mot · GD02So477 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: So477 Svampinfektion som anmälningspliktig sjukdom Smittskyddslagen (1988:1472) omfattar i princip alla smittsamma sjukdomar hos människor. De flesta bestämmelserna i lagen gäller dock bara de sjukdomar som utgör det allvarligaste hotet mot människors hälsa. Enligt smittskyddslagen ska samhällsfarliga sjukdomar och vissa av de övriga smittsamma sjukdomarna anmälas enligt närmare föreskrift i lagen. Sådana sjukdomar kallas anmälningspliktiga sjukdomar och anges genom uppräkning i en bilaga till lagen. Bland andra anmälningspliktiga sjukdomar som är samhällsfarliga nämns legionärsjukan och infektioner, orsakade av atypiska mykobakterier. Både i och interntionellt finns det en mängd vetenskapliga fakta att tillgå, som talar för att Aspergillos bör vara en anmälningspliktig sjukdom. 1 dagens samhälle finns det många människor som finns i riskzonen på grund av cancer, organtransplantationer och aids. Dessutom har vi alla allergibarn och äldre människor som får allergi. har pekat på det oroväckande stora antal människor som har allergi eller är överkänsliga. Det är omöjligt att kunna få en uppfattning om dessa infektioners utbredning eftersom det inte går att på ett effektivt sätt samla in information om hur utbredda svampinfektioner är. Det finns ett hundratal s.k. apatogena Aspergillus, som inte är aktuella. Här gäller det de s.k. termotoleranta arterna av Aspergillus. På liknande sätt finns det en mångfald arter av Legionella och atypiska mykobakterier, som inte heller är sjukdomsalstrande. Legionella och atypiska mykobakterier finns med i smittskyddslagen som anmälningspliktiga sjukdomar. Aspergillus-mögel är allmänt förekommande i naturen. Detta gäller även Legionella och atypiska mykobakterier. De patogena Aspergilusarternas ekologi överensstämmer med Legionella. för Aspergillus är via inandning och så är det även för Legionella och atypiska mykobakterier. Inte heller uppkommer smitta genom överföring från person till person. Förutsättningarna för uppkomst av Aspergillus-infektion är densamma som uppkomst av infektioner orsakade av Legionella och atypiska mykobakterier. Exponering av Legionella och atypiska mykobakterier är endast känd för att orsaka infektioner medan exponering för Aspergillus även kan orsaka allergiska reaktioner och hos känsliga personer förgiftningar. Frekvensen för Aspergillus-infektioner är två personer per 100 000 medan när det gäller Legionella är det bara 0.25 per 100 000. Det finns effektiva antibiotika och enkla och snabba behandlingsmetoder för både Legionella och infektioner orsakade av atypiska mykobakterier. Däremot saknas det effektiva antibiotika, antimykotika, för behandling av Aspergillus. Tillgängliga medel finns men dessa är mycket toxiska och ger svåra biverkningar. Behandlingen är komplicerad och kräver oftast kompletterande kirurgisk behandling. I proposition 1988/89:5 ny smittskyddslag om just sjukdomar som är anmälningspliktiga säger statsrådet: jag anser att det finns ett antal smittsamma sjukdomar som inte utgör ett lika stort hot mot befolkningens hälsa som de samhällsfarliga men där det är angeläget att man epidemiologiskt kan följa deras utbredning, variation m.m. i samhället. satsas det stora resurser på organtransplantationer, att rädda cancerpatienter och aidspatienter men man ser inte till att minimera dessa utsatta gruppers stora risk för att bli angripna av svampsjukdomar. Man måste alltså på olika sätt se till att de många människor som på olika sätt har lätt för att få svampinfektioner får en realistisk möjlighet till adekvat behandling. Ett sätt är att göra svamporganismer till anmälningspliktig sjukdom i smittskyddslagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om svamporganismer som anmälningspliktig sjukdom i smittskyddslagen. 1989/90 So477