ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Jo526 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo526 av m.fl. (vpk) Djurskyddets organisation Den nya djurskyddslagen som trädde i kraft innebär en ändrad inriktning för behandling av lantbrukets djur. Andan i den nya lagstiftningen innebär att djurens behov skall komma i centrum. Lantbruksstyrelsen, som högsta djurskyddsmyndighet, har att utforma de föreskrifter och allmänna råd som följer av lagen. När föreskrifterna för lantbrukets djur skulle utarbetas i enlighet med den nya djurskyddslagen kom underliggande motsättningar till ytan och de föreskrifter som utarbetades uppfyllde inte lagens intentioner. har regeringen beslutat inrätta ett djurskyddsråd på lantbruksstyrelsen, men detta är enbart rådgivande. Med de ökade krav som den nya djurskyddslagen ställer på hänsynstagande till djurskyddsaspekter kan det ifrågasättas om lantbruksstyrelsen är rätt myndighet att ansvara för dessa frågor. Allmänna veterinärenheten, som ansvarar för djurskyddsfrågor, är inte alls dimensionerad för att uppfylla de krav som lagen säger. Forskning och utveckling är viktigt för att fattade beslut skall kunna omsättas i handling. Den etologiska forskningen, som undersöker djurens naturliga beteenden, har fått stå tillbaka i till förmån för forskningsinsatser som utgått från näringens intressen. Varken lantbruksstyrelsen eller djurskyddsorganisationerna har något inflytande över forskningsprioriteringarna, eftersom representation saknas i berörda organ. Detta försvårar utvecklingen av nya system som stämmer överens med intentionerna i den nya djurskyddslagen. Mot bakgrund av ovanstående redovisning finns det anledning att göra en översyn av djurskyddets organisation. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en översyn av djurskyddets organisation. (vpk) (vpk) 1989/90 Jo526
mot · GD02Jo528 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo528 av och (båda m) Den nya djurskyddslagen beslutade om en ny djurskyddslag (prop. 1987/88:93). Enligt riksdagsbeslut får frågan om kompensation för kostnadsökningarna till följd att de nya bestämmelserna tas upp vid jordbruksförhandlingarna. Frågan om ekonomisk kompensation till jordbrukarna för eventuellt uppkommande merkostnader till följd av övergång till alternativ djurhållning får liksom övriga produktionskostnader i jordbruket i första hand lösas inom ramen för jordbruksprisöverläggningarna. På medför ett ökat hänsynstagande till djurens förhållanden bättre djurhälsa och därmed förbättrad produktionsekonomi. I samband med förhandlingarna föreslogs att frågan om de ekonomiska konsekvenserna av djurskyddslag, djurskyddsförordning, föreskrifter och allmänna råd skulle utredas inför höstens regeltillämpning. Eftersom en konsekvensutredning redan gjorts av kostnaderna för lantbruksstyrelsens förslag förutsattes att analysen skulle utvidgas till att omfatta samtliga effekter till följd av den nya lagen. Utifrån en sådan analys skulle preciserade krav angående kompensation för kostnadsökningarna kunna anges. fick statens jordbruksnämnd regeringens uppdrag att i samråd med lantbruksstyrelsen utreda möjligheterna att identifiera och registrera kostnads- och intäktsförändringar till följd av beslut om miljöförbättrande åtgärder i jordbruket och ny djurskyddslag. Vidare innebar uppdraget att uppkomna kostnader skulle redovisas. Lantbruksstyrelsen har fattat ett principbeslut att utrymmeskravet för burhöns vid nyinsättning skall ändras. Beslutet innebär att antalet hönor per bur minskar från fyra till tre och gäller från 1989-09-01. Vid förhandlingarna redovisades att kostnadsökningarna för byggnader till följd av beslutet beräknades öka med /kg ägg. Härtill kommer ökade kostnader för el, försäkringar, uppvärmning m.m. Totalt beräknas kostnadsökningen uppgå till ca /kg. De ändrade reglerna berör av produktionsvolymen. Totalt innebär detta en kostnadsökning om 80 milj. kr. Frågan angående kompensation m.m. för åtgärder på grund av den nya djurskyddslagstiftningen bör lösas enligt intentionerna i beslut. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kompensation i anledning av beslutet om ny djurskyddslag. () () 1989/90 Jo528
mot · GD02Jo529 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90 :Jo529 Importen av livsmedel med restsubstanser av förbjudna ämnen 1989/90 Jo529538 Vi har i en noggrann och ingående prövning av växtskyddsmedel. Om dessa vid försök visat sig framkalla cancer eller ge andra skadeeffekter har växtskyddsmedlet förbjudits. Sådana ämnen är t ex Lindan som visat sig vara cancerframkallande vid försök på möss, Amitrol misstänks ge sköldkörtelcancer, Captafol anses vara allergiframkallande. Vid en utvärdering och riskanalys har man funnit att skäl talat för att konsumenten bör skyddas för restsubstanser av dessa ämnen i livsmedel. När vid konferenser fastställer internationella gränsvärden för restsubstanser av olika ämnen är utvärdering och riskanalys mindre sträng än den svenska. använder normalt gränsvärden när man bedömer importerade livsmedel. Det uppstår på detta sätt en avsevärd skillnad i riskbedömningen till konsumentens nackdel. Det kan inte åberopas som ett handelshinder att en svensk oberoende myndighet fristående från alla producentintressen fastlägger lägre gränsvärden för restsubstanser än internationella organ. För ämnen som förbjuds för att skydda konsumenten borde analogt inga restsubstanser accepteras vid import. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om restsubstanser från i förbjudna ämnen vid import.
