mot · GD02Jo879 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo879 av m.fl. (vpk) Miljöpolitiken Miljöpolitik - att förändra världen Det moderna industrisamhället har för länge sedan sprängt gränserna för ett fungerande ekologiskt system. Ett sådant system måste bygga på recirkulation av ämnen i naturen. Men vårt samhälles produktion och konsumtion är inte delar i ett kretslopp. Istället tar sig stora delar av den mänskliga produktiviteten uttryck i verksamheter som är miljöfarliga. Själva storleken av vår produktion och konsumtion är också den ett problem. Vi tär på jordens ändliga resurser och vi fördelar användandet av dem ytterst orättvist sett i ett globalt perspektiv. Vår strävan måste vara att inlemma industrisamhället i ett ekologiskt fungerande system. Denna ambition måste ligga till grund för alla våra ställningstaganden när det gäller samhällsutveckling och ekonomi. Att avgränsa miljöpolitiken till ett särskilt område är i verkligheten inte möjligt. Miljöhänsyn måste finnas med som en grundläggande aspekt på varje enskild handling. Tillståndet i miljön har ändå totalt sett försämrats, så står det i årets budgetproposition, bilaga 16, . Det är inget annat än socialdemokratins dom över sin egen miljöpolitik, eller rättare sagt brist på sådan. För med undantag av ett kort borgerligt mellanspel , så är det socialdemokratin som haft ansvaret större delen av . Det grundläggande felet i miljöpolitiken har varit att avfall och utsläpp behandlats, som isolerade problem. Men det går inte att komma till rätta med avfalls- och utsläppsproblematiken om inte produktionen genomgår grundläggande förändringar. Och det räcker inte med fromma förhoppningar. i en proposition om omhändertagande av avfall hävdade regeringen att ansvaret för en produkts miljöpåverkan vilar på producenten och delade den uppfattningen, men märkligt nog har inte producenterna anammat tänkande. Samhället måste alltså skärpa sina styrmedel. Miljöpolitik är en fråga om makt Ytterst handlar det om fördelningen av jordens resurser. Först när den ekonomiska utvecklingen inriktas på människors hälsa och på sociala, kulturella och ekologiska värden kan den pågående destruktiva utvecklingen brytas. Människors uppror mot rovdrift och förtryck är den viktigaste förutsättningen för en bättre ordning. De ekonomiska maktgrupper som styr har aldrig självmant ändrat attityd. Fattigdomen är största miljöproblem, så uttrycker sig en miljöaktivist i . I ett globalt perspektiv handlar det om en rättvis fördelning mellan i- och av jordens tillgångar. Men det handlar också om att inom det enskilda landet förskjuta maktpositioner och fördela tillgångar rättvist. Striden mot det etablerade har varit och är en livsnödvändighet. Vi vet att många ekologiska system närmar sig kollaps, det är en kapplöpning . Men vi vet också att medvetenheten om detta ökar och att människors engagemang för en bättre miljö aldrig har varit större. Sent omsider har regeringen tillsatt en utredning för att se över miljölagstiftningen. Den nuvarande lagstiftningen är inkonsekvent, motstridig - samma handlande behandlas olika i olika lagar - och otillräcklig. Med anledning av det pågående utredningsarbetet berör vi i denna motion endast några kompletteringar till detta och återkommer i övrigt då utredningens förslag föreläggs . Miljöskyddslagen gäller inte joniserande strålning och radioaktiva ämnen. Sådana frågor behandlas i atomansvarighetslagen, lagen om kärnteknisk verksamhet och strålskyddslagen. Detta innebär att dessa oerhört viktiga miljöfrågor bedöms enligt en svagare lagstiftning än annan miljöfarlig verksamhet. Vi anser att även dessa områden skall beröras av miljöskyddslagen och vi begär därför att även dessa frågor hänskjuts till den pågående utredningen. I arbetet med att förändra miljölagstiftningen anser vi det mycket angeläget att erfarenheterna från miljöprojekt tillvara. I projektet har man mångfasetterade erfarenheter av hur lagstiftningen fungerar i praktiken och också