mot · GD02Jo861 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo861 av m.fl. (s) Miljön i är mest tättbefolkade område. Arbetsplatser och bostäder byggs i stor omfattning och trafiken ökar. För att ändå kunna tillförsäkra regionens invånare en god livsmiljö krävs en målmedveten miljöpolitik där lokala, regionala och nationella insatser är lika viktiga. Våra strävanden bör därför inriktas på - att minska trafiken och störningarna från den - att säkra tillgången på orörda grönområden och rent vatten - att tillgodose behovet av kompetenta tjänstemän för miljöskyddsarbete inom såväl den offentliga sektorn som inom näringslivet. Trafiken är det främsta hotet mot en god miljö i . Vägtrafiken svarar för av koldioxidutsläppen, av kväveutsläppen och av kolväteutsläppen. Till detta kommer partikelutsläpp och buller. Utsläppen påverkar människornas hälsa, mark och vatten försuras, skogen skadas och byggnader förstörs. Den största mängden kommer I från kollektiv- och distributionstrafiken och de stillastående personbilarna. Målet för trafik- och miljöpolitiken i storstadsområdena måste vara ett trafiksystem som är effektivt, ändamålsenligt och störningsfritt. En omfattande förändring av det nuvarande trafiksystemet är därför nödvändig och detta kommer att kräva långt gående åtgärder. En studie som gjorts av i visar att ingen enskild åtgärd ensam förmår ändra situationen mera påtagligt. Om målsättningen att minska utsläppen av kväve till 1995 och skall uppfyllas krävs en rad omfattande åtgärder. Olika åtgärders effekt på kväveoxidutsläppen visas i bil. Avgörande för att vi skall uppnå en störningsfri trafik är att vi utvecklar motorer med effektiv reningsteknik som drivs av förnybara bränslen. Ett beslut om krav på en helt ren motor skulle ge tydliga signaler till fordonstillverkare och bensinbolag om vikten av medveten satsning på teknisk utveckling. Ett annat tydligt beslut skulle vara ändrad lagstiftning så att endast störningsfria fordon tillåts trafikera storstäderna . Ytterligare andra signaler är att premiera fordon med hög reningsgrad och rena motorbränslen och att skärpa gränsvärdena för utsläpp i takt med att Fordonstillverkarna måste också åläggas att garantera ett effektivt reningssystem under fordonets hela livslängd. För att detta skall kunna uppnås är internationella överenskommelser viktiga så att en gemensam strategi mellan de biltillverkande länderna kan utarbetas. Miljökrav på bilar får t.ex. ej anföras som handelshinder. av kollektivtrafikresorna i genomförs med eldriven spårtrafik; tunnelbanan, pendeltågen, , och Nockebybanan. Resten av trafiken sker med bussar som till största delen drivs med dieselbränsle. Dock pågår nu ett försök, med statligt stöd, med ett 20-tal etanoldrivna bussar i innerstadstrafiken. För att sådana försök skall kunna fortsätta och utvidgas krävs att stödet fortsätter. För att nå de angivna utsläppsmålen är en utbyggnad av kollektivtrafiken kombinerat med strängare teknikkrav och styrmedel för att kraftigt minska vägtrafiken en nödvändig åtgärd. De nödvändiga investeringarna måste ske i störningsfria fordon. För att detta skall bli möjligt måste bilavgifter införas i och dessa avgifter måste i sin helhet komma regionen till del för investeringar i trafiksystemet. En stor del av trafiken i regionen utgörs av varu- och distributionstransporter som sker med dieseldrivna fordon. Kraven på bränsle och motorer måste därför skärpas, så att en utveckling sker av dieselmotorn, både när det gäller förbränningsteknik och bränslesystem. Transportsystemet måste också förändras, så att godstransporter i första hand sker på järnväg och genom s.k. kombitrafik järnväg-landsväg. Med dagens teknik har hastigheterna betydelse för mängden utsläpp. Hög hastighet medför hög bränsleförbrukning och ökade utsläpp. Vid en hastighet av är utsläppet av kväveoxider nästan dubbelt så stort som vid . (Se bil. Hastigheterna måste därför sänkas under den övergångsperiod som kommer att råda tills vi får en helt störningsfri trafik. beslutar om hastighetsgränserna och . Av vägtrafikkungörelsen framgår att genom lokal trafikföreskrift kan medge avvikelse från sådant beslut och sänka hastigheten på 90- eller 110-väg. En sådan ändring måste vara påkallad av lokala förhållanden som avviker från förhållandena i övrigt utefter vägen. Lokala avvikelser innebär i praktiken en mycket begränsad del av en vägsträcka. I denna bestämmelse anges också grunderna för beslut om avvikelser, nämligen om det är motiverat av hänsyn till trafiksäkerheten, framkomligheten eller miljön. För att ge möjlighet att effektivt kunna angripa de miljöproblem som för höga hastigheter innebär och för att kunna anpassa åtgärderna efter lokala/regionala förhållanden bör enligt vår mening få befogenhet att också besluta om nedsättning av hastigheten för längre väg sträckor och för hela områden. Av denna anledning bör också vägtrafikkun- Mot. 1989/90 görelsen ändras, så att det klart framgår att trafiksäkerhetsverket vid beslut J086I om hastighetsgränser skall väga in miljöskäl. Detta skall också gälla om den får befogenhet att besluta om hastighetsgränser enligt förslaget ovan. Bilköer med stillastående fordon och ryckig trafik med många stopp ökar utsläppen väsentligt. Därför måste kringfartsleder för genomfartstrafiken byggas. Regionens del av de statliga väganslagen bör anpassas till detta behov. Den tätortsnära skogen, dvs den skog som är tillgänglig för människor som bor i städer och tätorter, har ett särskilt stort rekreationsvärde. Skogens funktion för rekreation och friluftsliv och som lokal för djur- och växtlivet regleras bl.a. i skogsvårdslagen och i naturresurslagen. 