ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Sf359 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf359 av m. fl. (vpk, mp) Effektivare rehabilitering vid arbetsskada I regeringens proposition 1989/90:62 om insatser för aktiv rehabilitering och arbetslivsfondens verksamhet m.m. finns det ett förslag om att en försöksverksamhet skall genomföras vid två försäkringskassor i syfte att utveckla arbetsmetoder och samarbetsformer som främjar en effektiv rehabilitering och pröva nya verksamhetsidéer inom rehabiliteringsområdet. Rehabilitering i regional samverkan Diskussioner har förts mellan i , i och ett antal kommuner i Bergslagen. Parterna har enats om att Bergslagsregionen skall kunna erbjuda rehabiliteringsresurser till självkostnadspris för patienter i eftersom resurser inte är tillräckliga på rehabilieringsområdet. Grundprincipen har blivit att respektive sjukvårdsdistrikt erbjuder av sin totala rehabiliteringskapacitet åt patienter från . Kapacitet och inriktning på orterna , och På dessa tre orter finns en arbetsgrupp som lämnat förslag eller håller på att utarbeta förslag till organisation, personalbemanning, investeringsnivå, lokaltillgång samt målinriktning för verksamheten. Läget är följande på de tre orterna: I finns två projekt varav det ena kan påbörjas . Detta är ett center för hjärnskaderehabilitering och en rehabiliteringsenhet för belastningsskador. I vill man ha ett projekt för yrkesskadade personer. skall en snabb analys av rehabiliteringsbehov göras och sambandet mellan skador och yrkesverksamhet skall utredas. Projektet skall vara en resurs för i dess bedömningsarbete och underlätta arbetet med rehabiliteringen. Detta skall både gälla belastningsskador och lättare hjärnskador. I vill man koncentrera sitt rehabiliteringsarbete till målgrupper som exempelvis äldre byggnadsarbetare med rygg-, höft- och ledbesvär. De tre orterna samarbetar redan i planering av den skisserade verksamhe ten och tanken är att man skall ha ett regelbundet utbyte av erfarenheter. Projekten stöttas av Bergslagsdelegationen, berörda kommuner och landstingen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att föreslagen försöksverksamhet med effektiv rehabilitering skall genomföras av i och kommunerna , och enligt motionens förslag. (vpk) () 1989/90 Sf359
mot · GD02Sf361 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf361 av i (m) Ersättningen till asbestskadade har riskerna med asbest varit kända. utfärdade dåvarande Kungl. Arbetarskyddsstyrelsen anvisningar för arbete med asbest. Beklagligtvis kan det konstateras att även efter nämnda anvisningars ikraftträdande hanterades asbest och material där asbest ingick på ett ytterst otillfredsställande sätt. Det är inte förrän som krafttag verkligen satts in för att få bort asbestmiljöerna. arbetades med asbestprodukter på ett sätt som uppenbart var direkt skadligt. Exempel på företag där så skedde var Eternitfabriken i . I en bok, , skriven av , utgiven av 1980, avslöjas genom samtal med dem som varit anställda på Eternitfabriken miljöer man inte trodde var möjliga. Det kan enligt mångas uppfattning starkt ifrågasättas om de anvisningar som utfärdats för asbestarbete över huvud taget följdes. När debatten om asbestens skadlighet på allvar kom i gång nonchalerades detta ibland av den s.k. expertisen och även av fackliga organisationer. De som blivit skadade av asbest har i de flesta fall arbetat länge med ämnet. Skada uppträder som regel först . Dock kan i vissa fall kort tids arbete med en hög koncentration av asbest innebära att tiden innan sjukdomssymptom visar sig bli kort. Till skillnad från många andra arbetsskador har asbestskadan en särskild karaktär. Även när en person som drabbats av asbestskada slutar arbeta med asbest förvärras sjukdomen. Åtskilliga som avlidit till följd av asbestskada har under sina sista levnadsår tvingats leva med syrgastuber eller i syrgastält för att kunna andas. Många som drabbats av asbestsjukdomar har även ekonomiskt hamnat i en mycket besvärlig situation. Detta gäller dem hos vilka sjukdomen konstaterats före . Fr.o.m. detta datum trädde ett avtal mellan LO och SAF i kraft där de som drabbats av arbetsskada i princip hålls ekonomiskt skadeslösa. Detta avtal gäller däremot bl.a. inte alla dem som fått asbestskada konstaterad före . Dessutom försämras situationen för de sistnämnda genom att deras pension ofta blir låg. Bättre ekonomiska ersättningar förbättrar givetvis inte sjukdomsläget för dem som fått asbestskada yppad före ovan nämnt datum. Men en förbättring av ekonomin för dessa skulle ändå vara värdefull. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en prövning av förutsättningarna för att förbättra den materiella situationen för främst de asbestskadade som fått sin asbestbetingade sjukdom konstaterad före . i (m)
