mot · GD02Sk130 · 1990-05-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:Skl30 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /91, m.m. (kompletteringsproposition) beslutade att ansvaret för den löpande folkbokföringen skall flyttas över från pastorsämbetena till de lokala skattemyndigheterna . Även försäkringskassorna skall enligt riksdagsbeslutet medverka i det framtida folkbokföringsarbetet. Inför denna organisationsförändring tillsattes en organisationskommitté som avgett ett delbetänkande (SOU 1990:18) Lag om folkbokföringsregister m.m. Delbetänkandet remissbehandlas . I propositionen föreslås nu för /91 att 370 milj.kr. skall anslås för genomförande av folkbokföringsreformen. I motiveringen till förslaget anger finansministern att han redan nu är beredd att förorda en lösning på frågan om datorstöd m.m. för folkbokföringen i huvudsak enligt de riktlinjer kommittén har dragit upp. Kommitténs förslag innebär att folkbokföringen i varje fall inledningsvis skall utgöra en särskild grupp inom skattekontoret. Försäkringskassorna skall medverka i arbetet genom att informera, tillhandahålla blanketter, hjälpa enskilda att fylla i blanketter samt kontrollera anmälningar. För att tillgodose samhällets behov av basuppgifter inrättas ett centralt folkbokföringsregister som ersättning för de nuvarande länsregistren. I de centrala registren lagras endast aktuella uppgifter. Historik rörande folkbokförda personer förekommer således endast i de lokala registren. Förslaget är anpassat till skatteförvaltningens nya organisation med en skattemyndighet för varje län och därunder ett antal lokala skattekontor. Driftskostnaderna för den nya organisationen beräknas till drygt 290 milj.kr. pris- och löneläge. För genomförande av reformen föreslår regeringen att det anvisas ett reservationsanslag på 370 milj.kr. för /91. Enligt mening är det riktigt att föra över folkbokföringen från till en borgerlig myndighet. Vi har för vår del understrukit att detta inte innebär någon kritik av det sätt på vilket verksamheten skötts. Tvärtom underströk vi i vår reservation i skatteutskottet (SkU 1987/88:2) att den löpande folkbokföringen i kyrkans regi har fungerat väl, trots att angelägna krav på rationaliseringar fick anstå i avvaktan på beslut i organisationsfrågan. Vårt ställningstagande i principfrågan motiveras av religionsfrihetsskäl. Som vi framhöll 1987 är det inte tillfredsställande att personer som inte är medlemmar av skall vara hänvisade till den kyrkliga myndigheten när de behöver kontakt med folkbokföringen. Kritik hade på denna punkt framförts bl.a. av en rad religiösa samfund. När beslutet om att föra över folkbokföringen från till en borgerlig myndighet fattades 1987 förordade emellertid en annan organisatorisk lösning än riksdagsmajoriteten (s-vpk). Riksdagsbeslutet innebar att de lokala skattemyndigheterna fr.o.m. skall sköta den lokala folkbokföringen. Vi förordade i stället försäkringskassorna som ny huvudman för folkbokföringen främst med hänvisning till allmänhetens krav på service och av regionalpolitiska motiv - med tanke på att försäkringskassorna har betydligt fler lokalkontor än skattemyndigheterna. Vi beklagar att riksdagsmajoriteten inte biföll vår motion utan valde en annan linje. Vi har därefter betraktat frågan som avgjord och - bl.a. med tanke på det omfattande organisationsarbete som pågått - inte funnit det meningsfullt att upprepa vårt förslag. Remisstiden går ut . Endast ett mindre antal av remissinstanserna har hunnit avge remissvar. Trots detta föreslår regeringen att redan nu skall ta ställning till förslaget. Vi finner denna handläggning av ärendet mycket anmärkningsvärd. Först bör ett förslag genomgå sedvanlig remissbehandling. Först därefter är det brukligt att regeringen lägger fram eventuella förslag till . Denna ordning är givetvis inte bara en formalitet. Avsikten är att erforderligt beslutsunderlag skall finnas tillgängligt innan regering och riksdag tar ställning. Regeringens agerande är särskilt märkligt med tanke på att den ju själv - genom att fastställa remisslista och remisstid - har lagt fast de förutsättningar som den nu är beredd att frångå. Det är nonchalant att först be remissinstanser om synpunkter för att därefter ta ställning utan att invänta vad alla tillfrågade har att säga. Enligt mening bör detta ärende beredas i sedvanlig ordning inte minst med tanke på de stora belopp som berörs. Erforderliga medel för genomförande av folkbokföringsreformen bör ställas till förfogande men först sedan organisationskommitténs förslag beretts i sedvanlig ordning. bör således avslå regeringens förslag och i stället uppmana regeringen att återkomma med äskande om nödvändiga resurser för /91 i tilläggsbudget. Därvid kan regeringen också redovisa de övriga ställningstaganden till kommitténs förslag som anses nödvändiga i samband med att pengarna anslås. Denna ordning skulle medge att samtliga remissinstanser ges möjlighet att inkomma med sina synpunkter och innebär alltså att frågan om genomförande av folkbokföringsreformen skjuts för avgörande. Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på regeringens begäran om 370 milj.kr. för folkbokföringens genomförande som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om genomförandet av folkbokföringsreformen och om att regeringen bör återkomma i frågan i tilläggsbudget för ställningstagande . () ()