mot · GD02So625 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:So625 av m.fl. (fp) Utsatta barn I motionen föreslås en råd åtgärder för att förbättra situationen för barn som har det svårt. För att förebygga barnolycksfall föreslås bl.a. att föräldrar skall kunna fungera som barnskyddsombud för yngre elever och förskolebarn. En modell föreslås för bättre samverkan mellan myndigheter som skall hjälpa barn som utsatts för brott. Barnen måste bl.a. ges ett effektivt skydd mot ytterligare övergrepp. Förslag läggs fram för att stärka barns ställning i rättsliga processer bl.a. så att barnolycksfall kan bli föremål för rättslig prövning. Lagändringar som skall förbättra barnens situation vid skilsmässor föreslås. En statlig barnombudsmannatjänst bör inrättas enligt modell från . Strävan att förstärka barnkompetensen betonas. Nedan behandlas dessa frågor under rubrikerna Inledning, Barnolycksfall, Brott mot barn. Bortförande av barn, Tvångsomhändertagande av barn. Barn och det rättsliga förfarandet. Barn vid skilsmässa, Forskning om barn och Barn i världen. Barnen är det bästa vi har. De är hopp och löften för framtiden som de har en omedelbarhet och förankring i , som vuxna ofta saknar. Barnen måste vara inspirationskällor också i det politiska vardagsarbetet. Föräldrarna har ansvaret för barnens uppväxt och fostran. De skall ge dem, förutom mat och kläder, kärlek, trygghet, tradition, kultur och värderingar. Men föräldrarna äger inte barnen, det kan ingen göra. som de fostrar barnen, måste de respektera dem som självständiga individer. Offentliga insatser kan aldrig ersätta det personliga ansvaret och aldrig lösa alla problem. Men lagar skall utformas och myndigheter arbeta så att samhället på skilda sätt stödjer föräldrarna och gör det lättare för dem att ta sitt ansvar. Det måste också vara samhällets uppgift att skydda barn från att fara illa. Svenska barn har det i allmänhet - vid en internationell jämförelse - bra. Det återstår dock mycket att göra innan barnen kommit i nivå med vuxna t.ex. i fråga om rätts- och integritetsskydd. Många barn råkar ut för olycksfall och andra kroppskador i en miljö byggd av vuxna för vuxna utan hänsyn till barns begränsningar och behov. I en konfliktfylld värld är det många barn som kommer i kläm och försummas. Mitt i välfärden finns barn som har det utomordentligt svårt - barn som lever i social misär och ensamhet, blir vanvårdade, misshandlade eller sexuellt utnyttjade. Det finns också barn som inte bara far illa utan också gör illa. För alla gäller att samhället ibland tvingas överta föräldrarnas uppgift att vårda, skydda och fostra. Denna motion koncentrerar sig i första hand på åtgärder för barn som drabbats på nämnda områden. Andra aspekter på barnens situation behandlas i bl.a. motioner om skola, u-landsbistånd och familjepolitik. Vi har i med framgång lyckats bekämpa svåra sjukdomar hos barn. Utvecklingen har tyvärr inte varit lika gynnsam när det gäller att motverka olycksfall. Barnolycksfallen överstiger i absoluta tal antalet rapporterade arbetsolyckor. Det krävs lika många liv genom barnolycksfall som genom olyckor i arbetslivet. Rent mänskligt medför skadorna sorg och livslångt lidande för många. Ekonomiskt leder de till stora kostnader för samhället. I runda tal sker en tredjedel av skadorna i hemmet, en tredjedel i lekmiljön nära hemmet och en tredjedel utanför hemmiljön. Bland 10-15-åringar sker hälften av alla olyckor i skolan. Den främsta olycksorsaken är utformningen av den fysiska miljön. Undersökningar har visat att majoriteten av olycksfallen hade kunnat förebyggas på planeringsstadiet med enkla medel utan större kostnad. har i upprepade motioner påtalat att regler för skyddsarbetet i skolan måste utarbetas. Det är dubbelt så vanligt att elever drabbas av olycksfall i skolan som att vuxna skadas i arbetslivet. Bakom en stor del av de s.k. olycksfallen döljer sig våldshandlingar mellan elever. Elever skadas även på grund av brister i arbetsmiljön, i