mot · GD02Jo530 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo5 30 av m.fl. (mp) Översyn av djurskyddslagen När beslut fattades om den nya djurskyddslagen (SFS 1988:534, 4 §) hade det föregåtts av en omfattande etisk debatt om husdjurens livsmiljöer. När den nya djurskyddslagen kom välkomnades den som ett radikalt förslag med nya regler för djurhållningen inom lantbruket. Den uppmärksammades internationellt och kom i viss mån också att utgöra en förebild i debatten om djurskydd i andra länder. Lagen stadgar nämligen att djur "skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt". Djurskyddslagen är i hög grad en ramlag. vilket gör att tillämpningen i praktiken blir mycket beroende av föreskrifterna. Vi anser att föreskrifterna från Lantbruksstyrelsen ligger på en betydligt lägre ambitionsnivå än lagen avser. För slaktsvin t.ex. har den nya lagen i stort sett inte inneburit några förbättringar alls. Vi ser det som ett allvarligt problem att ofta fattar beslut om ramlagar som i tillämpningen, när föreskrifterna är klara, innebär något helt annat. Det här är ett problem som ofta visar sig inom miljölagstiftningen. måste förstärka sin kontrollfunktion gentemot regeringen. När det gäller djurskyddslagen föreslår vi. att en parlamentarisk kommitté tillsätts i syfte att se över om lagens tillämpningsföreskrifter överensstämmer med lagtext och förarbeten. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en parlamentarisk kommitté för att granska överensstämmelsen mellan djurskyddslagens föreskrifter och lagtexten med dess förarbeten. Hans Leghammar (mp) ()
mot · GD02Jo531 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo531 av och (båda vpk) har uppdrag att utforma föreskrifter för tilllämpningen av ändringarna i livsmedelslagen i syfte att skärpa livsmedelskontrollen. uttalade vid sin behandling av lagförslaget vikten av att de mindre slakterierna skall kunna leva kvar. Vpk har i tidigare motioner ställt sig bakom detta. Ur både beredskapssynpunkt och för en levande landsbygd är detta angeläget. är i färd med arbetet på de nya bestämmelserna och det är av största vikt att än en gång understryker vikten av sitt tidigare uttalande samt att detta beaktas av livsmedelsverket. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de mindre slakterierna.
mot · GD02Jo532 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo532 av (vpk) har under senare ar gjort sig känt som ett av världens djurvänligaste länder. Synsättet att respektera djuren sorn levande varelser med egenvärde tar sig hl.a. uttryck i den nya djurskyddslagen. T.ex. innebär § 4 att djur som föds upp för produktion av pälsar ska hällas och skötas på ett sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. kräver vi att lagtextens intentioner verkställs. I finns nu ca 600 pälsdjursfarmer. Främst farmas mink och räv. Produktionen var 1989 ca 2.2 miljoner minkskinn och 65 000 rävskinn. Djuren lever i burar helt gjorda av nät, dvs även golvytan. nätgolvyta är och rävens / kvadratmeter. I frihet rör sig dessa rovdjur över stora markområden. Det enformiga och onaturliga liv pälsdjuren lever i farmerna är på intet sätt överensstämmande med djurskyddslagens skrivning. De nya föreskrifterna för pälsdjursuppfödning som ska tillämpas fr.o.m. (för befintliga farmer) kommer endast att innebära ytterst marginella förändringar för djuren. Lantbruksstyrelsen som utfärdat dessa föreskrifter rekommenderar för räv i djurpark en markyta med grävmöjliglieter. Pälsdjursfarmning har ofta diskuterats och mött stark kritik . Exempelvis har och länsstyrelser och krävt att pälsdjurshållningen avvecklas. Vpk kräver att regeringen tar fram en femårsplan för avveckling av pälsdjursuppfödning i bur. Det är uppenbart att burfarmning av pälsdjur inte är förenligt med gällande lag eller den etiska moral som kommer att råda . Att anpassa djurhållningen till ett för djuren naturligt liv torde vara omöjligt ur ekonomisk aspekt. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om en femårsplan för avvecklingen av pälsdjursuppfödning i bur. 2. att beslutar om förbud mot nyetablering av pälsdjurs- Mot. 1989/90 farmer baserade på buruppfödning.
