mot · GE02So40 · 1990-12-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:58 Psykiatrisk tvångsvård, m.m. Vi har i upprepade motioner till påtalaträttspsykiatrins svåra och ovissa situation, senast i motiontill /90.De långa väntetiderna har varit mest uppmärksammade.Sverige har helt enkelt inte följt gällande lag på området ochstark kritik har riktats av bl.a. och har uttalat att ytterligareresurser bör tillföras verksamheten samt atthuvudmannaskapsfrågan måste komma till en lösning.I anslagsframställning 1989/90 sadest.ex. : 'Den rättspsykiatriska organisationen har haft svårt att hålla den lagstiftadeundersökningstiden . -- -- -- Köerna avväntande undersökningsfall på häktena har rönt starkkritik.'' -- -- --föreslogs att den rättspsykiatriska vårdenskulle överföras till landstingen. När detta skrivs -- dec.1990 -- har ännu ingen uppgörelse träffats medLandstingsförbundet!Enligt propositionen övervägs f.n. riksrevisionsverketsgranskningsrapport i . Avpropositionen framgår att förhandlingar mellan regeringenoch berörda sjukvårdshuvudmän ''kan komma att leda tillatt rättspsykiatriska undersökningar i alla ellervissa fall kommer att utföras inom hälso- och sjukvården''.Under förutsättning av att sådana avtal kan träffas harsocialministern för avsikt att komma med förslag om nyariktlinjer för organisationen av den rättspsykiatriskaverksamheten.Av propositionens förslag till Lag om rättspsykiatriskvård 6§ sägs att ''rättspsykiatrisk vård ges på ensjukvårdsinrättning som drivs av en landstingskommun''.I propositionen sägs vidare: ''En väsentlig utgångspunktför förslaget är att det kommer att finnas enorganisation på regional nivå som bl.a. utförrättspsykiatriska undersökningar och ger psykiatrisk vård --i frivilliga former eller med tvång -- åt lagöverträdare. ''Denna vård är avsedd att drivas vid särskildasjukvårdsinrättningar benämnda rättspsykiatriskavårdenheter.Det sägs att kriminalvården inte har sammaförutsättningar som den allmänna hälso- och sjukvården attrekrytera kvalificerad vårdpersonal och att vården skulle bliav 'betydligt sämre kvalitet än om den i stället ägt rum inomden allmänna hälso- och sjukvården''.Vissa förändringar av vårdens innehåll föreslås trots attvårdens organisation inte är klarlagd. Bl.a. föreslåsväsentliga begränsningar av möjligheterna att begärarättspsykiatriska undersökningar, även om det sägs att detinte finns någon anledning att tro att domstolarnamissbrukat sin befogenhet att låta utföra rättspsykiatriskaundersökningar.Vi anser inte att frågan om rättspsykiatrins framtidaorganisation och innehåll är tillfredsställande utredd.Propositionen visar stora brister i sina slutsatser. Det finnsanledning misstänka att de föreslagna inskränkningarna avmöjligheterna att begära rättspsykiatrisk undersökningmera baseras på strävanden att minska antalet ärenden ochdärmed minska väntetiderna än på välgrundadeerfarenheter och klar målinriktning beträffande vårdensinnehåll.Att basera en kommande lagstiftning om rättspsykiatrinpå förhoppningar om kommande avtal medsjukvårdshuvudmännen är anmärkningsvärt. Vad är detsom talar för att ett avtal med sjukvårdshuvudmännen nuskulle komma till en snabb lösning, när förhandlingar pågåttsedan 1981?Flera remissinstanser är kritiska och uttalar oro överrättspsykiatrins framtida organisation.Vi vill i sammanhanget erinra om att ändringen avhuvudmannaskapet för LVM- och LVU-vården sannerligeninte är några efterföljansvärda exempel!Rättspsykiatrin intar en särställning såväl i vården somrättsprocessen. Istället för de föreslagna ändringarna såvälav huvudmannaskap som av vårdens innehåll ochmöjligheten för domstolarna att begära rättspsykiatriskundersökning anser vi att rättspsykiatrins ställning börstärkas som egen specialitet. Det mesta talar för atträttspsykiatrin bör behållas och utvecklas inom ramen förnuvarande organisation och att rättspsykiatrin ävenfortsättningsvis bör ha staten som huvudman i likhet med derättsmedicinska klinikerna. Rättspsykiatrin bör kunnakonkurrera med hälso- och sjukvården om kvalificeradpersonal genom att ges nödvändiga resurser, genom enlångsiktig planering och personalbefrämjande åtgärder. Atträttspsykiatrin inte kunnat rekrytera och behålla personalär inte förvånande med den ryckighet, knapphet ochosäkerhet som präglat verksamheten . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att med avslag på propositionen i denna delhos regeringen begär nytt förslag till lag om rättspsykiatriskvård sedan frågor rörande rättspsykiatrins framtida innehålloch behov blivit föremål för ytterligare utredning ochanalys,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt huvudmannaskapet för rättspsykiatrin ävenfortsättningsvis bör åvila staten.