mot · GD02N62 · 1990-03-29 00:00:00 — Motion till 1989/90:N62 av Per m.fl. (m) M ^ med anledning av prop. 1989/90:109 Vissa 1989/90 Regeringen föreslår att skall godkänna en uppgörelse med i vilken Staten eller dess holdingbolag skall dela ägandet av enligt ett särskilt aktieägaravtal. Avtalet har tillkommit genom att och AB den 11 gemensamt beslutat bilda en koncern med inriktning på läkemedel/bioteknik och livsmedel. Den nya koncernen skulle komma att bestå av nuvarande förstärkt - i huvudsak - med Volvos aktieinnehav i och . Privatisering av statliga företag Vi har tidigare i en gemensam motion från moderata samlingspartiet, och begärt att de statliga företagen skall privatiseras genom främst breda utförsäljningar till ett stort antal småsparare. har i dessa sammanhang utgjort ett av de naturligaste objekten för en sådan privatisering. I årets gemensamma motion har följaktligen de tre partierna föreslagit att skulle bli ett av de första företagen som skulle bli föremål för en bred utförsäljning. Trepartimotionen (m, fp, c) - 1989/90:N214 om ägandespridning genom försäljning av statliga företag - anförs som huvudsakliga motiv till försäljningen: En av de viktigaste målsättningarna för en försäljning skall vara att nå en ökad ägandespridning. ägde merparten av sparandet och förmögenhetsuppbyggnaden rum inom den offentliga sektorn. Denna utveckling har fortgått in , framför allt genom införandet av löntagarfonder. Riksdagsmajoritetens beslut att inrätta en femte APfond visade att socialdemokraterna tänker fullfölja denna inriktning på offentligt sparande och ägande. LO har också presenterat mycket långtgående planer i samma riktning. I första hand bör de anställda få möjlighet att bli delägare i de företag de arbetar. Därmed får de också ett ökat medinflytande. I andra hand skall allmänheten ges tillfälle att teckna aktier. Enligt samma princip bör arrendatorer få förköpsrätt till den mark de brukar. Kapitalmarknadens ordinarie aktörer bör i princip komma först i tredje hand. Detta motverkar institutionellt 1 1 1989/90. Statens främsta uppgift inom näringspolitiken, är att ange ramarna för nä- Mot. Om staten går in och agerar på den marknad den ^2 anger spelreglerna för, uppstår en uppenbar risk för osund konkurrens. En regering kan ha motstridiga lojaliteter, som medför risk för att konkurrensförhållanden mellan privata och statliga företag snedvrids. Bara risken för att sådant kan förekomma, försvagar spelreglernas trovärdighet och lägger en hämsko på företagande och riskvillighet. Rättssäkerheten och den fria konkurrensen kräver därför att staten står neutral mellan olika företag. Dessutom riskerar statligt ägda företag att bli redskap för politiska ambitioner i ena eller andra riktningen. I samma motion anvisas de principer som bör gälla vid en ägandespridning genom försäljning av statliga företag: Vår syn på ägarspridning innebär att en motsatt försäljningsstrategi bör väljas. Närägande är att föredra framför fjärrägande. Decentralisering bör väljas före centralisering. Det är därför i första hand anställda vid företag, andra nära intressenter och den breda allmänheten som bör få tillfälle att köpa. Någon diskriminering av småsparare till förmån för större kapitalplacerare bör inte få förekomma. För de fondkommissionärer och banker som anlitas vid försäljningen skall detta vara ett klart uttalat direktiv. Som tidigare framhållits bör aktierna säljas i små poster. Detta gynnar de små spararna. I de fall direkt enskilt ägande är otillräckligt eller inte är möjligt, kan med fördel institutioner som ägs av många, exempelvis aktiefonder och pensionsstiftelser, få köpa aktier i företagen. Vårt värnande om ett decentraliserat ägande av näringslivet har inte enbart ideologiska motiv. Utländska erfarenheter visar också att en ägandespridning ger en betydande nettoökning av sparandet. En mångfald i ägandet kan även förespråkas av effektivitetsskäl. En effektiv marknadsekonomi