mot · GE02Ub35 · 1990-10-26 00:00:00 — Av § 10 i skollagen framgår attskolstyrelsen i kommunen skall godkänna skolan.Enligt § 34 skall skolan bli godkänd, om denförmedlar en undervisning som ''ger kunskaper ochfärdigheter som till art och nivå väsentligen svararmot de kunskaper och färdigheter som grundskolanförmedlar och skolan även i övrigt väsentligensvarar mot allmänna mål''.Med godkännande följer dock inte rätt tillstatsbidrag. För att en fristående skola skall fåstatsbidrag krävs att den tillämpar enalternativ pedagogik. Den skall också följa enläroplan som har godkänts av SÖ. Skolan måste habedrivit undervisning innan statsbidrag kanutgå. Förutsättningen för att få statsbidrag till enfristående gymnasieskola är i huvudsak densamma,dvs. skolans undervisning skall i någon form utgöraett komplement till utbildningen inom det allmännaskolväsendet.Vi anser att det skall stå föräldrar fritt att startaskolor under förutsättning att de bygger på för detsvenska samhället grundläggande värderingar somdemokrati, tolerans och alla människors lika värdesamt i rimlig utsträckning uppfyller läroplanenskrav. Skolor som inte delar dessa värderingar skallinte tillåtas.En sådan rätt att starta skolor måste också följasav ekonomiska möjligheter. Det finns ingenanledning att fristående skolor skall leva undersämre villkor än andra. De har ändå speciellaförhållanden som kräver ett särskilt engagemangfrån både lärare och elever. Så är t.ex. de friståendeskolorna ofta mindre än andra och kan därmed inteutnyttja de stordriftsfördelar som ofta finns inomdet allmänna skolväsendet. Vi ser inte i första handfristående skolor som en idéstimulans för denvanliga grund- och gymnasieskolan utan som ensjälvklar rättighet. har också anslutit sig tillflera internationella konventioner där denna frihetslås fast. Vi anser också att fristående skolorfrämjar mångfalden och erbjuder en välgörandekonkurrens till de allmänna skolorna.Propositionen är på denna punkt, som på såmånga andra punkter, oklar. Det sägs visserligen attfriskolorna i en kommande proposition skall ges''jämförbara'' statsbidrag. Men den exaktainnebörden får vi inte veta något om. Ett klartbesked, som är mycket positivt, är att friskolor skallkunna få bidrag från första året.Vi menar att det är angeläget att idetta sammanhang slår fast att friskolor har rätt tillstatliga och kommunala bidrag per elev som iprincip motsvarar elevkostnaden i det kommunalaskolväsendet. Detta bör ge regeringentill känna. Ett sådant tillkännagivande måsteresultera i att regeringen återkommer mederforderlig författningstext.Propositionen tar inte ställning till hur friskolorskall godkännas. Vi har följande uppfattning i denfrågan.Utgångspunkten är den nyssnämndalagstiftningen, som alltså bör ge medborgare rätt attstarta och driva skolor, om dessa hävdargrundläggande värderingar om demokrati ochtolerans och i rimlig utsträckning uppfyllerläroplanens krav. Ansökan om att få bidrag ställstill kommunen. De kommunala myndigheternabedömer ansökan och har även i fortsättningen etttillsynsansvar över verksamheten. Den statligaskoladministrationen utövar tillsyn över denkommunala och kan i den meningen också kommaatt granska friskolor. Tvister mellan myndigheternaoch friskolan bör emellertid, till skillnad från ,avgöras i förvaltningsdomstol. Om rätten inte anseratt inlagor från skolan och myndigheterna gertillräckligt underlag för ett avgörande, kan den -- ienlighet med sin s.k. undersökningsplikt -- skaffa inytterligare upplysningar, t.ex. genom att låtafristående personer besöka skolan.Möjligheten att starta och på rättvisa villkordriva en fristående skola är en medborgerligrättighet i en demokrati. Den här föreslagnabesluts- och överprövningsordningen synes stå ibättre överensstämmelse med den europeiskakonvention om mänskliga rättigheter som Sverigeanslutit sig till.8. LektorerEn effekt av kommunaliseringen är att stateninte längre kan inrätta särskilda tjänster somlektorer inom gymnasiet och