många goda förslag om hur lagstiftningen bör förändras för att bli bättre styrmedel för en god miljö. En rad nya begrepp har kommit till användning i debatten om styrmedel i miljöpolitiken. Beroende på vem som använder begreppen och i vilket syfte, så betyder de olika saker. Råvarubalanser, materialbalanser, produktanalys, livscykelspecifikation, kvittblivningsspecifikation, miljörevision, miljökonsekvensanalys, miljökonsekvensbeskrivning är några exempel på vanligt förekommande begrepp. Det behövs en gemensam definition och tillämpning av dessa viktiga nyckelbegrepp. Vi anser därför att regeringen ska få i uppgift att utarbeta en sådan mall. De nya styrmedlen måste komma till konsekvent tillämpning. I samhällets egna planeringsprocesser bör miljökonsekvensanalyser alltid ingå som en självklar del. Likaså i privata intressenters ansökningar till samhället om tillstånd för etablering eller drift av verksamheter och anläggningar. De skall redovisa den föreslagna verksamhetens eller anläggningens effekter på miljön i närområdet och i vid mening, på kort och på lång sikt. De skall redovisa effekterna av utebliven etablering eller drift och eventuella alternativ. Politiska beslut måste också åtföljas av miljökonsekvensanalyser. Miljörevision bör vara ett medel för att se i vilken mån ord blir till handling. Både den gemensamma sektorn och den privata bör omfattas av miljörevision. Normer för hur denna ska byggas upp och hur revisorer ska auktoriseras, måste utarbetas. Miljörevision blir ett medel för den som utövar viss verksamhet att kontrollera i vilken mån handling överensstämmer med ord. Miljörevision ersätter inte samhällets övriga styrmedel i form av kontroll, information, lagar och regler. Materialbalanser skall upprättas av producenter och lämnas in till berörda myndigheter. Produktanalyser skall också kontinuerligt lämnas in till berörda myndigheter. De skall redovisa produktens hela livscykel. Vad den innehåller, användningsområde och eventuella synonyma produkter. En produktanalys skall också innehålla en kvittblivningsspecifikation, som talar om hur produkten skall hanteras som avfall. De här angivna styrmedlen kan vara underlag för samhällets miljötillsyn, konsumentinformation, tillståndsprövning och fastläggande av miljöavgifter eller miljöskatter. 1 den proposition om avfall, som tyvärr bakats in i årets budgetproposition anknyter regeringen till tankegångar om ett stärkt producentansvar. Det är bra, men åter igen blir det ord utan handling. Regeringens miljöpolitik utgörs av en lång rad utredningar och kommittéer. Kanske vill man med detta ge sken av handlingskraft men risken är stor att de mynnar ut i det motsatta: ännu större ordmassor men ingen handling. Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken Även på detta område arbetar en utredning. Den har lämnat två delbetänkanden. Tyvärr bedrivs arbetet med att konstruera miljöavgifter inte utifrån ett genomtänkt helhetsperspektiv. Olika områden och ämnen behandlas separat och förvirring råder om vilka resultat avgifterna kommer att ge och i vilket syfte de skall tas ut. Miljöavgifter kan ha en styrande effekt på förekomsten av vissa oönskade ämnen, men de ger mycket sällan tillräcklig styreffekt. Om avgifterna verkligen sätts så högt att de får en markant styrande effekt, så orsakar de stora störningar i samhället och drabbar människor med låga inkomster hårdast. Vi anser att ekonomiska styrmedel är ett komplement till övriga styrmedel i form av lagar, kontroll och information. Sin största effekt har miljöavgifter när de ges ut inte när de tas in. Därför är det ett oeftergivligt krav att miljöavgifter skall satsas på offensiva åtgärder för att förbättra miljön. Sådana åtgärder är t ex kraftiga satsningar på kollektivtrafik, bioenergisystem, kemikaliekontroll, utbildning, forsknings- och utvecklingsarbete. Hosten 1989 beslöt att lagen om kemiska produkter skall utvidgas till att gälla även varor där kemiska produkter ingår. I budgetpropositionen