ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Bo311 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o311 av m.fl. (mp) Anslaget till länsstyrelserna, m.m. föreslog regeringen att länsstyrelserna skulle få en ny förvaltning med fem obligatoriska förtroendemannanämnder. Regeringen skulle tillsätta fem av elva ledamöter och fem; landshövdingen skulle vara självskriven ordförande. avvisade detta förslag och majoriteten beslutade att nämnderna inte behöver införas obligatoriskt och att de 10 ledamöterna, förutom landshövdingen, ska väljas av styrelse, vilken först har utsetts av i länet. Av förslaget till ny regional statlig förvaltning återstår således inte mycket. de gröna kräver en regionaldemokratisk reform med direktvalda regionala parlament och direktvalda landshövdingar. Av dessa anledningar avvisar vi avsättningen på 30 milj. kr. (från kalkylerad rationaliseringsvinst) till förberedelser och genomförande av den nya statliga förvaltningen. Medlen bör i stället användas för att genomföra en regionaldemokratisk reform. Vi konstaterar med tillfredsställelse att föreslår att två tjänster på länsstyrelsernas naturvårdsenheter öronmärkes för den gröna naturvården, ett krav som de gröna framställde i förra årets gröna lunta. Vi är dock missnöjda med att länsstyrelsernas naturvårdsenheter inte får några nya tjänster , trots de stora behoven och den eftersatta miljötillsynen. Vi föreslår en förstärkning med 50 milj.kr. för det kommande budgetåret. Vi anser även att det behövs en person på varje länsstyrelse som, tillsammans med länsveterinären, kan ansvara för livsmedelsfrågorna inom länet. Det är svårt att få livsmedelskontrollen att fungera i praktiken eftersom livsmedelsverket inte har haft några möjligheter att se till att kommunerna verkligen utför den livsmedelskontroll de ansvarar för. Kommunernas övertagande av tillsynen av icke-tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet ökar arbetsbelastningen ytterligare. Vi föreslår en ny anslagspost på 7,4 milj.kr. för detta ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att , med avslag på regeringens förslag att avsätta . av rationaliseringsvinster under anslag D 1 Länsstyrelserna m.m. /91 för genomförande av en ny regional statlig länsförvaltning, anslår motsvarande belopp för genomförande av en regionaldemokratisk reform, 2. att till anslag D 1 Länsstyrelserna m.m. för /91 anslår . utöver vad regeringen föreslagit eller totalt 1 . bergh (mp) () () 1989/90 Bo311
mot · GD02Bo313 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo313 av och (båda m) Ett lokalkontor för länsmyndigheter m.fl. i Denna motion syftar till att decentralisera och vissa andra institutioners arbete i . Vi föreslår att ett lokalkontor/glesbygdskontor upprättas (etableras) i , tätort. Där kan samverkan ske mellan olika myndigheter, samhällsinstitutioner och serviceorgan i angelägenheter som gäller och dess invånare. Exempelvis kan myndigheter som sysslar med lokaliserings- och glesbygdsstöd, kommersiell service och landsbygdsrådgivning samordna sin verksamhet inom kommunen. Vårt förslag anknyter till den statliga lokalkontorsutredningens projektarbete. Ännu finns inget lokalkontor/(glesbygdskontor) av detta slag etablerat i . Ett lokalkontor i skulle bli en resurs i utvecklingsarbetet som det skulle förbättra befolkningens servicemöjligheter. För att kunna realisera ett lokalkontor i krävs extra resurser. har tidigare i olika sammanhang redovisat sin svåra ekonomiska situation för regeringen. har ett initiativ tagits av och utvecklingsfonden då man i samarbete med kommunen beslutade om att projektanställa en företagskonsult med knytning till utvecklingsfonden. Projektanställningen har varat och planeras upphöra . Verksamheten har riktats mot enskilda personer och småföretag samt glesbygds- och industrigrupper med rådgivning, uppsökande verksamhet, projektinitiering, utbildning m.m. Förutom detta har en annan person från utvecklingsfonden under vissa tider haft mottagning i kommunen. I ett samarbetsprojekt mellan , utvecklingsfonden och länets kommuner. Framtida , har verksamheten gått ut på att sätta upp mål för den framtida utvecklingen i kommunerna och initiera genomförandet av målen. Verksamheten har drivits av en person som handplockades från en kommun. Projektet har sitt ursprung i och utvecklingsfondens träningsprogram för att utveckla idéer och tankar om samhällsfrågor och näringslivsutveckling. Menar regeringen allvar? Detta är exempel som visar på starka engagemang hos bl.a. myndigheterna i för en positiv utveckling i olika kommuner i . är den mest utpräglade glesbygdskommunen i länet och bör först få del av det statliga s.k. lokalkontorsprojektets genomförande. Det är hög tid att regeringen visar att man menar något med decentraliseringsverksamheten och det proklamerade mottot Hela skall leva! Vi motionärer utgår ifrån att det finns ekonomiska resurser inom föreslagna anslagsramar till länsstyrelserna och andra regionala verksamheter. Vi föreslår att regeringen anvisar sådana medel till etablering av ett lokalkontor i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vårt förslag att etablera ett länsmyndigheternas lokalkontor i . () () 1989/90 Bo313