mot · GD02Sf362 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf362 För vissa egenföretagare utgår sjukpenning på en sjukpenninggrundande inkomst, som motsvarar normalt inkomstläge inom en viss bransch, trots att avgifterna till sjukförsäkringen utgår på den taxerade inkomsten, som kan vara avsevärt högre. Detta är orättvist. Sjukpenningen bör rimligen utgå efter den inkomst, på vilken avgiften är grundad. Skillnaden i betald avgift för en företagare med en inkomst på 7,5 gånger basbeloppet (1989), , och den avgift som skulle ha utgått på den helt hypotetiska inkomsten enligt ovan och som är grunden för sjukpenningen uppgår till nära under förutsättning att den sjukpenninggrundande inkomsten antas vara . Denna extra avgift är sålunda att betrakta som en extra skatt på företagare. Vid sjukdom kan skillnaden mellan den sjukpenning företagaren borde ha haft och den han enligt reglerna får uppgå till ca om sjukdomen varar och samma beräkningsgrund används som i det tidigare exemplet. Oberoende av utredning om sjukförsäkringssystemet, är detta ett missförhållande som bör rättas till. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att sjukpenning för företagare bör utgå efter den inkomst på vilken avgiften till sjukförsäkringen är grundad.
mot · GD02Sf363 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf363 av Hans Nyhage (m) Tidpunkt för fastställande av basbeloppet Basbeloppet fastställs av regeringen i enlighet med lagen om allmän försäkring (AFL) 1 kap. 6 §. fastställdes basbeloppet till . Kungörelse härom utfärdades i . Det system för databehandling, som och försäkringskassorna nu tillämpar, innebär att kassorna fr.o.m. bearbetar ärenden gällande påföljande år. Utbetalningen av januaripensionen kan påverkas fram till den s.k. brytningsdagen, vilken som regel infaller någon av dagarna . För handläggning av dessa ärenden krävs att kassorna har vetskap om det kommande årets basbelopp. Besked härom senare medför betydande olägenheter. Vissa kommuner har grundat sina bostadstillägg med beaktande av det belopp, som fastställs . Maskinella körningar med höjningar av bostadstilläggen sker i regel . Därest inte basbeloppet är fastställt , måste en senare körning med retroaktivitet ske för att pensionären skall kunna få sina pengar . En retroaktiv bearbetning medför emellertid ökade kostnader. Den måste göras, dels givetvis av hänsyn till pensionärerna, men dels också för att den lokala skattemyndigheten skall kunna få underlag för att kunna fastställa rätta jämkningsbeslut för pensionärer fr.o.m. januari månad. För undvikande av de anförda olägenheterna och för att en bättre service skall kunna ges, är det angeläget att det nya basbeloppet fastställs i så god tid, att handläggningen av ärendena gällande till fullo är klar före brytningsdagen för . Basbeloppet bör därför fastställas tidigare än vad som sker. En ändring av 1 kap. 6 § AFL bör således göras så att basbeloppet fastställs med utgångspunkt från det nuvarande basbeloppet, , och att det s.k. jämförelsetalet beräknas med utgångspunkt från det allmänna prisläget i oktober året före det år som basbeloppet avser och prisläget . En ändring av lagen bör träda i kraft så att basbeloppet kan fastställas . Det bör ankomma på vederbörande utskott att utfärda vederbörlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tidpunkten för fastställande av basbeloppet. Hans Nyhage (m) 1989/90 Sf363 gotab 99820, 1990
mot · GD02Sf364 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf3 64 av m.fl. (fp) Ersättningarna till privatpraktiserande 1989/90 Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:So531 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de till Dagmar-systemet knutna etableringsrestriktionerna bör avvecklas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ersättningarna till privatpraktiserande sjukgymnaster. () () () () () () () () () () () () Nr S/364-376
mot · GD02Sf365 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf365 av m.fl. (c) Pensionsförmåner vid växelvård Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So314 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre anpassning av pensionssystemet vid växelvård, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett återinförande av friåret i sjukvården för pensionärer. () () () () () ()
mot · GD02Sf366 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf366 av m.fl. (vpk) Tillfällig föräldrapenning, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So315 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om ändring i lagen om allmän försäkring avseende åldersgräns för tillfällig föräldrapenning i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag innebärande att tandvård i vissa fall skall inordnas under högkostnadsskyddet i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02Sf367 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf367 av m.fl. (c,m,fp) Föräldraförsäkringen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So642 hemställs att avslår proposition 1989/90:100 vad avser utbyggnaden av föräldraförsäkringen från .