1, portalparagrafen, har följande lydelse: Skogsmark med dess skog skall genom lämpligt utnyttjande av markens virkesproducerande förmåga skötas så att den varaktigt ger en hög och värdefull virkesavkastning. Vid skötsel skall hänsyn tas till naturvårdens och andra allmänna intressen. I skogsvårdslagens § 21 ges möjlighet för regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om hänsynstagande till naturvårdens intressen. Naturresurslagen reglerar hushållningen med och skyddet av mark och vattenresurser och den natur- och kulturmiljö som formas av människorna. Hushållning innebär både att bevara natur- och kulturvärden och att på ett skonsamt sätt utnyttja naturresurser för t.ex. skogsbruk, vägar och friluftsliv. Reglerna kan medföra krav på hänsyn och restriktioner för skogsbruket. Det innebär att natur- eller kulturvärden eller områden som är betydelsefulla för friluftslivet så långt möjligt skall skyddas mot åtgärder som kan innebära skada på natur- eller kulturmiljön. Vidare sägs att behovet av områden för friluftsliv i närheten av tätorter skall särskilt beaktas. (2 kap 6 §) Ett sätt att bestämma vilken funktion ett tätortsnära skogsområde skall ha, kan vara att jämföra rekreationsvärdet med värdet av virkesavkastningen. När rekreationsvärdet överstiger virkesvärdet bör naturvårds- och rekreationsintressena ha företräde. Att ekonomiskt beräkna och jämföra dessa värden är dock svårt, och resultatet blir vanligen att skogens rekreationsvärde inte beaktas trots att det borde prioriteras. En metod för detta bör därför utarbetas. har statligt stöd i olika former utgått för långsiktiga åtgärder i skogsbruket. har aspekterna på naturvården och kulturmiljön fått allt större betydelse vid utformningen av dessa stöd. tillkom en helt ny stödform, som ger skogsvårdsstyrelserna möjlighet att ge bidrag till aktiva naturvårds- och kulturminnesvårdsåtgärder i skogsägarna. Markägarna, och företrädare för naturvård och kultur- Mot. 1989/90 miljövård kan med detta gemensamt planera åtgärder för att vidmakthålla J086I och öka skärgårdsmiljöns kvalitet. Exempel på åtgärder är att förhindra igenväxning av landskapet, ta fram vackra utsikter, framhäva värdefulla kulturmiljöer och underhålla gamla körvägar och stigar. Sådana aktiva åtgärder bör öka i , framför allt i skärgården. bör i tilllämpningsföreskrifterna påtala att tätortsnära skogar och skärgårdsskogar skall prioriteras när det gäller natur- och kulturminnesvårdsåtgärder. Diskussionen om skogsskador tog på allvar fart i vårt land . Med anledning av denna diskussion som blev allt intensivare gjorde ett antal kommuner i i samarbete med vid en kartläggning av situationen. Kartläggningen visade att granarna i regionen har relativt omfattande barrförluster. Dessutom finns en stor, såväl lokal som regional, variation i skadebilden. En uppföljning av arbetet skedde med målsättning att söka orsakerna till de regionala skillnader man tidigare konstaterat. En av de viktigaste orsakerna till skogsskadorna i är luftföroreningarna som i sin tur i hög grad beror på utsläppen från trafiken. Undersökningar har visat att det finns ett statistiskt mycket säkert samband mellan närhet (upp till 250 m) till större vägar med hög trafik och skadad skog. I området 250-500 m från vägen är sambandet mindre uttalat men fortfarande lika säkert. För att hindra fortsatt markförsurning måste flera olika åtgärder vidtagas på olika beslutsnivåer. Bl.a. måste mer långtgående beslut fattas när det gäller att minska utsläppen från trafiken. Ytterligare minskning av hastigheten samt en övergång till renare bränslen och bättre motorer är viktiga delar. I dessa beslut krävs medverkan av regering och riksdag. Behovet av en tryggad färskvattenförsörjning uppkommer ur bebyggelseplaneringen. Denna regleras i första hand genom bl.a. byggnadslagen och byggnadsstadgan och skall beaktas i . I plan- och bygglagens § 3:3 finns kravet på en god vattenhushållning i områden, där man kan befara att det uppkommer knapphet på vatten. Kommunen bör ta ställning till vilka krav som skall hävdas vid planläggningen. Denna paragraf gäller dock inte för fritidshus. Fastighetsinnehavaren har alltså möjlighet att ta upp vattentäkt inom den egna fastigheten utan tillståndsprövning. I kustkommunerna i har en stor del av såväl de permanenta fastigherna som fritidsfastigheterna