mot · GD02Bo314 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo314 av m.fl. (fp) Resurser till naturvårdsenheten i Stocholms län, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo880 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökade resurser till naturvårdsenheten vid i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om planering för källsortering av avfall vid ny- och ombyggnad av bostäder. ib bie (fp) () (fp)
mot · GD02Bo315 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo315 av m.fl. (fp) Resurser till handelsregistret i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A297 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av ökade resurser till handelsregistret i . () (fp)
mot · GD02Bo401 · 1990-01-15 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo401 av och (båda s) 1989/90 Bo401403 Hyreslagen i dess nuvarande lydelse trädde i kraft . Lagen utformades i syfte att förstärka lokalhyresgästens ställning inom ramen för det indirekta besittningsskyddet. Nya regler infördes bland annat när det gällde att fastställa skäligt hyreskrav, rätten till minimiskadestånd, indexreglering av hyror samt rådigheten över lokalen. I flera fall gick regering och riksdag emot det förslag som lokalhyreskommittén hade lagt fram i sitt betänkande SOU 1987:47 Skäliga lokalhyror och trygghet i besittningen. Därigenom har lokalhyresgästernas ställning gentemot hyresvärdarna blivit svagare än vad som varit fallet om lokalhyreskommitténs förslag bifallits. De nya lagreglerna har varit i kraft . Redan nu kan konstateras att den förstärkning av lokalhyresgästernas ställning som åsyftas med de nya reglerna knappast kommer att uppnås. Oroande rapporter om alltför stora hyreskrav och hyreshöjningar kommer från de större städerna. Det är viktigt att utvecklingen på lokalhyresmarknaden blir föremål för en undersökning och en utvärdering. Det kan därefter finnas anledning att pröva om utformningen av lokalhyreslagstiftningen är tillfredsställande. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna behovet av en undersökning och utvärdering av tillämpningen av lokalhyreslagstiftningen samt behovet av en ytterligare förstärkning av lokalhyresgästernas ställning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör framläggas om åtgärder som undersökning och utvärdering ger anledning till. () ()
mot · GD02Bo402 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo 402 av m.fl. (s) Skälig hyra Enligt 55 § hyreslagen är hyra att anses som skälig om den inte påtagligt överskrider hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Eftersom lägenheter i de allmännyttiga bostadsföretagen är jämförelseobjekt vid bruksvärderingen, innebär den nuvarande lagtexten att privata fastighetsägare kan ta ut högre hyra för sina lägenheter än den hyra som utgår för likvärdiga lägenheter i de allmännyttiga bostadsföretagen. Enligt vår mening finns det inga skäl att bibehålla denna töjbara formulering i lagtexten särskilt som de allmännyttiga bostadsföretagen dessutom belastas av kostnader som de privata fastighetsägarna inte har: sociala merkostnader, hög omflyttning, kostnader för boinflytande och fritidsverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av 55 § hyreslagen. Axel () ()