grundskolanshögstadium.Hittills har staten bestämt att en viss andel avlärarna skall ha forskarutbildning. Vi anser att denforskningsanknytningen har varit värdefull förskolväsendet.Självfallet har staten även ett ansvarför att garantera skolans forskningsanknytning.Det sker bl.a. genom att tillhandahålla särskildutbildning för forskare som inriktar sig påskolväsendets behov.Det är positivt att skolministern signalerar atthan avser att återkomma till dessa frågor igymnasiepropositionen. Vi menar att statentillsammans med bör övervägahur forskningsanknytningen av skolan skallgaranteras.9. Fortbildningsfrågor och frågan om denstatliga skoladministrationenFör läraryrket gäller, mer än för de flesta andrayrken, att grundutbildningen aldrig kan vara enfärdigutbildning. Fortbildning är ett heltnödvändigt och mycket viktigt inslag iskolutvecklingen och i skolans personalpolitik.Samtidigt som detta sägs är det viktigt att haklart för sig att den hittillsvarande fortbildningenhar varit förknippad med många problem. Ett stortsådant har gällt förläggningen i tiden. Vi menar attdet senaste avtalet på lärarområdet ger utrymmeför skolorna att mer rationellt planera ochgenomföra sin fortbildning. Ett annat problem hargällt kvaliteten, som ofta ifrågasatts.Även annan personal än lärare måste ha tillgångtill adekvat fortbildning. Inte minst viktiga är des.k. Vi anser att det äranmärkningsvärt att regeringen inte föreslagit attvarje kommun skall se till att fortbildning anordnasäven för syo-personal.Ansvaret för fortbildningen åvilar självfalletarbetsgivaren -- alltså kommunerna.Vi förutsätter att en del av densamordningsverksamhet som fullgjorts avfortbildningsnämnderna kan lösas påannat sätt, t.ex. genom ochdess länsavdelningar.Som påpekas i propositionen bör naturligtvisstaten också känna ett medansvar förfortbildningen. Det följer bl.a. av statensengagemang i lärarutbildningen och det faktum atten del av fortbildningen sköts av universitet ochhögskolor.I propositionen föreslås attfortbildningsnämnderna skall avvecklas. Så långtkan vi acceptera regeringens förslag. Vi menardock att det inte nu är nödvändigt att binda sig förhur den regionala fortbildningsverksamheten skallorganiseras. Det borde räcka att riksdagenkonstaterar att den statliga skoladministrationenskall ha ansvar för de statliga insatserna inomfortbildningsområdet. Den utredare som nyligentillsatts av regeringen borde närmare belysa ävendenna fråga. Detta bör som sin meningge regeringen till känna.Vidare föreslås i propositionen att det skallskapas enheter för tillsyn, uppföljning ochutvärdering, som skall inordnas i sex av landetslänsstyrelser och underställas landshövdingarna.Vi menar att förslaget är egendomligt. Det kanvara rimligt att skapa en regional organisation förutvärdering, tillsyn och uppföljning. Men dennaorganisation bör ingå i den statligaskoladministrationen och inte vara en del avlänsstyrelserna. Vi menar att det centralaämbetsverket på skolområdet självt kan besluta omhur den regionala organisationen skall se ut -- ochom den över huvud taget behövs. Några resurserutöver dem som regeringen tänkt sig för de sexenheterna bör emellertid inte komma ifråga.10. Kommunerna och gymnasieskolanVi stöder de nya principerna för statsbidraget tillgymnasieskola.Vi menar att principerna också bör fullföljasmer konsekvent. Om grundtanken bakom helaförslaget är att kommuner leds av politikersom inser skolans betydelse, är det inkonsekventatt misstro deras förmåga att fatta rationella beslutpå gymnasieskolans område.Något förbud mot att bygga gymnasieskolorutan samfällt godkännande av de andrakommunerna i gymnasieregionen behövs inte. Inteheller bör landstingen ha något annat förstegframför kommunerna när det gäller att anordnagymnasieutbildningar än det som ligger i deraslånga erfarenhet på vissa utbildningsområden.Vi vill starkt framhålla det värde som ligger i attgjorda investeringar utnyttjas, att anställd personalkan behållas etc. Detta talar för att kommuner