mot · GD02Jo80 · 1990-05-08 00:00:00 — Om djuren går ute en del av året skall naturligtvis bara lagringskapacitet för stallperioden krävas. Syftet med den utökade lagringskapaciteten är att det skall finnas möjlighet att sprida all gödsel då grödan kan ta tillvara på växtnäringen på ett effektivt sätt. Alla gårdar med mer än 50 djurenheter i problemområden borde vara koncessionspliktiga för att göra det möjligt att kontrollera bl.a. antalet djur i förhållande till den areal som är tillgänglig för spridning av stallgödsel, stallgödselhantering vad gäller lagringskapacitet och ammoniakavgång samt ensilagehantering. Propositionen föreslår att ett anläggningsstöd skall införas för anläggning av våtmarker, vilket är positivt eftersom det kan bidra till att minska kväveläckaget. Men förslaget är framförallt utformat för att minska åkerarealen eftersom kriteriet är brukarens intresse och inte var behovet av miljöskäl är som störst. Det behövs därför också mer riktade åtgärder när det gäller anläggning av våtmarker för att de effektivt skall kunna bidra till att minska kväveläckaget. har föreslagit detta flera motioner. Vi avstår därför ifrån att här upprepa samma förslag. En omfattande rådgivningsverksamhet om våtmarksrestaurering behövs framförallt inom de högintensiva jordbruksområdena i södra och västra . Fosforgödsel är en betydande orsak till kadmiumspridning på åkrarna. Spridningen av kadmium kan minskas genom att välja råfosfat som har lågt kadmiuminnehåll och genom rening vid tillverkningen av handelsgödsel. Ett bindande gränsvärde för kadmium i fosforgödsel måste införas. Livsmedelsproduktion skall inte tillåtas på jordar som innehåller Cd/kg jord torrvikt. Jordbruket har en stor del i kemikalieanvändningen i samhället på grund av den omfattande användningen av kemiska bekämpningsmedel. Användningen av kemiska bekämpningsmedel innebär risker för såväl miljön som för livsmedlens kvalitet. Odlingslandskapets flora utarmas och bekämp- 9 ningsmedelsrester finns i vattendragen och har också påträffats i grundvat- Mot. Hanteringen av bekämpningsmedel är också ett stort arbetsmiljöpro- J08O Men kemikalieanvändningen orsakar inte bara problem i direkt anslutning till livsmedelsproduktionen. Hela hanteringskedjan från tillverkning i industrin till transport och avfallshantering utgör allvarliga miljöproblem. Vi föreslår att användningen av kemiska bekämpningsmedel minskar med . Hänsyn måste tas till hur stor areal preparaten räcker till. Det är fel att bara räkna minskningen i antal kg aktiv substans. De nya så kallade lågdospreparaten har så hög giftighet att doserna har kunnat minskas kraftigt som bekämpningen varit lika effektiv som . Kalkning av jordbruksmark är nödvändig dels för att kompensera för det kalcium som tas bort med skörden, dels för att kompensera för det sura nedfall som luftföroreningarna ger upphov till. Med hänsyn till att det sura nedfallet orsakas av utsläpp från främst energisystemet, trafiken och industrin, så är det angeläget att landets bönder kompenseras för detta av samhället det är något som vi gemensamt måste ta ansvar för. Ett direkt kalkningsbidrag är också motiverat, eftersom marginalkostnaden för bonden att kalka är väsentligt lägre än den marginalvinst bonden därigenom får genom en bättre skörd - det finns alltså inte tillräckligt ekonomiskt motiv för bonden att själv bekosta den kalkning som skulle behövas för att fullt ut motverka försurningen. Detta är troligen också en viktig orsak till att jordarna på många håll i vårt land stegvis försuras. Vi föreslår därför att ett kalkningsbidrag skall utgå till jordbruket. Bidragets storlek bör stå i direkt förhållande till det sura nedfall som den aktuella brukningsenheten drabbas av. Hotade arter och naturvård En stor del av de arter som är utrotningshotade i är beroende av kulturlandskapet. De trängs nu tillbaka av ändrade brukningsmetoder, bortröjande av odlingshinder, nedläggning av jordbruksmark, gödsling och kemiska bekämpningsmedel. Brukningsmetoder som kräver mindre användning av handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel leder till att en större artrikedom kommer att bibehållas i odlingslandskapet. I vår partimotion (1989/90:Jo817) om art- och biotopskydd har vi presenterat ett lagförslag som syftar till att skydda hotade arter och deras biotoper. Kulturlandskapets biotoper har också beaktats i det förslaget. Det är glädjande att propositionen föreslår en speciell ersättning till landskapsvård i syfte att förhindra en fortsatt utarmning. Problemet är att den föreslagna ersättningen inte kommer att räcka för att hindra en större nedläggning av jordbruksmark i skogs- och