mot · GD02Bo406 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o406 av och (båda vpk) Bruksvärdeshyran Regeringen har tillsatt en utredning som ska se över hyreslagstiftningen. Den ska dock enligt sina direktiv lämna hyressättningssprinciperna i fred. Bruksvärdessystemet infördes och avlöste då den hyresreglering som gällt . Bruksvärdesprincipen gäller för bostäder men inte för lokaler. Särskilt på bristorter och i tider av stor bostadsbrist har bruksvärdesprincipen hållit bostadshyrorna på en någorlunda rimlig nivå. Grunden är de allmännyttiga företagens självkostnadshyror. Förhandlingssystemet på bostadsmarknaden är en garant för systemets genomslagskraft. Fastighetspriserna har rusat i höjden. Det gäller i synnerhet i storstäderna. Orsaken anses vara en spekulation i frisläppta hyror. Från borgerligt håll kommer då och då attacker mot bruksvärdesprincipen. nöjer man sig med att föreslå att lägesfaktorn ska få större betydelse, ibland vill man gå längre mot en marknadsanpassning. Marknadsekonomiska inslag kan vara sunda i vissa sammanhang, men det är ingenting som får användas för att reglera tillgången till bostäder. Bostaden är en viktig social rättighet. De marknadsekonomiska inslagen måste motarbetas och minimeras. Ett problem vid bruksvärdessystemets tillämpning som har ökat sammanhänger med de kraftigt stigande nyproduktionskostnaderna. Det innebär att det blir stora skillnader i hyra mellan nya och gamla hus, trots att standarden är ungefär likvärdig. Det innebär också att de allmännyttiga företagen (det är främst de som bygger nytt) låter det äldre beståndets hyror betala en del av det nyare beståndets hyror. Till följd av bruksvärdessystemet kan privata ägare av äldre enstaka fastigheter ta ur överhyror och fastighetspriserna stiger. Detta problem kan lösas enbart genom en omfördelning av bostadssubventionerna till allmännyttans och nyproduktionens fördel. Vi återkommer till detta . En skönhetsfläck på bruksvärdessystemet är påtaglighetsrekvisitet . Det innebär att man kan ligga lite över jämförbara allmännyttiga lägenheters hyror. Med en stigande hyresnivå blir påtagligheten allt dyrare. Vi föreslår att nu beslutar stryka påtagligt i hyreslagens 55 §, första stycket. Lokalhyrorna har fått stiga marknadsmässigt. Det gäller alla slags lokaler, från servicelokaler och småbutiker till kontor och varuhus. problem för ekonomiskt svaga lokalhyresgäster. Bostadskvarteren utarmas på service och småbutiker slås ut. Det innebär också ett extra tryck på att bygga och inreda t.ex. kontor istället för bostäder därför att kontoren ger så mycket högre hyra. Vi föreslår att ett bruksvärdessystem för lokalhyror utreds. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar slopa ordet påtagligt i 55 § första stycket hyreslagen, 2. att begär att regeringen utreder ett bruksvärdessystem för lokalhyror. 1989/90 Bo406
mot · GD02Bo407 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o407 Besittningsskydd i hyrda fabrikslokaler Den gällande hyreslagstiftningen vad avser bostäder, arrenden etc är så utformad att den ger hyresgästen/arrendatorn ett visst skydd i form av besittningsrätt till bostaden eller arrendefastigheten. Däremot finns inte motsvarande regler som ger något skydd för företag som är verksamma i förhyrda lokaler. Detta innebär att sysselsättningen för de anställda i ett sådant företag kan komma att äventyras i de fall hyresavtalet sägs upp av fastighetsägaren. Jag föreslår att hos regeringen begär en översyn av de regler som gäller för hyresrätt i fabrikslokaler. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen låter utreda frågan om besittningsskydd i fabrikslokaler.
mot · GD02Bo408 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo408 av m.fl. (vpk) 1989/90:100 bilaga 13, framhålls att en effektiv bostadsförmedling är av avgörande betydelse för möjligheterna att få fram fler lägenheter och att fördela dem rättvist. Därefter beskrivs de lagar som finns: lagen om kommunala åtgärder för bostadsförsörjningens främjande m.m. och lagen om bostadsanvisningsrätt. Dessa bägge lagar är uppenbarligen helt otillräckliga: i ca hälften av landets kommuner saknas bostadsförmedling trots stor bostadsbrist i flertalet av dem. finns är den ofta ineffektiv och det är allmänt känt att flertalet lediga lägenheter förmedlas (eller säljs) på annat sätt än genom den kommunala bostadsförmedlingen. Överenskommelser mellan fastighetsägarorganisationer och kommuner om förmedling av en del av de lediga lägenheterna finns i 18 kommuner, men dessa överenskommelser efterlevs dåligt. Fstighetsägarna kan dessutom på lösliga grunder vägra att acceptera anvisad hyresgäst. I större kommuner finns olika tvivelaktiga privata förmedlingar som lurar av de desperat bostadssökande rejäla summor utan att bidra till att lösa deras bostadsproblem. Allt detta är välkänt - också för regeringen. Bostadsministern har i flera sammanhang sagt att det är rimligt att alla lediga lägenheter förmedlas på ett rättvist sätt. Ändå lyser de konkreta förslagen med sin frånvaro. Bostadsministern duckar bakom fortsatta kartläggningar av ett problem som är välkänt. Därför måste ta sitt ansvar. Vi föreslår att av regeringen begär ett förslag