somhittills sänt sina ungdomar till gymnasieskolor iandra kommuner och till skolor börfortsätta med det. Det kommunalekonomiska lägettalar starkt för att primär- och sekundärkommunersamråder om utbildningsfrågor och att inga nyautbildningar tillkommer av ''lokalpatriotiska'' skäl.Vi tilltror kommunalpolitikerna det omdömet.11. Statsbidraget till komvuxDet framgår av propositionen att det ärstatsbidragsgivningen till den kommunalavuxenutbildningen som kommer att förändras mestmed det nya bidragssystemet.Omfördelningseffekterna är där relativt betydandeoch klart större än när det gäller grundskola ochgymnasium. Från flera kommuner har anförts attomställningsproblemen kommer att bli mycketbesvärande.Vi vill klart deklarera att vi sympatiserar med degrundläggande principerna bakom regeringensförslag. Det är bl.a. positivt att komvux ochgymnasieskolan får starkare incitament att sökasamverkanslösningar.Även på denna punkt aviserar regeringen ettnytt, mera detaljerat förslag . Vi har längeefterlyst en mer offensiv och genomarbetad syn påden kommunala vuxenutbildningen frånstatsmakternas sida. Även vi får då tillfälle attåterkomma till våra synpunkter på hur komvux börutvecklas.En övergång från ett aktivitetsbidrag till ettschablonbidrag innebär alltid att kommuner somvarit ambitiösa och följt statsmakternas intentionerförlorar på omläggningen.Det finns flera vägar att hantera det problemet.Kommunen avgör ju själv fördelningen av dettotala statsbidraget och i en del fall kompenserasminskningen av ''komvuxdelen'' av ökningar på deandra delarna. En andra väg är att kompensera ettbortfall av ekonomiska resurser medrationaliseringar, t.ex. ökad samverkan medgymnasieskolan, AMU, studieförbund och andrautbildningsanordnare. En tredje väg är att ökaandelen uppdragsutbildning.Vi har med tillgängligt beslutsunderlag svårt attta ställning till om det är nödvändigt med en någotlängre övergångstid för komvux. Vi anser attregeringen på nytt bör överväga konsekvenserna.Mycket talar dock för att problemen blirsvårhanterliga. Därför bör regeringen ha rätt attförändra beräkningsgrunden i denna del avstatsbidraget så att effekterna mildras. Det kan skemed en aktivitetsfaktor, garantiresurs eller andraövergångsregler. Vad som här anförts bör riksdagenge regeringen till känna.12. HemspråksundervisningenFolkpartiet har varit en varm tillskyndare till denomfattande hemspråksundervisningen i svenskaskolor. Vi tillstyrker nu den förändring avstatsbidraget som innebär att det särskilda bidragettill hemspråk försvinner. Eftersomhemspråksundervisningen just nu diskuterasmycket också av andra skäl kan det finnasanledning att framföra vissa synpunkter.Vi anser att hemspråksundervisningen fyller enviktig funktion. Ambitionen att verka för attinvandrarelever och andra med annat hemspråk änsvenska skall vara aktivt tvåspråkiga är riktig. Mensamtidigt kan vi notera att det skett en förändringvad gäller intresset för hemspråksundervisning desenaste åren. Allt fler elever och föräldrar väljer attavstå från hemspråksundervisningen. Dessutomvisar statistiken tydligt att intresset förhemspråksundervisningen är betydligt lägre igymnasiet än i . Denna utvecklingberor säkert på att hemspråksundervisningen''inkräktar'' på den ordinarie undervisningen.Elever väljer helt enkelt att avstå frånhemspråket för att inte komma efter sina kamrateri andra ämnen. En stor andel av hemspråkselevernahar dessutom behov av stödundervisning i svenska.Detta innebär att dessa elever har vissa extrasvårigheter i den vanliga skolundervisningen. Vitror att skolan i många fall gör dessa elever enotjänst genom att förläggahemspråksundervisningen på annan lektionstid.Det hittillsvarande specialbidraget ersätts, kanman säga, av en faktor vid beräkningen avgrundskolebidraget (''specialresurs 2''), som byggerpå antalet barn med utländska föräldrar och dennuvarande aktiviteten i hemspråksverksamheten.Den stora fördelen med det sammanslagna bidragetär att det kommer att locka fram