form av dålig ventilation och städning, mögel samt byggnadsmaterial, som avger ångor med ogynnsam effekt. Detta bidrar till att av skolbarnen har allergiska symtom. Vissa av dem har svår astma med ständig medicinering och trötthet som följd. Buller, trängsel, bristfälliga hygienutrymmen, stress på grund av brister i arbetsorganisation och arbetsinnehåll samt belastningsskador på grund av felaktig arbetsställning är andra vardagsproblem. Brister i arbetsmiljön kan ha en förödande effekt på undervisningsresultatet för enskilda elever. Den arbetsmiljölag som antogs 1978 omfattar därför även skolelever från årskurs 7. SÖ föreslog i en rapport att regeringen skulle vidta de författningsmässiga åtgärder som fordras för att i enlighet med förslaget ge eleverna formella möjligheter att medverka i skyddsar En färsk treårig olycksstatistik från i tyder bl.a. på att dagismiljön är lika farlig för barnen som arbetsmiljön för vuxna. 242 barn hade behandlats för skador som uppkommit i förskolan eller på daghemmet. Var fjärde skada var av svårare art. Sjukvårdskostnaderna för skadorna uppgick till . Många svåra skador hade kunnat undvikas med förebyggande åtgärder. Vid en granskning av drygt 1 200 barnolycksfall i framkom att av skololyckorna har orsakats av våld från en elev gentemot en annan. En förutsättning för att mobbning eller skada p.g.a. våld mellan barn skall kunna åtgärdas är att orsaken till skadan upptäcks, att det dokumenteras hur skadan uppkommit och att uppföljning sker med förebyggande insatser. Om olyckor och skador på grund av mobbning mellan barn skall kunna förebyggas måste det finnas ett enhetligt system för registrering, rapportering och uppföljning av olyckor. har fått i uppdrag att ta initiativ till en statistisk registrering av samtliga skadefall, som kommer i kontakt med hälso- och sjukvården. Det är viktigt att statistiken utformas så att den fångar upp även de för barn speciella riskerna. Rutiner måste utarbetas för uppföljning av skador så att förebyggande åtgärder vidtas. Endast i några få kommuner finns barnskydds- eller barnmiljökonsulenter till en kostnad av . För att förebygga skador på våra arbetsplatser, som leder till ungefär lika många dödsfall och läkarbesök, finns ca 100 000 skyddsombud till en kostnad av långt . I vårt land finns en heltäckande barn- och skolhälsovård. och skola fungerar som värdefull resurs inom skolans värld. Många viktiga initiativ har tagits inom barnhälsovårdens och skolans ram för att förebygga olycksfall. Det finns en öppenhet och beredskap för åtgärder mot olycksfall, som gör att man med relativt enkla medel bör kunna bygga upp en effektiv skyddsorganisation. I många skolor fungerar elevskyddsombud. Denna organisation bör snabbt byggas ut så att den blir heltäckande. För yngre elever och förskolebarn bör föräldrar kunna utbildas till och fungera som barnskyddsombud. Att föräldrar är villiga att medverka och ta ansvar framgår bl.a. av det s.k. , där man fick en minskning av skador genom olycksfall med nästan en tredjedel. Det är ytterst beklagligt att ärendet förhalats av regeringen i snart tio Vi välkomnar att regeringen nu - sent omsider - har lagt fram de förslag vi länge arbetat för. Vi återkommer nedan till frågan om skyddsombud där vi vill gå längre. rar som uttryckte intresse för att förebygga barnolycksfall ökade från Mot. till parallellt med att antalet skador bland barn So625 Brott mot barn Misshandel Misshandel av barn och kvinnor är vanligare än vad många i allmänhet tror. Gemensamt för familjevåld i alla former är att de inblandade parterna i många fall försöker dölja problemen. Det finns därför inga exakta siffror. Av troligen hundratusentals misshandelsfall leder omkring 10 000 till polisanmälan. Vid en granskning av journaler rörande 453 kvinnor som vårdats för skador på befanns vara misshandlade. Hälften av kvinnorna hade hemmavarande barn. I flertalet fall hade dessa bevittnat misshandeln av modern. I en fjärdedel av fallen hade också barnen