sin vattenförsörjning ordnad via berggrundvatten. Som en följd av att grundvattenuttaget ökar genom att fler och bättre fritidshus byggs, uppkommer risk för både brist på färskvatten och miljöförändringar i form av saltvatteninträngning. För att trygga grundvattenförsörjningen måste lagstiftningen ändras så att kommunerna får möj lighet att stoppa ytterligare brunnsborrning i områden där problem finns el- Mot. 1989/90 ler riskerar att uppstå. och är tillsammans med sina omgivande grönområden omistliga naturtillgångar och en viktig resurs för rekreation och friluftsliv. I skärgården har också många av regionens invånare sin bostad och arbetsplats. Fiske, hantverk, service och även jordbruk utgör de huvudsakliga sysselsättningarna. är regionens huvudsakliga vattentäkt. Ett fartygshaveri med åtföljande utsläpp av olja eller andra kemikalier skulle medföra svåra konsekvenser för de människor som bor och arbetar i dessa områden, för regionens vattenförsörjning och för invånarnas möjligheter till fritidsliv. För att förhindra en sådan katastrof måste de tankfartyg som trafikerar och kunna garantera en fullgod säkerhet. Ett sätt är att använda hamn- och farledsavgifterna som styrmedel för att skapa en miljösäker tanksjöfart. Utbildning av personal inom miljö- och hälsoskyddsområdet har en stor satsning skett på miljöpolitiken. Ett led i detta har varit att ge kommunerna ökade befogenheter och ökade uppgifter på detta område. Kraven från en allt mer miljömedveten allmänhet har också medfört allt fler arbetsuppgifter för kommunernas miljö- och hälsoskyddsförvaltningar och länsstyrelsernas miljöskyddsenheter. Att ansvaret för miljöskyddsarbetet till stor del åvilar kommunerna tycker vi är riktigt. Där finns kunskaperna om och närheten till de problem som redan finns liksom om dem som kan befaras. Där finns också en klart uttalad vilja att gripa sig an miljöarbetet, något som glädjande nog visar sig i de satsningar på miljöområdet som görs i de flesta kommuner i länet. För att arbetet skall bli framgångsrikt krävs dock tillgång till kompetent personal och då främst miljö- och hälsoskyddsinspektörer. I är det svårt att få tag i personal till de nyinrättade tjänsterna inom detta område. Detta gäller också företagen. Myndigheternas krav på egenkontroll och allmänhetens krav på störningsfria industriprocesser ökar företagens behov och intresse av att anställa miljökunniga medarbetare. Den utbildning av 60 miljö- och hälsoskyddsinspektörer som genomförs vid är inte på långt när tillräcklig. Vi anser att en fördubbling bör ske. Eftersom utbildningen är av tvärvetenskaplig karaktär är det lämpligt att den förläggs till ett område där olika former av akademisk utbildning redan finns. Vi menar att är en naturlig plats för en sådan utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpta krav på bensin- och dieseldrivna fordon, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrad lagstiftning för trafik i storstäderna, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder som stimulerar godstransporter på järnväg och med kombitrafik1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring i vägtrafikkungörelsen när det gäller både befogenhet och motiv för beslut om hastighetsnedsättning1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om andel av de statliga väganslagen1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återföring av inkomsterna från regionala bilavgifter1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fortsatt statligt stöd för omställning till miljövänlig kollektivtrafik1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om internationellt arbete för en samordning av miljökraven på bilar2], 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utarbetande av metoder för att beräkna rekreationsvärdet av tätortsnära skogar, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om naturvårds- och kulturminnesåtgärder i tätortsnära skogar, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrad lagstiftning för att ge kommunerna möjlighet att pröva tillstånd för brunnsborrning3], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av ekonomiska styrmedel för att medverka till en miljösäker tanksjöfart i och på Mälaren1], [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förläggningen av ett ökat antal utbildningsplatser för utbildning av miljö- och hälsoskyddsinspektörer4]. () () 1 1989/90:T247 2 1989/90:U545 3 1989/90:Bo551 4 1989/90: Ub754 1989/90 J086I Bilaga 1 KVÄVEOXIOUTSLÄPP FRÅN VAGTRAFIK. sedan oliko åtgorder vidtagits Utsläpp från väg trafik Inverkan ov olika ölgarder avser Personbilor katalysator och beslutode krav för tunga fordon Trafikplan vägar* koltektivtr. Kollektiv Begr medel Superkollektivnät 3 -/milen Sänkt hastighet, överföring av gods till järnväg. 1989/90 J086I Bilaga 2 Förcren incsuts1app och brans!eförbrukninc vid olika hastigheter. Utsläpp av kväveoxid (N0) vid olika hastigheter, källa: SNV rapport 3276 "Hastighet, föroreningsutsläpp, bensindrivna bilar".