mot · GD02Sf368 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf368 av m.fl. (fp) Tillfällig föräldrapenning, m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:So644 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av en möjlighet för föräldrar att på anhöriga överlåta rätten till tillfällig föräldrapenning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättning till föräldrarna när ett daghem stängs eller när dagbarnvårdares eget barn är sjukt, () ()
mot · GD02Sf369 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf369 av och (båda c) Ersättningsreglerna vid amalgamsanering Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So537 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättningsreglerna vid amalgamsanering, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om information till försäkringskassornas personal.
mot · GD02Sf370 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf370 av m.fl. (c) Det sociala trygghetssystemet Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90: A815 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utformningen av de sociala trygghetsystemen, 2. att hos regeringen begär att får i uppdrag att utarbeta förslag till hur förälder som är berättigad till ATP-poäng för vård av barn skall påföras detta utan egen anmälan. () () () () () () ()
mot · GD02Sf371 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf371 av m.fl. (mp) Rörlig pensionsålder Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So322 hemställs att hos regeringen begär nytt förslag om rörlig pensionsålder. () ()
mot · GD02Sf372 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf372 av och (båda c) Föräldraförsäkringen m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:A817 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om grundtrygghetsprincipen i de sociala trygghetssystemen, 2. att hos regeringen begär förslag om höjd grundpension för alla till ca i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att begär att regeringen gör en översyn av lagen om arbetsskadeförsäkring LAF, i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att hos regeringen begär ändring i föräldraförsäkringslagen såvitt avser del som bör vara personlig och direkt knuten till resp. förälder i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett system med studielön, 6. att hos regeringen begär förslag om ändring av bestämmelserna som gäller vuxenstudiestöd i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GD02Sf373 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf373 av m.fl. (vpk) Jordbrukares pensioner Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Jo270 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sociala frågor. (vpk) Margö (vpk) (vpk)
mot · GD02Sf374 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf374 av m.fl. (c) S j ukförsäkringsavgiften Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Fi213 hemställs att beslutar sänka avgiftsuttaget av arbetsgivaravgifter i samband med införande av en arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen i enlighet med vad i motionen anförts. () () () () () ()
mot · GD02Sf375 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf375 av och (båda fp) Ersättning för psykoterapeutisk behandling Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ub573 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättning från för psykoterapeutisk behandling.