redovisar regeringen att man inte har för avsikt att följa beslut. Vi anser att är överordnad regeringen men regeringen delar uppenbarligen inte den uppfattningen. Det är uppenbart att hittillsvarande lagar och förordningar och myndigheters arbete på grundval av dessa, inte åstadkommit önskvärda förbättringar när det gäller kemikaliehanteringen. Kemikaliefloran ökar med i storleksordningen 300 000 nya kemikalier . Få av dem är tillfredsställande analyserade med avseende på miljö- och hälsoeffekter. Talet om producentansvaret har inte blivit mer än tal. Det saknas möjligheter för samhället att utkräva detta producentansvar och att vidta sanktioner. Det behövs därför dels en skärpning av lagen dels nya styrmedel. Principen om den omvända bevisbördan fanns införd i lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Den innebär att den som tillverkar eller importerar en kemisk produkt skall visa att produkten är ofarlig för hälsa och miljö. Denna princip bör föras in även i nuvarande lagstiftning. Ett fullständigt och offentligt produktregister är en nödvändig del i en fungerande kemikaliekontroll. Företag ska inte ha rätt att kräva sekretess under hänvisning till handelshinder eller affärshemligheter. Registret måste också utformas så att det är användbart även för den som saknar specialkunskaper. Kemikalieinspektionen anslag 1990/91 Kemikalieinspektionen begär medel för ytterligare 10 tjänster /91 och därutöver en resursförstärkning med . Regeringen föreslår 4 tjänster och . Vi anser att kemikalieinspektionen skall beviljas medel i enlighet med sitt äskande. Det är nödvändigt för att vi ska komma till rätta med kemikaliehanteringen att samhället har en fungerande kontroll och ett effektivt förebyggande arbete. Det internationella samarbetet kring kemikalier är också av hög prioritet. Avveckla användningen av extremt farliga ämnen och produkter Regeringen föreslår i årets budgetproposition ytterligare utredningar kring hur produktionen och användandet, av vissa farliga ämnen och produkter, skall minskas. För många miljö- och hälsofarliga ämnen och produkter finns det redan nu ersättning. Antalet produktbyten måste ökas, men det har inte skett på frivillig väg. Vi tycker det är bra att myndigheter får i uppgift att presentera konkreta avvecklingsplaner. Klorparaffiner, kreosot och kvartära ammoniumföreningar är exempel på kemikalier som bör utredas i syfte att lägga fram en konkret och snabb awecklingsplan. Vi anser att måste gå snabbare fram i vissa fall där farligheten är styrkt och ersättningsprodukter finns. 1** 1989190. Det är hög tid att förbjuda en rad miljö- och hälsofarliga ämnen. Vi kräver generellt förbud för: 1,1,1-trikloretan För övriga klorerade organiska lösningsmedel skall avvecklingen vara genomförd 1995. Klorutsläppen från den svenska massaindustrin måste upphöra. De senaste årens snabba utveckling av teknik för rening och minskat användande av blekta pappersprodukter gör det fullt möjligt att helt upphöra med utsläpp av klorerade organiska föreningar . Blekt hushållspapper och toalettpapper bör förbjudas. saluförs många extremt miljö- och hälsofarliga produkter. Det ovan nämnda paradiklorbensen ingår i så kallade doftblock för toaletter och urinoarer. En fullkomligt överflödig produkt, som lämpligen ersätts med såpa och vatten. Den typen av produkter borde inte tillåtas i vanliga dagligvaruaffärer. Det faktum att de finns till försäljning utan restriktioner eller tydlig giftmärkning förleder konsumenterna att tro att produkterna är av samhället godkända. Enligt propositionen pågår i nordisk regi ett arbete för att ta fram ett gemensamt system för miljömärkning. Projektet bedöms vara klart . Vi anser det viktigt ur konsumentsynpunkt att ett sådant system införs. Det bör givetvis baseras på de strängaste miljö- och hälsokraven, som finns bland de deltagande länderna. Regeringen bör få i uppdrag att återkomma med förslag till sådant system under innevarande år. vacklan i kärnkraftsfrågan har en osäker