alternativaundervisningsmodeller i många kommuner utan attkvaliteten försämras. Vi ser t.ex. positivt på deförsök med alternativ hemspråksorganisation somgenomförs i . Där samlas elever, som talarnågot av de tio största invandrarspråken, , på en skola. Detta innebäratt hemspråkslärarna slipper resa runt till fem--tioskolor för att undervisa enstaka elever underenstaka timmar. Lärarna får en bättreundervisningssituation och den övrigaundervisningen störs mindre. Till det kommer atteleverna träffar landsmän, vilket automatiskt geren värdefull talträning.I det aviserade läroplansarbetet bör desynpunkter vi här framfört omhemspråksundervisningen beaktas.13. Administrationen av stödinsatser för elevermed handikappAmbitionerna när det gäller att ge barn ochungdomar med handikapp skolutbildning börtrappas upp. Vi tror att regeringens förslag gerförutsättningar för det.Riksrevisionsverket har i en granskningsrapportpåpekat att de uppgifter som ålagts statens institutför läromedelsfrågor (SIL) är svårförenliga. Dessaproblem kan inte lösas inom nuvarandeorganisation. Därför är det bra att propositionenföreslår förändringar. Vi accepterar att ansvaret förhandikappade elevers skolgång förs till en nymyndighet.Vi förutsätter att både den nya myndigheten ochde utredningar som skall arbeta medhandikappfrågor i skolan eftersträvar bästa möjligasamarbete med handikapporganisationerna. Det ärnödvändigt att göra en bättre analys av bl.a. vilkastöd handikappade barn behöver, i vilka formerstöd skall ges och vilka aktörer som förmedlarstöd. Samverkan med organisationerna är sannolikten väg att nå det målet.SIL:s ansvar för invandrar- ochminoritetsundervisning är något större än vad somframkommer i propositionen. Den nuvarandeminoritets- och invandrarenheten inom SIL arbetarsjälvständigt med bl.a. utveckling av läromedel,lexikonproduktion för olika minoritetsspråk,översättningsarbeten och behovsanalyser. Dettainnebär täta kontakter med skolornashemspråkslärare, statens invandrarverk ochflyktingförläggningar. Därför bör den enhet som idet centrala ämbetsverket på skolområdet skallansvara för dessa frågor hållas samman.Arbetsuppgifterna för enheten och bemanningenbör baseras på en analys av behoven i skolorna.14. Forskning inom skolväsendetLärarutbildningarna har, liksom andrayrkesinriktade utbildningar, behov av enforskningsanknytning som möjliggör attgrundutbildningen bedrivs nära aktuell ochrelevant forskning samt präglas av ett vetenskapligtförhållningssätt.Med tanke på lärarutbildningens nyckelroll ikunskapssamhället framstår det som angeläget attutarbeta ett långsiktigt program för att höjakvaliteten i lärarutbildningarna.Fortbildningen av verksamma lärare kommeratt få ett stort utrymme i direkt anslutning tilllärarutbildningen genom att ett stort antal lärare iskolan behöver komplettera sin utbildning.Fortbildningen av lärare kräver därför, på sammasätt som den grundläggande lärarutbildningen, enfastare förankring i forsknings- ochutvecklingsarbete.Lärarutbildningarnas forsknings- ochutvecklingsarbete har dessutom sannolikt storbetydelse för skolans utveckling.Lärarutbildningarna är de endagrundutbildningarna inom den statliga högskolansom fortfarande saknar eget ansvar för utvecklings-och forskningsarbetet.Riksdagen beslutade att medlen tilllärarutbildningens forsknings- ochutvecklingsarbete skall gå till . Vimotsatte oss det beslutet och föreslår att medlen förlärarutbildningarnas forsknings- ochutvecklingsarbete ställs till högskolornasförfogande.15. Statsbidraget till skollokalerSom tidigare antytts, anser vi det upprörande atti rådande statsfinansiella läge prioritera enkontorisering av skolor. Idén att tvingalärarna kvar i skolan efter lektionstid var befängdredan från början och framstår den i sin fullaorimlighet.Vi avstyrker ett särskilt statsbidrag till skolanslokaler. Det bör bakas in i det ordinariestatsbidraget. Med tanke på att regeringen nämntkontoriseringen som ett viktigt område föranvändning av statsbidraget, bör