mot · GD02Sf376 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf376 av m.fl. (c) Uttaget av arbetsgivaravgifter Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A758 hemställs att hos regeringen begär förslag om en omfördelning av uttaget av arbetsgivaravgifter innebärande att egenföretagare befrias från alla egenavgifter för en inkomst motsvarande ett basbelopp i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () ()
mot · GD02Sf501 · 1990-01-16 00:00:00 — av m.fl. (s) Studiemedelssystemet 1989/90 Sf501510 Det nya studiemedelssystemet har inneburit i huvudsak positiva förändringar. En negativ konsekvens som dock observerats bl.a. i är ett stort bortfall av studerande som extrapersonal inom sjukvården. Av tradition har många studenter i förbättrat sin studieekonomi genom att arbeta timtid vid sjukhusen under terminerna för att under sommarferierna på ett värdefullt sätt utgöra en arbetskraftsreserv för semesterperioden. Ett betydelsefullt skäl till varför de studerande i minskad utsträckning deltar i arbetslivet är naturligtvis att de nya och högre studiemedlen ger möjlighet till en högre levnadsstandard utan dessa insatser i arbetslivet. Ett annat viktigt skäl är att de fribeloppsgränser och avtrappningsregler som gäller i studiemedelssystemet är så utformade att det uppkommer mycket stora marginaleffekter vid inkomster över fribeloppen. Det innebär i första hand att bidragsdelen av studiemedlen reduceras snabbt när inkomsten överstiger fribeloppsgränsen. Det lönar sig alltså dåligt att arbeta extra utöver en viss nivå. Vi anser att studiemedelssystemet i första hand ska utformas så att studierna främjas och studietakten hålls uppe. Alltför mycket arbete kan inverka så att studietiderna förlängs. Men vi vill även framhålla att en viss arbetslivskontakt är positiv vid sidan av studierna. Med hänsyn till personalbehoven inom vården nu och kan man inte heller bortse från det tillskott som de många studerandena utgör. Detta märks naturligtvis tydligast på universitetsorter som där det också förstärks av att sjukvårdssektorn är ovanligt stor genom det stora . Vi är därför av den uppfattningen att studiemedelssystemet bör förändras så att de stora marginaleffekter som uppstår vid inkomster över fribeloppsgränserna mildras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen framhållits om behovet av att mildra de marginaleffekter som uppstår i studiemedelssystemet vid inkomster över fribeloppsgrän- Mot. 1989/90 serna. () () () ()
mot · GD02Sf502 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf502 av och (båda s) Studiemedelssystemets marginaleffekter Dagens studiemedel för högskolestudier är beräknade så att heltidsstuderande i princip inte ska arbeta vid sidan av studierna, vilket skulle inverka menligt på studieresultatet. Ett visst s.k. fribelopp förekommer emellertid, vilket är tänkt för inkomst av feriearbete. Fribeloppet, alltså den inkomst en studerande får ha, uppgår för perioden 1/1 -90 till 30/6 -90 till vid 4,5 månaders heltidsstudier. Om den studerande tjänar mer på sin fritid eller under ferier reduceras studiemedlen.Först reduceras bidragsdelen och rätten till bidrag upphör helt t.ex. i exemplet ovan vid inkomst och vid . Därefter reduceras successivt rätten till lån. När en studerande passerar fribeloppsgränsen uppstår alltså kraftiga marginaleffekter, vilka kan medföra att studerande väljer att avstå från att delta i arbetslivet även under de perioder då det skulle vara möjligt att förena studier med insatser i arbetslivet. Enligt vår mening bör studiemedelssystemet förändras så att fribeloppsgränsernas stora marginaleffekter mildras. Många av våra studerande utgör viktiga tillskott till arbetskraften. De gör t.ex. inom vård och omsorg värdefulla insatser ofta på obekväma arbetstider. Farhågorna att studierna skulle bli lidande är enligt vår uppfattning överdrivna. Rätt till studiemedel har bara den som deltar i undervisningen och håller en viss studietakt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en förändring av studiemedelssystemet så att fribeloppsgränsernas stora marginaleffekter mildras. () () 1* 1989190.