mellanbygder. Det är främst jordbruket i just dessa bygder som har stor betydelse för artrikedomen. När jordbruket avregleras kommer spannmålspriserna att sjunka kraftigt, vilket kommer att orsaka en stor nedläggning av jordbruksmark. Om avregle- Mot. 1989/90 ringen kombineras med åtgärder för att minska användningen av kemiska J08O bekämpningsmedel och konstgödsel, kommer prisraset på spannmål att dämpas snabbare och även åkermarken i mindre gynnande bygder kommer att kunna bevaras. Dessutom bör den föreslagna landskapsvårdsersättningen successivt höjas till 500 milj.kr. , vilket för övrigt i sitt remissvar till livsmedelspolitiska arbetsgruppens rapport har föreslagit. Vi föreslår att budgetmedel till landskapsvårdsersättning avsätts enligt följande: 200 milj. kr. 300 milj. kr. 400 milj. kr. och därefter bibehållet anslag. Förutom att beloppet till landskapsvårdsersättning är för lågt tilltaget finns inga klara riktlinjer i propositionen för hur pengarna skall användas. de gröna anser att anslaget till landskapsvårdsersättning skall utgå till de för artbevarandet mest angelägna markerna. Jordbruksmarkerna i skogsoch mellanbygderna har särskilt stor betydelse för landskapsbilden och artrikedomen och skall därför prioriteras. Stor hänsyn skall också tas till de inhemska husdjurslantraserna, t ex rödkulla och fjällko. Det är svårt att avgöra om ens de 500 milj. kr. som vi föreslår är tillräckliga. Därför bör programmet för landskapsvård utvärderas för att kontrollera om beloppet har varit tillräckligt och om pengarna använts på avsett sätt. Minskad sårbarhet och bättre beredskap En av utgångspunkterna för livsmedelspolitiska arbetsgruppen var att uppfylla beredskapsmålet på ett bättre sätt. Varken gruppens rapport eller propositionen föreslår några andra åtgärder än att utöka livsmedelslagringen i norra och att i fortsättningen kalla Norrlandsstödet för beredskapsmotiverat stöd istället för Norrlandsstöd. Propositionen ser på beredskapsfrågorna i ett alltför snävt perspektiv. Sårbarheten i själva livsmedelsproduktionen och förädlingen berörs inte. Inga åtgärder föreslås som kan minska beroendet av importerade insatsmedel. Inte heller det oklara läget beträffande den framtida tillgången på mat i världen vägs in. Just nu talas det om livsmedelsöverskott i många länder, men framtiden är osäker. Folkmängden ökar kraftigt. Markförstöring i olika former och brist på vatten hotar den framtida livsmedelsförsörjningen. För att garantera försörjningstryggheten i en osäker framtid och i eventuella krislägen är det viktigt att ha en hög självförsörjningsgrad av livsmedel. Det är också viktigt att ha en regionalt spridd livsmedelsproduktion. Vi föreslår att prisstödet i hela det nuvarande Norrlandsstödsområdet i kommande GATT-förhandlingar skall motiveras utifrån beredskapsskäl. Eftersom åtminstone delar av Norrlandsstödet, enligt propositionen, kan 11 motiveras av beredskapsskäl bör också ett produktionsmål för norra . Ett bibehållet prisstöd motiveras just därför att det är produktio- J08O nen av jordbruksprodukter som skall stimuleras. Däremot bör inte produktionsmålet sättas i relation till en produktionsvolym. har en målsättning om att produktionen skulle ligga på just produktionsnivå satts upp. Målet för produktionsvolymen bör överensstämma med konsumtionen och prisstödet justeras efter detta. Det kan också vara lämpligt att se till självförsörjningsgraden inom olika delar av Norrlandsstödsområdet om delar av området skulle hamna på en låg självförsörjningsgrad av jordbruksprodukter som är lämpliga att framställa i området. Det kanske största problemet för Norrlandsjordbruket är den bristande framtidstron. Det är svårt att få unga människor att våga satsa på jordbruk. Därför anser att någon form av etableringsstöd inom Norrlandsstödsområdet bör inrättas. Ett sådant stöd skulle innebära en tydlig politisk markering om en vilja att satsa på Norrlandsjordbruket och kunna bidra till att skapa större framtidstro. Vi ser det som mycket positivt att regeringen har valt att inrätta ett transportstöd inom Norrlandsstödsområdet som ersättning för det transportstöd som försvinner när mejeriregleringen avskaffas. I samband med behandlingen av jordbrukspolitiken avstod från att justera områdesindelningen i Norrlandsstödsområdet med hänvisning till den livsmedelspolitska arbetsgruppen. Justeringen bör genomföras nu enligt det förslag som jordbruksnämnden lagt fram eftersom inget framkommit som motsäger jordbruksnämndens bedömning. de gröna menar att i GATT-förhandlingarna måste satsa på en radikal profil vad gäller miljöhänsyn och hushållning med naturresurser. Vår syn på