situation skapats på energimarknaden. Ytterligare utredningar pågår. Kärnkraften är en ödesfråga för mänskligheten. Över hela världen växer misstron och ångesten inför de oerhörda miljöproblem som kärnkraften ger upphov till. För del innebär en genomförd avveckling det första riktigt stora steget på väg bort från det destruktiva slöserisamhället, som tanklöst föröder jordens resurser och natur och därmed också framtiden. De tio åren sedan folkomröstningen har framför allt lärt oss två saker. det första att de egentliga makthavarna inte respekterar folkets mening. Oförtröttligt fortsätter de sin lobbyverksamhet, sin lögnaktiga propaganda och sina hot. Hot om flytt utomlands, om stenåldersframtid m m. Det andra vi har lärt oss är att avvecklingen är realistisk och möjlig att genomföra med fortsatt god energiförsörjning. Beräkningar visar att andra energislag har stor utvecklingspotential, men bromsas av den fortsatta kärnkraftstillförseln. Kärnkraftsavvecklingen måste genomföras. Vi anser dessutom att den kan genomföras snabbare än tidigare uttalat sig för. I andra motioner tas förslag till alternativ energiförsörjning upp. Det behövs en ny trafikpolitik Vägtrafiken orsakar många av våra miljöproblem. Bilarna svarar för av koldioxidutsläppen som ger upphov till den så kallade växthuseffekten. Vägtrafiken är också i hög grad orsak till övergödningen av haven, genom sina utsläpp av kväveoxid. Luftföroreningar i tätorter härrör till från trafiken. Förutom kvävet är det koloxid, kolväten och blyföreningar. Det går inte att asfaltera bort bilismens problem med köer och buller, mer vägar alstrar mer trafik. Avgifter på bilismen kan i viss mån minska den, men det behövs en i grunden annorlunda trafikpolitik för att komma till rätta med bilismens miljöproblem. Radikala förändringar i trafiksystemen skulle ge snabba och stora miljöresultat. Det enda rimliga är att göra omfattande satsningar på miljövänliga, bekväma och snabba kollektivtrafiksystem och därmed minska vägtrafiken. En omfattande satsning på så kallad lätträls är nödvändig. och sjöfarten ska utgöra basen i vårt transportsystem. Även flyget har mycket negativa miljökonsekvenser. Det ökar snabbt liksom vägtrafiken. Denna ökning måste bromsas. Flyget behandlas i en särskild motion. Det krävs stora satsningar på järnvägen och sjöfarten, detta tas upp i andra motioner. Det behövs satsningar på produktion av alternativa drivmedel, t ex etanol och rapsolja. Vi anser att staten skall delfinansiera en satsning på två fullskaleanläggningar för etanol. Vi begär också att jordbruket stimuleras till egenförsörjning med drivmedel. De bilar som behövs när kollektivtrafiken byggts ut skall vara så få och så rena som möjligt. Vi begär att ger regeringen i uppdrag att utarbeta förslag till omställning av vägtrafiken. skall nya bilar som körs med fossila bränslen inte tillåtas. skall målet vara nått, ingen förbränning av fossila bränslen i fordon. I en första etapp skall den gemensamma sektorn övergå till elfordon för lätta transporter i tätorter. Elmotorn har en betydligt bättre verkningsgrad än förbränningsmotorn, går bort i värmeförluster, motsvarande siffra för förbränningsmotorn är . Elbilar ryms inom den tillgängliga eleffekten eftersom de kan laddas när elefterfrågan är som minst. Stads- och länsbussar skall konverteras till drivmedel med låga emissioner. (Metanol, etanol, biogas, vätgas och hybridformer.) kommer också vätgas baserad på t ex solenergi att bli tillgänglig. Här behövs ett intensivt forsknings- och utvecklingsarbete. Det behövs en kraftigt förhöjd skrotningspremie för bilar äldre än modell för att snabba på omställningen till mer miljövänliga bilar. Befintliga dieselfordon skall utrustas med partikelfällor och katalysatorer. har beslutat att kväveutsläppen skall reduceras utgående års utsläppsnivå och . har också beslutat om oförändrad nivå på koldioxidutsläppen. Med den nu fortgående utvecklingen kommer dessa mål inte att nås. måste ge regeringen i uppdrag att utföra