mot · GD02Jo533 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo533 av och (båda vpk) Minskad användning av djurförsök avgörs frågan om ett djurförsök är etiskt godtagbart av djurförsöksetiska nämnder. Sedan de infördes har ca en promille - en tusendel av ansökningarna till nämnderna avslagits. Detta är en siffra som inger oro, vi kan inte tro att av alla djurförsök är etiskt godtagbara utifrån de rapporter som finns om svenska djurförsök. Nämndernas beslut är också endast rådgivande och besluten följs i stort sett aldrig upp. Det ligger då nära till hands att säga att alla föreslagna djurförsök har befunnits etiskt korrekta vilket vi ej finner vara i överensstämmelse med verkligheten. Det är en förhoppning att nämnderna haft en preventiv inverkan men nämndernas verksamhet bör granskas. ger staten anslag till utveckling av alternativa metoder vid djurförsök via centrala försöksdjursnämnden (CFN). Utvärdering av verksamheten visar dock att effekten av CFN:s verksamhet varit liten. Det brister i samordning och genomdrivande av nya metoder och och tekniker. CFN har ofta uppvisat en attityd av att inte vilja lägga sig i vilket måste ändras. Nya metoder på detta område måste följas upp och samordnas. Kraven för att ett djurförsök ska tillåtas måste skärpas. Djurens liv har ett värde i sig. De är inte till för oss. Det finns ett starkt engagemang och känsla hos människor för djur. Detta är en tillgång i vårt starkt urbaniserade och tekniska samhälle. Målet måste vara att djurförsök ska avvecklas. Ett delmål på den vägen är att djurförsök endast ska tillåtas där syftet är att bevara eller höja människors hälsotillstånd. Därav följer att djurförsök ej skall tillåtas vid t. ex. produktutveckling av kosmetika. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn av verksamheten vid de djuretiska nämnderna, 2. att hos regeringen begär en översyn av verksamheten vid centrala försöksdjursnämnden, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att antalet djurförsök skall begränsas med målet att djurförsök helt skall upphöra. 4. att beslutar att djurförsök endast skall tillåtas när syftet är att främja människors hälsa. (vpk) (vpk) 1989/90 Jo533
mot · GD02Jo534 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo534 av m.fl. (m, fp) Svanskupering på hundar trädde beslut om svanskupering i kraft med en övergångsbestämmelse om sex månaders dispensmöjlighet. Riksdagsbeslutet dikterades av omsorg om djuren. Dock tycks brist på kunskap i vissa delar ha förelegat. Uppenbar risk föreligger bl.a. att svenska uppfödares möjlighet till utbyte av avelshundar med utlandet radikalt minskar, eventuellt upphör helt. Endast har infört ett liknande förbud. Försämrade avelsmöjligheter hotar den egna produktionen inom landet av polishundar, övriga vakthundar, narkotikahundar, ledarhundar m.fl. För dessa uppgifter används framför allt , och riesenschnauzer. För tre av dessa raser gäller kuperingsförbudet. Man kan redan nu konstatera att registreringen av de aktuella raserna gått ned. Skulle den tendensen hålla i sig innebär det mycket allvarliga konsekvenser för tillgången på brukshundar (brukshund = arbetande hund). En starkt begränsad uppfödning inom kuperingsraserna medför höjda risker för spridning av genetiskt betingade sjukdomar och skador. Det synes oss som om det generella kuperingsförbudet - utan dispensmöjligheter - fattades utan den ingående analys av konsekvenserna för tillgången på brukshundar som borde ha förelegat före förbudets genomförande. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en övergripande analys och utvärdering av konsekvenserna av svanskuperingsförbudet samt en eventuell översyn av lagstiftningen. () () Per Stenmarck (m)