misshandlats. Det är av stor vikt att vårdpersonal är lyhörd för tecken som tyder på att skador uppkommit genom misshandel eller genom våld mellan barn och att de aktivt medverkar till att den onda cirkeln bryts. Riktlinjer för handläggning när barn misstänks ha blivit misshandlade finns . Vikten av en noggrann beskrivning av skadans utseende och ålder betonas. Fotografering av skadan och skelettröntgen för att dokumentera eventuella frakturer av skiftande ålder rekommenderas. Det behövs dock förnyad information och utbildning angående barnmisshandel, eftersom riktlinjerna hunnit falla i glömska på många håll. Alla skador skall dokumenteras noggrant så att ett utförligt underlag finns tillgängligt för ett eventuellt rättsintyg. Ofta förnekas misshandel vid första vårdtillfället. En detaljerad beskrivning av skadorna är trots detta värdefullt som underlag i eventuellt senare rättsintyg vid upprepad misshandel. Brottslighetens utveckling i vårt land är oroväckande. Allvarligast är kanske sexuella övergrepp mot barn som förövas av barnet närstående personer. I dessa fall är problemen regelmässigt både många och svåra. De berör på ett djupgående sätt barnet som brottsoffer och den närstående gärningsmannen men också familjen i övrigt. Det är utomordentligt angeläget att samtliga sexuella övergrepp kommer till myndigheternas kännedom för erforderliga åtgärder. Därför måste socialförvaltningarna åläggas anmälningsplikt till polismyndighet vid sådana brott. Därefter gäller det att klarlägga vad som hänt mellan gärningsmannen och brottsoffret, oftast fadern och dottern. Denna utredning är förknippad med stora svårigheter. Därför är det nödvändigt att samordna rättsväsende, socialförvaltning och aktuella vårdin>tanser. Dessutom måste utredningen handhas av särskilt intresserad och utbildad personal, inte minst på polis- och åklagarsidan. En samverkansmodell med fasta rutiner skulle bäst kunna garantera en tillfredsställande gemensam bäs för såväl sociala som rättsliga åtgärder. På olika håll prövas också skilda samarbetsmodeller. Här torde det arbete som bedrivs av en arbetsgrupp vid BRÅ i syfte att skapa bl.a. samarbetsmodeller, som syftar till att underlätta upptäckt av övergrepp och förbättra utrednings- och behandlingsrutiner, vara av särskild betydelse. Detta arbete måste nu påskyndas. Barn måste åtnjuta största möjliga skydd mot brottsliga angrepp. Ett allmänt skydd skapas genom hot om straff för brott mot barn. Vidare finns numera laglig möjlighet att genom besöksförbud skydda barn mot trakasserier. Dessutom bör i riskfallen barnets identitet och uppehållsort kunna hemlighållas. Så kan ske genom att allmänna handlingar sekretessbelägges eller avidentifieras i dessa delar, att missbruk av datalagrad personinformation förhindras och att byte av personnummer möjliggöres. Det bör särskilt betonas att barnets skydd bör omfatta även skolsituationen och att det ofta förutsätter ett effektivt personligt skydd även för dess vårdnadshavare. Ett tilltagande problem på det internationella området är det ökande antalet fall av olovligt bortförande av barn. Det gäller främst då en förälder utan lov för med sig sitt barn till ett annat land för att undanhålla den andra föräldern vårdnaden om barnet. Hit hör emellertid också fall då en förälder håller kvar barnet i ett annat land efter umgängestidens utgång eller efter det att domstol har anförtrott vårdnaden åt den andra föräldern. Den ökade rörligheten över gränserna medför ett allt större behov av en internationell reglering på området. Det är särskilt viktigt att få till stånd ett samarbete mellan länder. Det är därför av stort värde att nu har anslutit sig, dels till om erkännande och verkställighet av avgöranden rörande vårdnad om barn samt om återställande av vård av barn, dels till om de civila aspekterna på måste man också i största möjliga utsträckning utnyttja möjligheterna att göra videoinspelningar. Följande principer bör gälla för handläggningen av dessa ärenden: o