GATT-förhandlingarna har vi utvecklat i en särskild partimotion under den allmänna motionstiden. Ett grundläggande krav är att samma villkor måste ställas på importerade som på svenska produkter, även när det gäller produktionsmetoderna. Det skall inte vara möjligt att t.ex. förbjuda en kemikalie av miljöskäl och sedan importera jordbruksprodukter som är odlade med hjälp av den kemikalien. Ett sådant agerande leder inte till en bättre miljöpolitik utan bara till att miljöproblemen exporteras. bör inte i GATT-förhandlingarna driva en aktiv linje för att omvandla gränsskydd till tullar. Gränsskydd ger ett bättre skydd mot import eftersom gränsskyddets storlek är beroende av världsmarknadspriserna. En övergång till tullar kan leda till att svensk livsmedelsproduktion får allt svårare att hävda sig. Livsmedel kan komma att importeras från andra länder medan jordbruksmark läggs ned i . Detta innebär en nackdel ur miljösynpunkt eftersom högre skördar måste pressas ur en mindre åkerareal. Det svenska gränsskyddet skall vara så högt att i princip en självförsörjning av baslivsmedel tryggas. När avregleringen genomförts kommer de kooperativa producentföreningarna att i betydligt större utsträckning att kunna konkurrera med varandra. Eftersom vissa av dessa är mycket stora och andra betydligt mindre, finns det en risk för att de mindre råkar illa ut. Detta kan leda till regionalt snedvridande effekter på t.ex. mjölkområdet. Arla, som är mycket stor producentförening i storstadsområden söderöver, kan tänkas dumpa sitt mjölköverskott i t.ex. Norrlandsstäderna, varpå de relativt små Norrländska producentföreningarna får försämrad ekonomi. Detta kan i sin tur leda till såväl högre mjölkpris i glesbygd som sämre förutsättningar för jordbruk i norr. Det är därför av största vikt att den här typen av problem noga följs upp i samband med en avreglering. Någon typ av förenklad reglering på t.ex. mjölkområdet bör övervägas om inte de föreslagna bidragssystemen m.m. visar sig vara tillräckliga för att klara de regionalpolitiska och beredskapsmässiga målen. Eftersom de gröna inte delar propositionens uppfattning att jordbruksmark bör läggas ned, anser vi inte att någon speciell betalning skall utgå bara för att sluta odla jordbruksgrödor (omställningsstöd). Vi vill att marken skall brukas med andra metoder som helt enkelt innebär att mer mark måste utnyttjas för livsmedelsproduktion än i regeringens förslag. Däremot delar vi regeringens uppfattning när det gäller att införa ett anläggningsstöd till lövskog, energiskog och våtmarker. Vi anser att det finns utrymme för detta även med den förändrade jordbrukspolitik som vi föreslår. Men bidrag till anläggning av lövskog bör endast utgå i slättbygd. Dessutom anser vi att anläggningsstödet till lövskog och energiskog skall begränsas till 100000 ha. Plantering av ädellövskog bör stimuleras speciellt, med tanke på bl.a. den artrikedom som finns i dessa skogar. Med hänsyn till detta bör ett högre anläggningsstöd betalas ut till ädellövskog än till annan lövskogsplantering. Ett arealbaserat inkomststöd ger lantbrukarna större möjligheter att göra förändringar i sin produktion. Övergångsperioden bör dock vara längre än vad som föreslås i regeringens proposition och minst sträcka sig till /95, enligt nedanstående tabell. I inkomststödet /91 ingår en retroaktiv ersättning omfattande /ha för /90. I regeringens förslag föreslås de 730 milj. som finns kvar i regleringskassan inräknas i inkomststödet /91, vilket därmed utgör /ha fördetta år. Därmed skulle dessa medel användas på ett annat sätt än vad som ursprungligen överenskoms i uppgörelsen mellan näringen och staten 1985. Vi anser därför att omförhandling bör ske vad gäller användningen av dessa kvarvarande regleringsmedel. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:146, 2. att antar som jordbrukspolitisk målsättning att i princip skall vara självförsörjande med baslivsmedel i enlighet med vad som föreslås i motionen, 3. att antar som riktlinje att den svenska åkermarken i första hand skall användas till produktion av livsmedel med ekologiskt riktiga metoder och i andra hand till produktion av energiråvara, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av sund konkurrens i livsmedelsproduktion, distribution och försäljning, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett långsiktigt och uthålligt jordbruk, 6. att hos regeringen begär förslag till råvaruskatt på fosfor i enlighet med vad som angivits i motionen, 7. att hos regeringen begär förslag om miljöavgifter på såväl konstgödselkväve som bekämpningsmedel i enlighet med vad som anförts i motionen, 8. att som sin mening ger