om en bostadsanvisningsskyldighet som skall omfatta alla lediga lägenheter, även sådana med s.k. andrahands- och rivningskontrakt. Skyldigheten skall även omfatta en aktiv bytesservice. Allt detta ligger helt i linje med det kommunala ansvaret för bostadsförsörjningen. Det är till fördel både för de bostadssökande och kommunerna. Det är en service åt fastighetsägarna. Den kommunala anvisningsskyldigheten måste också kompletteras med en rättighet att få den anvisade hyres- eller bostadsrättshavaren accepterad. Det är en viktig rättighet både för kommunen och den enskilde. Det okar möjligheterna att bereda t.ex. lågavlönade ungdomar och flyktingar en hygglig bostad. Om det i en kommun finns ett obetydligt bestånd av hyresoch bostadsrättslägenheter bör regeringen kunna lämna dispens från bostadsan visningssky ldigheten. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till ny/ändrad lagstiftning sorn ålägger kommunerna en bostadsanvisningsskyldighet, 2. att hos regeringen begär förslag till ny/ändrad lagstiftning som ger kommunerna en generell rättighet att få anvisad bostadssökande accepterad av fastighetsägaren. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Bo408
mot · GD02Bo409 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo409 av m.fl. (s) Bruksvärdesregeln Om hyresvärd och hyresgäst tvistar om hyrans storlek skall hyran fastställas till skäligt belopp. Enligt den s.k. bruksvärdesregeln, jordabalken 12:55, är en hyra som hyresvärden fordrar att anse som oskälig om den påtagligt överstiger hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Därvid skall hyran i första hand jämföras med hyran för lägenheter inom det allmännyttiga bostadsbeståndet på orten. En hyresvärd kan således alltid räkna med att få en högre hyra än vad som gäller för jämförelseobjekten godkänd under förutsättning att den inte är påtagligt högre. En sådan ordning måste anses vara oacceptabel. Det kan inte finnas några hållbara skäl till att hyror över huvud taget skall ligga högre än för lägenheter som till bruksvärdet är likvärdiga. Påtaglighetsrekvisitet i 12 kap. 55 §, första stycket jordabalken bör därför tas bort. Det förekommer ofta att lägenheter som med hänsyn till storlek, läge, utrustning och planlösning är likvärdiga ändå borde åsättas olika bruksvärdeshyra. Lägenheternas underhållsskick kan vara helt olika med olika långa underhållsintervaller. Detsamma gäller givetvis även fastighetens service och underhåll av gemensamhetsutrymmen, grönområden m.m. Detta är givetvis av avgörande intresse för hyresgästerna och bör avspeglas i de hyror som åsätts lägenheterna. Vid bedömningen om lägenheter är likvärdiga bör därför särskild hänsyn tas till underhållsskick och fastighetsservice. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan lagändring beträffande bruksvärdesregeln i 12 kap. 55 § jordabalken att flexibilitet medges.
mot · GD02Bo414 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo414 av och (båda vpk) Byggande och förvaltning av hyreshus Steg för steg har hyresgästernas ställning i förbättrats. Som i påpekat är det nu dags att tala om hyresrättshavare i stället för hyresgäster och att flytta fram positionerna ytterligare. Man är inte gäst i sitt eget hem. Man bor inte på nåder. Man har som hyresrättshavare ett grundläggande och viktigt besittningsskydd, hyran begränsas av bruksvärdesprincipen, man har bytesrätt, rätt att påverka förändringar, rätt att göra begränsade förändringar, rätt till underhåll osv. är dock flertalet hyresrättshavare märkta av ställningen som omyndigförklarade och ovälkomna gäster hos spekulerande husägare, som anser att de kan bestämma allt i kraft av sitt ägande. I gengäld skall påpekas att vissa framsynta krafter inom allmännyttan och hyresgäströrelsen har börjat betrakta hyresrättshavarna som myndiga och kompetenta personer som individuellt och genom förhandlingssystemet skall ha det avgörande inflytandet över sin egen bostad. Ombyggnadsverksamhetens samrådssystem och det hyresgäststyrda underhållet har bidragit till denna utveckling. Här och var har boinflytandet utvecklats - man kan peka på försöken med förvaltarföreningar och kooperativ hyresrätt. I håller man på att genomföra ett hyresgäststyrt bostadsbyggnadsprojekt, Bo 100. Mot bakgrund av den ohämmade kostnadsutvecklingen inom bygg- och byggmaterialbranschen, den skriande bostadsbristen, den utbredda inkompetensen bland bostadsförvaltare och den allmänna rötan inom en byggindustri som inte kan garantera friska hus, är det nu dags för hyresrättshavarna att i betydligt