mot · GD02Jo535 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo535 av och (båda m) Märkning av pälsar från saxfångade djur I vårt land engagerar sig allt fler i djurens situation. Ett medvetande om de olika typer av lidande som djuren utsätts för har spridit sig och vuxit till en stark opinion. Bland annat detta har i sin tur resulterat i en djurskyddslag som blivit mycket uppmärksammad internationellt. har gjort sig känt som ett av världens djurvänligaste länder. En vanlig fångstmetod av pälsdjur är användandet av the leghold trap eller "bensax som den kallas i . Bensaxen är förbjuden i ca 65 länder världen över eftersom den anses förorsaka mycket svårt lidande. I förbjöds bensaxen för . De djur som man avser skall fastna i saxarna är prärievarg (vars päls kallas coyote), tvättbjörn (sjubb), mink, räv, lodjur o.s.v. Detta fångstredskap är inte selektivt. Andra icke önskade djur fastnar som t.ex. hjortar, fåglar och husdjur som hundar och katter. Bensaxen fungerar så att djurets tass, ben eller klöv kläms fast mellan två hårdfixerande metallbågar. När saxen slår till orsakas blödningar och ibland benbrott. Djuret använder alla krafter för att komma loss. Det försöker dra sig ur saxen men förorsakar bara ytterligare skador. Då djuret försöker gnaga av saxen skadas tänderna och det förekommer att käkbenet friläggs. När försöket misslyckats angriper det benet som fastnat. Det är inte ovanligt att djuret i sin förtvivlan gnager av sin egen tass för att komma loss. Även om vi i vårt land tagit avstånd från denna grymma fångstmetod, genom att helt enkelt förbjuda den, så är det ett faktum att vi ändå bidrar till fortsatt användning av bensaxar. Vi importerar päls från länder där saxfångst är tillåten. Frågan om saxfångst har diskuterats inom EG. antog Europa-parlamentet en resolution om harmonisering av lagstiftningen inom EG angående fångst med bensax. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att pälsar importerade från länder som tillåter sax fångst skall märkas så att det klart framgår att pälsen kan komma från djur fångade med bensax. () ()
mot · GD02Jo536 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo536 av m.fl. (vpk) Märkning av pälsar från saxfångade djur I vårt land engagerar sig allt fler i djurens situation. De olika slag av lidande som djuren utsätts för har väckt en stark opinion. Detta har bl.a. resulterat i en djurskyddslag som blivit internationellt uppmärksammad. har gjort sig känt som ett av världens djurvänligaste länder. Därför är det nu dags att agera mot användandet av bensax vid djurfångst. Bensaxen är förbjuden i ca 65 länder världen över eftersom den anses förorsaka mycket svårt lidande för djuren. I förbjöds bensaxen för . De djur som man avser ska fastna i saxarna är prärievarg (vars päls kallas coyote), tvättbjörn (sjubb), mink, räv, lodjur m.m. Detta fångstredskap är inte selektivt. Andra icke önskade djur fastnar, t. ex. hjortar, fåglar och husdjur som hundar och katter. Bensaxen fungerar så att djurets tass, ben eller klöv kläms fast mellan två hårdfixerande metallbågar. När saxen slår till orsakas blödningar och ibland benbrott. Djuret använder alla krafter för att komma loss. Det försöker dra sig ur saxen, men förorsakar bara ytterligare skador. Då djuret försöker gnaga av saxen skadas tänderna och det är inte ovanligt att djuret i sin förtvivlan gnager av sin egen tass för att komma loss. Även om vi i vårt land har förbjudit bensaxen, bidrar vi till fortsatt användning av denna grymma fångstmetod genom att importera pälsar från de länder där saxfångst är tillåten. Frågan om saxfångst har också diskuterats inom EG. antog en resolution om harmonisering av lagstiftningen inom EG angående fångst med bensax. Två av resolutionens huvudpunkter lyder: - Förbud mot tillverkning, användning och innehav samt import från och export till ett tredje land av bensaxar, - Pälsar importerade till EG från länder som tillåter saxfångst ska märkas så att det klart framgår att pälsen kan komma från djur fångade med bensax. En naturlig följd av vårt lands engagemang för djuren vore att även i kräva märkning av pälsverk som importeras från länder som tillåter bensax. Då skulle vi som konsumenter kunna välja bort sådana skinn och på så sätt stimulera till en humanare syn på djur i dessa länder. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om märkning av importerade pälsskinn. (vpk) (vpk) 1989/90 Jo536
