträcka ca. är färdigprojekterad, men har inte färdigställts då erforderliga medel saknas. Om arbetet med vägombyggnaden inte fullföljs uteblir de effekter som varit syftet att uppnå med de delsatsningar som gjort. Det är av största vikt för regionen att möjligheten till pendling och transporter förverkligas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om att den påbörjade ombyggnaden av skall Mot. 1989/90 fullföljas. () () () ()