större utsträckning ta saken i egna händer. Man kan peka påen allmänt omfattad inställning till biståndsverksamheten: hjälp till självhjälp. Hyresrättshavarnas rättigheter bör utökas så att det blir normalt och naturligt i mån av intresse och förmåga styra och medverka i såväl nyproduktion som ombyggnad och underhåll. Konsulter och kunniga förvaltare bör inrikta sig på att bistå med råd och experthjälp i den utsträckning som hyresrättshavarna själva efterfrågar. Allmänintresset bevakas av byggnadsnämnder och lånemyndigheter. Inom allmänintressets ramar utvecklar hyresrättshavarna sitt boende - individuellt vad gäller den egna lägenheten och kollektivt vad gäller gemensamma utrymmen. På detta sätt kan hyreskostnaderna sänkas väsentligt som kvalitén höjs. Grannkontakter kan utvecklas liksom utbyte av erfarenheter och De boende har en kunskap som kommer till nytta, och de får en djupare förståelse för bostads-, sociala och byggnadstekniska problem. De kan utveckla idéer om kollektivboende, om ekologiskt byggande etc. Det som här har beskrivits är en djupgående och omfattande demokratisk reform, en utveckling av hyresboendet som har väsentliga fördelar framför ägarperspektiv, och med tanke på vad som hänt i kan det å andra sidan betraktas som en enkel och självklar reform. Med hänvisning till det anförda hemställer vi hyresrättshavare i vpk-gruppen att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att utveckla hyresboendet. (vpk) (vpk) 1989/90 Bo414
mot · GD02Bo416 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Bo416 av och (båda s) Enligt gällande hyreslagstiftning kan hyresgäst få tillstånd av hyresnämnden att överlåta en lägenhet för att genom byte erhålla en annan bostad. I det fall hyresgästen fått sin lägenhet genom byte och innehaft den än , fordras det synnerliga skäl för att hyresnämnden skall lämna tillstånd till ett lägenhetsbyte. I lagens förarbeten har som exempel på synnerliga skäl angetts, att hyresgästen till följd av dödsfall i familjen eller på grund av annan oförutsedd händelse har önskemål om att få en mindre lägenhet eller avflytta till annan ort. Med hänsyn till den utveckling som bostadsmarknaden fått är det mycket svårt att få en ny bostad. Det finns därför skäl att ändra reglerna för bytesrätten på så sätt att den s.k. treårsspärren avskaffas. Följande exempel illustrerar att denna spärregel medför orimliga konsekvenser för hyresgästen. En ensamstående person som bildar familj och har ett klart behov av en större bostad är tvingad att bo kvar intill dess att vederbörande innehaft lägenheten . Familjen tvingas till denna trångboddhet, trots att det finns möjlighet att genom ett byte med annan som önskar mindre bostad, erhålla en större och därmed också för familjesituationen lämpligare bostad. Det som borde vara avgörande för huruvida hyresnämnden skall lämna tillstånd till bytet eller ej, är den enskildes intresse av att erhålla annan bostad och då ställt i relation till hyresvärdens skäl för att motsätta sig ett lägenhetsbyte. Det skall inte vara avgörande för hyresnämndens prövning att den aktuella bostaden tidigare erhållits genom byte eller på annat sätt, även om hyresförhållandet haft en varaktighet som understiger . Det kan inte heller vara rimligt, som fallet är , att ansvaret för de förpliktelser som följer av hyresavtalet skall övergå på den tillträdande hyresgästen, även om denne erhållit bostaden genom byte. En lägenhet kan ha haft flera hyresgäster som var och en har erhållit hyresrätten genom byte. För den inflyttande hyresgästen är det praktiskt taget omöjligt att avgöra vilka krav hyresvärden har på de tidigare hyresgästerna och som enligt nu gällande regler den tillträdande hyresgästen kan bli ansvarig för. Det måste anses vara skäligt att en hyresgästs ansvar gentemot hyresvärden inte skall kunna omfatta tidigare hyresgästers förpliktelser. Vid lägenhetsbyten borde istället nya hyreskontrakt tecknas. I de direktiv som chefen för lämnat vad avser en översyn av hyreslagstiftningen har inte den nu relaterade problematiken sär Statsrådet har i och för sig framfört att kommittén, med vissa begränsningar, är oförhindrad att ta upp även andra hyresrättsliga frågor. Det finns trots detta förhållande anledning att begära tilläggsdirektiv i de delar som ovan angetts. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att den kommitté som tillsatts för en översyn av hyreslagstiftningen erhåller tilläggsdirektiv av innebörd att lagstiftningen ses över vad gäller lägenhetsbyten i de delar som angetts i motionen. () () 1989/90 Bo416