Barnet skall ges skydd mot ytterligare övergrepp, även mot påtryckning och repressalier. o Barnet skall få vård och behandling för såväl fysiska som psykiska skador, o Barnets familj skall erbjudas stöd och erforderlig behandling för skador, o Myndigheterna skall medverka till att utredningen blir så snabb och skonsam som möjligt för alla i familjen, o Åtgärderna skall samordnas så att myndigheterna inte hindrar eller försvårar varandras utredningar. internationella bortföranden av barn. Det är dock inte realistiskt att räkna med någon större anslutning från de stater i förhållande till vilka de största problemen föreligger i dessa frågor. Därför är det angeläget att verkar för att få till stånd ett samarbete med stater som står utanför konventionerna. Det finns situationer, då samhället måste ingripa mot föräldrarnas vilja för att skydda barn som vanvårdas, misshandlas eller utnyttjas på ett otillbörligt sätt. När barns behov kommer i konflikt med de vuxnas har barnens behov företräde. Det är en grundprincip i svensk lagstiftning, som vi skall vara stolta över och värna om. 1982 trädde en ny socialtjänstlag i kraft (SoL) som lagen om vård av unga (LVU) ersatte den tidigare barnavårdslagen. LVU var avsedd att bli en skyddslag användbar i förebyggande syfte. I stället tycks utsatta barns situation ha försämrats genom att många socialnämnder inte längre vågar låta länsrätten pröva ett omhändertagande innan skada uppstått eller misshandel kan bevisas. Barnavårdsmål behandlas alltför ofta som brottmål, dvs. domstolen försöker bevisa att barnet tagit skada istället för att bedöma om skada föreligger för hälsa och utveckling. Bristen på barnperspektiv i domstolarna liksom ensidig kritik och nedvärdering av arbete i massmedia torde ha medverkat till denna utveckling. måste ha tillräckliga resurser, utbildning, fortbildning och kontinuerlig metodutveckling för insatser när barn far illa. Det är viktigt att dokumentationen kring ett LVU-ärende är fullständig. Detsamma måste gälla vid placeringar av barn och ungdom enligt socialtjänstlagen. Missförhållandena kan oftast vara lika stora för den som placeras enligt socialtjänstlagen som enligt LVU. Omsättningen av handläggare vid socialförvaltningarna är dessutom betydande, vilket kan omöjliggöra en långsiktig vårdplanering om dokumentationen är bristfällig. Familjehemmen, som ofta ställs inför orimligt svåra uppgifter när det gäller att hjälpa svårt störda barn och deras trasiga familjer, måste få erforderligt stöd. sker t.ex. nästan all utbildning via intresseorganisationerna. Även kommunerna måste ta utbildningsansvar. Det är också viktigt att familjehemsföräldrar som yrkesgrupp med det snaraste tillerkänns rimlig social och ekonomisk trygghet. Regeringen föreslog i prop. 89/90:28 att möjligheten att överflytta vårdnaden till familjehemsföräldrarna måste utnyttjas oftare än , under förutsättning att en återförening inom överskådlig tid ter sig orealistisk. Denna möjlighet till vårdnadsöverflyttning är speciellt viktig om barnet placeras i familjehem vid mycket späd ålder. Socialnämnderna bör därför åläggas att med intervaller överväga en eventuell vårdnadsöverflyttning vid mycket långa familjehemsplaceringar av barn och unga. försämras de ekonomiska villkoren för familjehemsföräldrarna när de övertar vårdnaden, eftersom de då går miste om ersättningen som familjehemsförälder. Vi anser därför att den ekonomiska situationen för familje hemsföräldrar, som övertar vårdnaden av barn, måste utredas. Vid placering som kan förutsättas bli bestående, t.ex. på grund av att föräldrarna avlidit, bör adoption eftersträvas. Alltfler omhändertagna barn vårdas på institutioner av varierande slag. Det blir allt vanligare att institutioner bara tar emot barn tillsammans med vuxna. Det kan vara en fördel från behandlingssynpunkt, men det kan också medföra risker. Det är t.ex. svårt att hitta institutionsplatser för ensamma barn. På institutioner - avsedda i första hand för behandling av vuxnas