en konsekvensanalys av dessa beslut, som underlag för konkreta åtgärder. Det räcker inte med riksdagsbeslut om mål, måste också anvisa medel för att uppnå målet. Regeringen underlåter att presentera en helhetssyn på trafikpolitiken trots att detta är en fråga av största vikt. Vi kräver att regeringen återkommer med förslag om trafik- och miljöpolitiska riktlinjer enligt beslut. Frågor om trafik och miljö behandlas också i flera separata trafikmotioner. En stor del av kväveläckaget till hav och vattendrag kommer från skogen. Det moderna skogsbruket har utvecklat metoder, som inte tar tillräcklig miljö- och naturvårdshänsyn. Vi anser att den omfattande dikningen av skogsmark måste kraftigt begränsas. Sumpmarkerna, våra inhemska regnskogar måste värnas och naturvårdshänsynen i skogsbruket måste öka. Dessa frågor behandlas i annan motion. Ett ekologiskt anpassat jordbruk Vi menar att målet för den nya svenska jordbrukspolitiken, som diskuteras, skall vara: att bevara ett varierat och ekologiskt anpassat jordbruk i hela landet. Regeringen kommer att lämna en proposition till angående den nya jordbrukspolitiken. Vi kommer i samband med behandlingen av propositionen att ta upp våra övergripande förslag till positiv utveckling av jordbruket. Det svenska jordbruket har utvecklats till att bli rationellt, effektivt och högavkastande. Detta har fått många negativa konsekvenser för odlingslandskapet. Naturliga betesmarker och ängsmarker har minskat kraftigt i omfattning. Odlingshinder, t ex åkerholmar, har avlägsnats. Dikning och invallning har genomförts i stor skala. och fauna har brandskattats, många arter är hotade av utrotning. finns möjligheten att få ersättning för naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet, så kallad NOLA-ersättning. Avsikten är att bevara odlingsmiljöer genom riktat stöd till hävd av värdefulla marker. Reaktionen hos lantbrukare, allmänhet och berörda myndigheter har varit mycket positiv. 1987/88 hade 24 000 ha kontrakterats. Men det finns ett stort behov av att utöka den areal som berörs av NOLA-ersättning samt att höja ersättningsbeloppets storlek. Flera olika myndigheter ansvarar för NOLAbidragen. Vi föreslår att huvudmannaskapet för denna verksamhet samlas Vi föreslår att det sammanlagda anslagsbeloppet höjs till för /91. Restaurering av våtmarker är angeläget både ur naturvårdssynpunkt och därför att våtmarker fyller funktion som kvävefällor. Kväveläckage till vatten och hav från jordbruket är ett stort problem, särskilt i landets södra delar. Inom ramen för det utökade NOLA-bidraget skall också försök och utvecklingsarbete med restaurering av våtmarker bedrivas. Utöver sådan konkret försöksverksamhet måste former finnas för ett fortsatt omfattande arbete med restaurering av våtmarker. Olika vägar kan tänkas: Samhället kan köpa in de berörda arealerna. Man kan byta den mark som skall restaureras mot ersättningsmark. Man kan skriva kontrakt med markägare/arrendatorer om hur marken skall skötas. Regeringen bör få i uppdrag att återkomma med förslag till handlingsplan för restaurering av våtmarker. Fortsatt reduktion av bekämpningsmedelsanvändningen är nödvändig. Den uppnådda minskningen beror till stor del på att konventionella bekämpningsmedel ersatts av nya så kallade lågdosmedel. Den långsiktiga påverkan dessa medel har är inte känd. Målet måste vara att komma bort från bekämpningsmedelsanvändningen. Bekämpningsmedel skall därför även fortsättningsvis avgiftsbeläggas. (miljöavgiftsutredningen) arbetar med förslag till nytt avgiftssystem. Vi avvaktar deras förslag men vi vill framhålla att en avreglering av jordbruket och därmed borttagandet av prisregleringsavgifter på bekämpningsmedel skall kompenseras med motsvarande höjning av miljöavgiften. Medlen skall gå tillbaka till jordbruket. Miljön - ett tekniskt handelshinder? Inom ramen för (General on Tariffs and Trade) och som en effekt av EG:s ambition att bygga sin inre marknad, pågår en omfattande så kallad harmonisering av regler