mot · GD02Sf503 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf503 av m.fl. (vpk) Studenthälsovården är det studentkårerna i som innehar huvudmannaskapet för studenthälsovården. Att studenterna i början tog på sig denna uppgift berodde på att det då inte fanns någon utbyggd hälsovårdsapparat med t.ex. distriktsläkare och vårdcentraler. ser situationen annorlunda ut och staten borde ta sitt ansvar och överta det ekonomiska och personella ansvaret eftersom man har ansvaret för annan hälsovård som kan jämställas med studenthälsovården, till exempel Statshälsan. Nackdelarna med den nuvarande situationen är många. Studenterna betalar sin vård i tre led: via terminsräkningen, via skatten och via besöksavgifter. Detta anser vi vara fel eftersom övrig vård finansieras på sätt som inte drabbar den vårdsökande på samma sätt. Arbetsgivaransvaret sköts ofta av kårordförande, eller annan förtroendevald student, samt kårstyrelsen. Detta ansvar upplevs av många som en tung börda, eftersom man ofta sitter på sin post i () och när man känner att man börjar komma in i jobbet är det att lämna det ifrån sig. Den kunskap och erfarenhet som man hinner skaffa sig, har visat sig vara svår att överföra till näste ansvarige. De anställda vid studenthälsovården har också pekat på behovet av större kontinuitet. Ytterligare ett skäl för att staten borde överta huvudmannaskapet för studenthälsovården är att om kårobligatoriet försvinner, skulle studenthälsorna förlora stora delar av det ekonomiska underlaget för sin verksamhet. När staten övertar huvudmannaskapet är det viktigt att studenthälsovården inte likriktas med den övriga vården, utan den ska fortsätta att syssla med förebyggande, psykisk och somatisk samt socialkurativ vård. Det är också viktigt att personalen har god kännedom om studenternas speciella situation. Naturligtvis ska också studenterna, som är de som besitter den största kunskapen om behoven för och inriktningen på verksamheten, garanteras inflytande i den fortsatta verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om statligt huvudmannaskap för studenthälsovården. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Sf503
mot · GD02Sf504 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf504 av och (båda c) Bibehållande av SJ:s studeranderabatt Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ub541 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om slopande av studeranderabatten.
mot · GD02Sf506 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf506 av () Studiemedel till komvuxelever Vissa ungdomar är inte särskilt studiemotiverade under tonåren. ute i arbetslivet upplever de bristen på utbildning eller fel utbildning som ett handikapp. De har då fått en helt annan motivation till att studera och har också den möjligheten genom komvux, vilket är mycket bra. Det är emellertid betydligt mer kostsamt för eleverna på komvux att skaffa sig en gymnasieutbildning jämfört med dem som går på gymnasiet, eftersom de då oftast har flyttat hemifrån och har dryga omkostnader för sin försörjning. Trots detta är det många vuxna som tar studielån för att skaffa sig en grundutbildning som gymnasieskolan ger. Det är ett mycket positivt initiativ som måste uppmuntras. Men reglerna för studiemedel slår hårt mot dessa elever. Många har ett jobb som de är studielediga ifrån. De borde då kunna få arbeta under loven utan att förlora studiemedel. Till saken hör att ett flertal av eleverna som går på komvux får betalt av arbetsmarknadspolitiska skäl. Dessa elever har inga restriktioner, när det gäller att arbeta extra. Detta förstärker olikheterna i de ekonomiska förutsättningarna för eleverna i samma utbildning. Studiemedelssystemet kan på det här sättet från utbildningen stöta bort just de individer, som vi i andra sammanhang vill motivera till studier. Det är orimligt att eleverna inte skall ha en chans att minska sin skuldbörda genom arbete. Inriktningen bör således vara att fribeloppet avskaffas för elever som studerar på den kommunala vuxenutbildningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om studiemedlen för elever vid vuxenutbildning.
mot · GD02Sf507 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf507 av och (båda s) De korta timstudiestöden för studier har inte utnyttjats i full utsträckning. En större del av anslaget går därför tillbaka till statskassan eftersom det inte är möjligt att överföra inte utnyttjade stöd till de längre studiestöden. Orsaken till den allt lägre utnyttjandegraden av korttidsstudiestöd beror på att beloppen inte uppräknats tillräckligt för att svara mot inkomstbortfall. Nivån är för låg och täcker inte kostnadsökningarna. Detta har resulterat i den negativa konsekvensen att antalet studerande i denna typ av studier har minskat. Korttidsstöden måste därför räknas upp för att ge reella möjligheter till studier. Höjningen av stöden kan göras inom befintliga ekonomiska ramar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om höjning av nivån på korttidsstudiestöden.