problem - kan barnets behov bli osedda. Utvecklingen bör därför följas med stor uppmärksamhet. Målbeskrivning, behandlingsplan och utvärdering är viktig vid alla former av samhällsvård. Utvecklingen har gått från offentliga institutioner mot hem för vård och boende i enskild regi. Både kvaliteten och vårdavgifternas storlek är högst varierande. Regler för vilka krav som skall vara uppfyllda för tillstånd att driva hem för vård och boende måste införas. Tillsynen måste fungera. I en kommittémotion från om unga lagöverträdare framförs en rad konkreta förslag angående hem för särskild tillsyn - de s.k. § 12-hemmen. Det handlar bl.a. om behov av differentierade vårdinsatser och regional samverkan. Snabba insatser behövs för att ett differentierat vårdutbud skall kunna erbjudas inte bara till utagerande kriminella ungdomar. Framför allt tonårsflickor i kris, som ofta är drogberoende, och vissa invandrarungdomar är i stort behov av ett differentierat vårdutbud med förstärkt personalkompetens. Lärarna vid § 12-hemmen arbetar med landets svåraste ungdomar, som varken den vanliga skolan eller samhället klarar av. Det är därför viktigt att de besitter hög kompetens och stor erfarenhet. Sedan hemmen övergick till kommunalt huvudmannaskap har 2/3 av den undervisande personalen lämnat sina tjänster. Enligt en enkätundersökning hade nio av tjugo arbetsledare varit anställda . av arbetsledarna, av yrkeslärarna och av teorilärarna var obehöriga. Lärarsituationen på skolhemmen är alltså mycket oroande. Omstruktureringen av psykiatrin har medfört att platser för sluten vård ofta saknas, när ungdomar som befinner sig i gränsskiktet mellan och psykiatrin behöver sluten vård. Barn- och ungdomspsykiatrins ansvar behöver klargöras och samarbetsrutiner måste utarbetas så att ungdomarna garanteras en adekvat vård. Barn och det rättsliga förfarandet Familjemål menar i sin doktorsavhandling att rättsmyndigheter inte ser på barn utifrån barnens perspektiv. Hon har granskat 679 mål om vårdnad, omhändertagande och verkställighet. Genomgående är det vuxna, som talar över huvudet på barnen. Vuxenpsykiatriska utlåtanden väger tyngre än barnpsykiatriska och barnen saknar egen talerätt. handling mynnar ut i att det behövs större inflytande för psykologer och andra barnexperter. I utredningen behov - föräldrars rätt betonas att mer kunskap behövs om barns behov och utveckling, inte bara bland förtroendevalda utan i lika hög grad bland domare och nämndemän. Enligt svenska lagar skall domaren i tvistiga vårdnads- och umgängesmål i första hand utgå från barnets bästa. Utan barnpsykologiska kunskaper kan uppgiften bli näst intill omöjlig. Man kan inte begära att en domare, utöver sina långvariga kvalificerade lagstudier också skall hinna tillägna sig omfattande kunskap om barns utveckling och behov i olika åldrar. Vid behov bör rätten därför kunna utökas med en ledamot med ingående kunskaper om barns utveckling och behov. föreslog att allmänna domstolar skall få möjlighet att i alla slags mål låta en expertledamot ingå i domstolen. En sådan möjlighet kan bli till stort gagn för barn i mål där det fordras ingående kunskaper om barns utvecklingsgång och behov, t.ex. i vårdnads-, placerings- och omhändertagandemål. En undersökning gjord av barnmiljörådet angående den rättsliga behandlingen av olycksfall visade att det bland 20 891 mål som granskades inte fanns ett enda som behandlade barnolycksfall. Det finns bestämmelser om skyddsanordningar i t.ex. normer, Allmänna ordningsstadgan och Byggnadsstadgan. Av undersökningen framgår att bestämmelserna åsidosatts utan att rättslig prövning blivit följden. Polis och åklagare har varit osäkra om hur svåra barnolycksfall skall behandlas från rättslig synpunkt. Man har inte ansett sig ha stöd i lagen för en förundersökning som kan leda till åtal och rättegång. Därför har sällan vållande- och ansvarsfrågan kommit upp till prövning i domstol. Det är angeläget att barnen får förbättrat rättsligt skydd och att