förutsätter nämligen att marknaden har många aktörer. Stora och dominerande aktörer kan få kontroll över marknaden och därmed sätta marknadsekonomins effektivitetslagar ur spel. Detta medför förluster för framför allt konsumenterna. En fråga som hänger samman med ägandespridningen är aktiernas röstvärde. Enligt vår uppfattning bör ägande och inflytande gå hand i hand. Principen bör därför vara att ingen röstvärdesdifferentiering skall förekomma i de statliga företag som säljs. Dessa metoder skall - enligt vår uppfattning - gälla vid den av oss föreslagna fullständiga privatiseringen av . Föreliggande regeringsförslag innehåller en affärsmässig uppgörelse mellan och AB , som vi inte har anledning att ifrågasätta det kommersiellt riktiga i. Det kan finnas betydande fördelar i en samordning mellan , och . Företagsledningar och styrelserna i respektive företag kan bäst bedöma detta. Vi har därför inga invändningar mot denna del av regeringens förslag. 1989/90 N62 Vi vill - som tidigare - i första hand se en fullständig privatisering av . Föreliggande konstruktion hotar att motverka denna inriktning. Vi kan därför inte godta det förslag till aktieägaravtal, som förelagts . Däremot ställer vi oss positiva till att Staten minskar sitt ägande i . Vi har heller inget att invända mot att samordnas med och . Av dessa orsaker bör ge regeringen i uppdrag att uppta förhandlingar med AB i syfte att förändra dessa delar av avtalet. Affären mellan och AB kan i så fall fullföljas. kan en ägandespridning genom en försäljning av statens övriga aktier i ske, enligt ovan angivna principer. I samband med den näringspolitiska propositionen har vi i motionsform yrkat avslag på bildandet av ett statligt förvaltningsbolag för de statliga företagen. Följaktligen kan vi inte godkänna överförandet av ett aktieägaravtal som vi begärt omförhandling av - till ett nytt bolag vi inte vill ha. föreslås ett särskilt aktieägaravtal som förhindrar - eller i vart fall allvarligt försvårar - en framtida bred privatisering av företaget. Regeringen och handlingsfrihet binds till stora delar upp . Enligt detta aktieägaravtal skall bl.a. hembudsskyldighet råda mellan Svenska Staten och AB . Detta innebär att om någondera parten önskar minska sitt innehav skall detta hembjudas till motparten till ett pris motsvarande marknadspriset för aktierna för erbjudandet. Vidare stadgas att ingendera parten före - utan den andra partens skriftliga medgivande - får öka sin andel av röstetalet i . Dessutom finns en uppgörelse mellan parterna om fördelningen av platserna i styrelsen. Avtalet leder till en ytterligare maktkoncentration inom näringslivet med fasta ägare och en uttalad maktdelning dem emellan. Detta kan inte accepteras. Senast i samband med den s.k. uttrycktes oro över just den ökande makt- och ägarkoncentrationen i näringslivet. Nästan som denna utredning slutförts tar så socialdemokraterna initiativ till att ytterligare kraftigt förstärka maktkoncentration. Småspararnas möjligheter att påverka utvecklingen försvinner även till namnet, genom denna typ av aktieägaravtal mellan de stora dominerande aktieägarna i företaget. Detta är inte acceptabelt. Börsintroduktionen av skedde efter riksdagsbeslut. Det vore fel av samma riksdag att avtala bort de små aktieägarnas möjligheter att påverka bolaget. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att ger regeringen i uppdrag att omförhandla aktieägaravtalet med i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att avslår regeringens förslag att överföra de rättigheter och förpliktelser som följer med aktieägaravtal mellan staten och AB till ett statligt förvaltningsbolag, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den affärsmässiga uppgörelsen mellan och AB , 4. att ger regeringen i uppdrag att genomföra en bred utförsäljning av hela statens återstående aktieinnehav i i enlighet med vad som tidigare anförts i motion 1989/90:N214. 1989/90 N62 Per () () () () () () ()