för handel och verksamheter på olika områden. Redan vunna framgångar när det gäller arbetsmiljö eller yttre miljö riskerar att klassas som tekniska handelshinder, som skall avskaffas. Vi måste slå vakt om vår rätt att hävda regler till skydd för hälsa och miljö. Ett aktuellt exempel på denna problematik är skillnaden mellan och i bedömning av cancerframkallande ämnen. Vi kräver också att svenska representanter i internationella förhandlingar kring handel med varor och tjänster med större kraft än hävdar miljöoch hälsoaspekter. Inom EG pågår nu i snabb takt arbetet med att standardisera olika produkter. och , som är privaträttsliga organ har fått uppdragen. För del deltar SIS, . Den domineras av näringslivet. Vi anser att fackföreningsrörelsen och miljöintressen borde beredas möjlighet att delta i detta arbete. Vi anser att en förändring av relationerna mellan rika och fattiga länder är en nödvändig förutsättning för en framgångsrik miljöpolitik. En huvudfråga är då den skuldbörda som vilar på tredje världens länder. Kapitalexporten från dessa länder är större än importen. måste intensifiera sitt internationella arbete för att bidra till att detta mål nås. delsförbindelserna måste förändras. Våra egna handelsförbindelser med tredje världens länder måste också skärskådas och förändras. Forskningsoch utvecklingsarbete kring miljön måste intensifieras och vårt bistånd måste i än högre grad lägga tonvikten på att skapa en långsiktigt hållbar utveckling. Dessa frågor behandlas i andra motioner. har i en accelererande process läget i genomgått revolutionerande förändringar. Det har skapat unika förutsättningar för samarbete när det gäller miljön. Miljöproblemen i är gigantiska och en mycket stor del av våra egna miljöproblem. Försurning och havsföroreningar härstammar från utsläpp i något östeuropeiskt land framför allt . Öppningen i relationerna med , symboliserad genom rivande, har skapat stort intresse hos företag i västvärlden . Risken är stor att deras ambition att få stora profiter blir styrande och inte den långsiktiga ambitionen att radikalt förbättra miljön. Vi anser att de svenska ekonomiska satsningarna och övrigt samarbete måste ha som mål att bidra till en långsiktigt förbättrad miljö. Bidrag till utbildning, forskning och uppbygge av lokala demokratiska organ måste vara hörnstenar i den svenska Östeuropa-politiken. De ekonomiska medlen till detta skall ej belasta biståndsanslaget. Miljösamarbete med tas upp i andra motioner. De nya styrmedel som tidigare behandlats i denna motion kommer att underlätta samhällets miljötillsyn. Förhoppningsvis kommer översynen av miljölagstiftningen att leda till ett regelverk som är mer användbart i miljötillsynen. Kommunerna har ansvaret för miljötillsynen. I kommunerna finns den stora kunskapen om de lokala miljöproblemen, men ofta saknas resurser. I nära hälften av landets kommuner finns det fortfarande inte mer än en eller två miljö- och hälsoskyddsinspektörer. Det råder nu en skriande brist på miljö- och hälsoskyddsinspektörer och många kommuner saknar nödvändiga ekonomiska resurser för att bygga upp sitt miljöarbete. Vi kräver en kraftigt ökad satsning på utbildning av miljö- och hälsoskyddsinspektörer. Det behövs en fördubbling av utbildningen vid . Denna utbildning måste inrättas vid minst ytterligare ett universitet. Dessutom behövs det ytterligare kompletteringsutbildning för t ex naturvetare och agronomer. Stärk den aktiva miljöopinionen Miljömedvetenheten har aldrig varit så stor som . Människor vill göra insatser för att förbättra miljön. Men det krävs kunskaper och resurser. Vi begär att anslås och fördelas via . Pengarna skall användas för att minska hushållens kemikalieanvändning och öka miljökunskaperna. måste lägga större tonvikt vid sin roll som informatör till allmännheten. Exempel på projekt kan vara: ekonomiskt bidrag för spridning av av bok miljövänligt och samarbete med studieförbunden. Kommuner och organisationer ska kunna ansöka om medel för projekt.