föräldrarna till drabbade barn får stöd och hjälp att driva olycksärenden vidare till rättslig instans. Det är angeläget att samhällets reaktion, hur den än yttrar sig, på brott begångna av ungdomar kommer i så nära anslutning till brottet som möjligt. Samhällets signaler till ungdomar måste vara entydiga. En brottskarriär måste brytas . I en särskild motion om unga lagöverträdare utvecklas förslag på detta område. Miljörisker av alla de slag - radon, sjuka hus, passiv rökning, tunga metaller, avgaser från trafiken, buller, stress osv. - belyses vanligen från vuxensynpunkt. Barnperspektivet saknas alltför ofta i samhällsplaneringen, trots att barn är mest sårbara och därför borde tas som utgångspunkt, när gränsvärden skall sättas och lag stiftas. 1** 1989/90. Nr So623 - 632 Barns speciella utsatthet har t.ex. belysts när det gäller allergi. Problemen har ökat drastiskt . Vid en kartläggning bland 5 000 barn och ungdomar i 1988-89 framkom att av fyraåringarna, av grundskoleeleverna och av gymnasieeleverna besvärades av allergi. Försämrat inomhusklimat och luftföroreningar tycks särskilt drabba de yngre i samhället. Barns intressen tillvaratas ofta dåligt i samband med familjevåld, sexuella övergrepp, missbruk eller psykiska avvikelser hos föräldrarna. När omhändertagande måste ske sätts åtgärden ofta in så sent att barnet hunnit få bestående skador. Det finns också barn som skadas p.g.a. ständiga omflyttningar. Tydligast framstår barns rättslöshet och bristen på hänsyn till barns grundläggande behov i flyktingärenden - barn i fängelse, barn åtskilda från sina föräldrar och barn som, av trygghet och ordnad skolgång, då sår börjat läka efter krig, svält och oro för fängelse och tortyr av anhöriga, utvisas till en oviss framtid. På många håll har barnkompetensen urholkats . 1 en strävan mot familjeperspektiv och helhetssyn har vuxenperspektivet tagit överhanden och barnet kommit i skymundan. Denna utveckling måste nu vändas. Inom barnhälsovården har barnsjuksköterskor ersatts med distriktssköterskor, som tvingats ägna allt större del av sin tid åt hemsjukvård och äldreomsorg. Enligt rapport nr 79/1989, Barnhälsovården och barnsäkerheten (, pedagogiska institutionen, ) uppgav distriktssköterskorna samstämmigt i en enkätundersökning, att deras arbetsuppgifter blivit så omfattande att barnhälsovården riskerade att komma på efterkälken. Bl.a. frågor om barnolycksfall blev eftersatta. Från många håll har rapporterats att föräldrautbildningen har stagnerat. En samlad socialnämnd ersatte specialnämnderna i det vällovliga syftet att främja en helhetssyn. Nackdelen är att specialkunskap på barnavårdssidan förlorats. Socialsekreterarna har hamnat i en ohållbar arbetssituation. De har utsatts för hård kritik, när de inte klarat av att bevaka ett ansvarsområde, som saknar gränser, med en arbetsorganisation där det ofta är de mest orutinerade som skall lösa de svåraste akuta problemen. Barnen blir lätt glömda t.ex i misshandels- och missbruksfamiljer, när de vuxna är alltför upptagna av att lösa de vuxnas problem. 1 socialtjänstlagen är det bara ett fåtal regler, som direkt berör barn och ungdom. I stället betonas det sammanhang som barnet lever i, dvs. familjen och samhället. Detta synsätt avspeglar sig också i utredningar och dokumentation. Vid en undersökning av samtliga barnavårdsärenden aktuella på en social servicecentral i en Stockholmsförort, fann man ingen uppgift om barnen i av ärendena! Vid länsstyrelserna fanns tidigare barnavårdsombud i enlighet med dåvarande barnavårdslag. Dessa hade en mycket stor barnkunskap, som till stor del gått förlorad. Det lokala flyktingmottagandet och ansvaret för enskilda hem för vård och boende tar allt större del av den sociala funktionens resurser. Nya ansvarsområden för barn- och handikappomsorg har också tillkommit. anser att en statlig barnombudsmannatjänst bör inrättas. finns en väl fungerande barnombudsmannaorganisation. Den kan tjäna som modell, när verksamheten skall planeras i .