som sinåsikt uttala att byggande av arbetsplatser för lärareför närvarande inte är en prioriterad uppgift inomskolan.16. Namnbytet på skolöverstyrelsenVi finner ingen anledning att byta namn på detcentrala ämbetsverket på skolområdet. Vi föreslåratt det även fortsättningsvis benämnsskolöverstyrelsen.17. Internationella fortbildningspengarSverige har fått tillgång till vissautländska medel för lärarfortbildning. En farhågahar uppkommit att dessa medel skulle gå Sverigeförbi genom att de hittillsvarandefortbildningsnämnderna läggs ner. Det vorenaturligtvis olyckligt. Vi föreslår att regeringen fåri uppdrag att bevaka denna fråga.18. Icke-kommunala lärare i undervisningenPå s. 38 i propositionen för regeringen ettresonemang om möjligheterna att utnyttja icke avkommunen anställda lärare i undervisningen.Innebörden är att betygsättning ärmyndighetsutövning och att myndighetsutövninginte enligt regeringsformen kan överlämnas tillannan utan stöd av lag.Vi anser att det i vissa fall kan vara motiverat attanvända icke-kommunala lärare. Det kan t.ex. rörasig om att lägga ut trafikundervisningen på enbilskola. I vissa kommuner diskuteras förnärvarande att lägga ut en del gymnasielinjer påentreprenad.Enligt uppgift har följande förekommit. Någralärare sägs upp på grund av arbetsbrist. De bildartillsammans ett bolag och säljerundervisningstimmar till företag på orten. Närderas gamla skola på nytt får behov av lärare går dein och undervisar, men bolaget skickar fakturan. Vifinner inte detta orimligt.Vi anser att möjligheten att använda icke-kommunala lärare bör finnas. Regeringen böråterkomma till med en lagbestämmelsemed den innebörden. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om klasstorlekar,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om självstyrandeskolor,3. att beslutar att en paragraf medföljande lydelse skall införas i skollagen:Föräldrarna skall efter samråd med sina barnange vid vilken skolenhet de önskar att barnensskolgång skall fullgöras. Kommunen är skyldig attinformera föräldrarna om rättigheten att väljaskola. Sådant önskemål kan innehålla fleraalternativ i prioritetsordning. Kommunen är vidareskyldig att vid fördelning av eleverna påskolenheter ta största möjliga hänsyn tillföräldrarnas önskemål. Elever för vilka ingetsärskilt önskemål angivits, placeras i görligaste måni den skolenhet som ligger närmast hemmet.,4. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om profilering avskolor,5. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om friskolors rätttill statliga och kommunala bidrag,6. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om förfarandet vidgodkännandet av friskolor,7. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om besvärsrättöver tillsättningsbeslut,8. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om lektorer,9. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om det statligaansvaret för fortbildning,10. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om den statligaskoladministrationens regionala organisation,11. att med avslag på regeringensförslag beslutar i enlighet med vad i motionenanförts om etablering av nya gymnasieskolor,12. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om denkommunala vuxenutbildningen,13. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omhemspråksundervisningens läroplan,14. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omhandikappfrågor,15. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om statens institutför läromedelsfrågor,16. att beslutar i enlighet med vad imotionen anförts om skolforskning,17. att beslutar att det särskildastatsbidraget till skolans lokaler skall ingå isektorsbidraget till skolväsendet,18. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om namnet på detcentrala ämbetsverket på skolområdet,19. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om internationellafortbildningspengar,20. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om icke-kommunala lärare.