mot · GD02Jo537 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo537 av m.fl. (m) Transporter av djur över gränserna Vid en transport av 100 hundar från , avsedda att användas i djurförsök i , ställdes nuvarande regler för godkännanden av införsel av djur till i blixtbelysning. Lantbruksstyrelsen, som utfärdar införsel- respektive utförseltillstånd av djur, har bara att ta hänsyn till smittskydds- och sjukdomsaspekter. Djurskyddsaspekter lämnas åt exporterande lands myndigheter att kontrollera. Svagheten i denna praxis visade sig då läkemedelsföretaget efter händelsen med de 79 kvävda beaglarna ansökte om och erhöll tillstånd att införa ytterligare hundar från samme uppfödare i . Uppfödaren var då föremål för polisutredning, både i och . Dessutom hade en representant för uppfödaren följt med transporten, när de 79 hundarna kvävdes till döds. Även om myndigheterna i hade felat, som det senare visade sig, och inte inspekterat den levande lasten vid avgång från , accepterade uppfödaren en helt undermålig container för transport av hundarna. Lagstiftningen och föreskrifter är till för att skydda den part som är i behov av skydd. Avsikten är knappast att upprätta administrativa system som fungerar på papperet, men saknar innehåll. I fråga om levande djur kan man lägga många aspekter på transporter av dem. Specifika behov och beteenden måste uppmärksammas. skärpte regeringen kraven för transporter av utrotningshotade djur till . måste även djurskyddshänsyn tas. Kontroll skall ske av att transporten genomförs på ett ur djurskyddssynpunkt tillfredsställande sätt. Importtillstånd skall kunna förvägras om detta krav inte uppfylls. Lantbruksstyrelsen har aviserat en översyn av transportkungörelsen. Några aspekter som då bör uppmärksammas är följande: - Tillstånd för införsel och utförsel av djur skall innefatta en bedömning av om gällande djurskyddsbestämmelser är uppfyllda. - Varje djurslag och djurindivid måste transporteras på ett sådant sätt att de inte utsätts för psykiska påfrestningar utöver vad en förflyttning av ett djur normalt ger upphov till. - Transporttiden måste minimeras. De transportmedel som går snabbast bör användas. Ansvaret för djurvänliga transporter åvilar transportören. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om transport av levande djur. () Per Stenmarck (m) 1989/90 Jo537
mot · GD02Jo538 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo538 av () Konservering av livsmedel De metoder som används för konservering av livsmedel, nedfrysning, inneslutning i konserveringsburk eller konservering genom tillsats av diverse kemikalier, är inte invändningsfria ur energi- och miljösynpunkt - när det gäller konserveringsmedel inte heller ur hälsosynpunkt. Ur energisynpunkt är det knappast tänkbart att "exportera våra energikrävande metoder till u-världen. I stället bör vi fråga oss om vi inte i i större omfattning kunde återuppliva gammal kunskap: torkning, syrning, saltning, vakuumkonservering. Alla dessa metoder ger hälsosamma livsmedel fria från gifter och präglas av låg energiförbrukning. Att använda dem i ökad utsträckning kan vara ett steg mot ett mer ekologiskt sunt samhälle. Åtgärder för att återuppliva kunskapen om dessa metoder är angelägna, och kunskapen bör föras ut till hela folket. bör engagera sig för energiaspekterna och för övriga aspekter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att åtgärder bör vidtas för att återintroducera gamla energisnåla och hälsosamma metoder för livsmedelskonservering i i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GD02Jo601 · 1990-01-18 00:00:00 — av () Skogsforskning vid högskolan i Skogsnäringen och staten har satsat på ett särskilt sydsvenskt skogsforskningsprogram. En viktig del är etablering av forskarresurser till . I har en forskargrupp med sex forskare och en professor placerats och i , i , finns en parkchef och tre medarbetare. Även i , Tönnersjöhedens försökspark, har verksamheten byggts ut. Det arbete som påbörjats i kommer med all säkerhet att få stor betydelse för hela skogsbruket i . Även utanför skogsbruket kan det få effekter. Enligt min mening bör man nu gå vidare och lokalisera även de rena forskningstjänsterna till länet och då till . Jag ser det som både naturligt och angeläget att forskningstjänsterna har en nära anknytning till näringslivet i den aktuella regionen. Med en lokalisering av fasta forskningstjänster enligt ovan, skulle man även uppnå en bättre samordning mellan den teoretiska och praktiska skogsforskningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att fasta forskningstjänster inom skogsnäringens område placeras vid högskolan i .