regeringen till känna att forsknings- och utvecklingsarbetet inom markvård, ekologiskt lantbruk, livsmedelskontroll och energigrödor intensifieras i enlighet med vad som anförts i motionen, 9. att hos regeringen begär förslag om ett särskilt anslag till forskning och utveckling av jordbruksnäringen i norra i enlighet med vad som anförts i motionen, 10. att som sin mening ger regeringen till känna att samma krav som ställs i motionen på livsmedelsproduktion skall gälla för biobränsleproduktion, 11. att som sin mening ger regeringen till känna att den i skötsellagen föreslagna perioden inom vilken myndigheten har möjlighet att agera skall infalla , 12. att ger regeringen till känna att användningen av konstgödselkväve skall minska med främst genom en ökning av miljöavgiften i enlighet med vad som anförts i motionen, 13. att som sin mening ger regeringen till känna att användningen av konstgödselkväve bör minska med , 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo tionen anförts om återföring av inkomster från miljöavgifterna till Mot. jordbruket i form av arealersättning och omställningsstöd till ekolo- J08O 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts att alla gårdar bör ha en lagringskapacitet för stallgödsel , 16. att som sin mening ger regeringen till känna att alla större gårdar inom problemområden för miljön skall omfattas av koncessionsplikt i enlighet med vad som anförts i motionen, 17. att beslutar införa ett bindande gränsvärde för kadmium i fosforgödsel i enlighet med vad som anförts i motionen, 18.att beslutar att jordbruksmark som innehåller Cd/kg torrsubstans inte skall få användas för livsmedelsproduktion, 19. att som sin mening ger regeringen till känna att användningen av kemiska bekämpningsmedel bör minska med , 20. att i enlighet med vad som anges i motionen beslutar att ett kalkningsbidrag till jordbruksmark som sätts i direkt relation till det sura nedfallet införs i enlighet med vad som föreslagits i motionen, 21. att beslutar att den föreslagna ersättningen till landskapsvård successivt skall höjas till 500 milj.kr. i enlighet med vad som anges i motionen, 22. att som sin mening ger regeringen till känna att man vid fördelning av medlen skall utgå ifrån de riktlinjer som anförts i motionen, dvs. till områden med stort naturvärde och där inhemska husdjurslantraser används m.m., 23. att som sin mening ger regeringen till känna att systemet med ersättning till landskapsvård bör följas upp , 24. att som sin mening ger regeringen till känna att prisstödet till hela det nuvarande Norrlandsstödsområdet skall motiveras utifrån beredskapsskäl och för att minska sårbarheten i livsmedelsförsörjningen, 25. att som sin mening ger regeringen till känna att Norrlandsstödet skall justeras efter konsumtionsnivån inom Norrlandsstödsområdet, 26. att hos regeringen begär ett förslag till etableringsstöd för det nuvarande Norrlandsstödsområdet, 27. att som sin mening ger regeringen till känna att samma krav skall ställas på importerade och svenska produkter i enlighet med vad som anförts i motionen, 28. att som sin mening ger regeringen till känna att skall driva en radikal linje vad gäller miljöpolitik och resurshushållning inom GATT-förhandlingarna, 29. att som sin mening ger regeringen till känna att i GATT-förhandlingarna inte skall förespråka en övergång till tullar i stället för gränsskydd, 15 30. att som sin mening ger regeringen till känna att det Mot. svenska gränsskyddet skall vara så högt att i princip en J08O självförsörjning av baslivsmedel tryggas, 31. att beslutar att inget särskilt stöd skall utgå till att ta mark ur produktion, 32. att som sin mening ger regeringen till känna att bidrag till skogsplantering endast skall ges till lövskogsplantering i slättbygd, 33. att som sin mening ger regeringen till känna att plantering av ädellövskog bör stimuleras speciellt och att anläggningsstödet bör vara betydligt högre än anläggningsstödet till annan lövskogsplantering, 34. att som sin mening ger regeringen till känna att omläggningsstöd skall utgå till ekologiskt lantbruk i enlighet med vad som anförts i motionen, 35. att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppföljning av avregleringens effekter på konkurrensen mellan producentföreningar m.m., 36. att som sin mening ger regeringen till känna att det arealbaserade inkomststödet skall utbetalas minst t. o. m. 1995/96 i enlighet med vad som föreslås i motionen, 37. att ger regeringen till känna att omförhandling om kvarvarande regleringsmedel skall genomföras i enlighet med vad som anförts i motionen. Hans Leghammar (mp) () 1 En ny livsmedelspolitik. Ds 1989:63 gotmb 96651.