mot · GD02Jo85 · 1990-05-08 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo85 av m.fl. (m) med anledning av proposition 1989/90:146 om livsmedelspolitiken 2. Inledning 2 Det svenska jordbrukets situation 5 Svenskt jordbruk i ett internationellt perspektiv 6 Medel i regleringskassorna 13 Jordbruket och miljön 13 Jordbrukets roll i den framtida energiförsörjningen 15 Jordbrukets betydelse för den regionala utvecklingen 16 Nödvändig kompensation 1990/91 17 Uppföljning av det jordbrukspolitiska beslutet 19 Det råder en betydande politisk enighet om att det svenska jordbruket måste avregleras. I klartext innebär avregleringen att stora arealer måste användas till annat än livsmedelsproduktion. Det svenska lantbruket har varit underställt politisk reglering . En avreglering låter sig därför inte göras i en handvändning. Marknadsanpassningen måste därför. enligt vår mening, göras på ett sådant sätt att lantbrukarna ges möjlighet att utveckla nya produktionsalternativ. 1 1989/90. Regeringens livsmedelspolitiska proposition verkar ha utarbetats under Mot. Propositionen är osammanhängande och svår att överblicka. I vissa avseenden är regeringens beskrivningar av verkligheten direkt motsägelsefulla. Regeringen vill avsätta till olika omställningsåtgärder. Tyngdpunkten i förslaget ligger på ett passivt arealbaserat inkomststöd, till vilket regeringen vill anslå . Regeringen vill vidare anslå för omställnings- och anläggningsersättningar. Omställningsåtgärderna måste enligt vår mening vara framåtsyftande och leda till att nya produktionsalternativ stimuleras. Regeringens förslag uppfyller inte detta krav. Det föreslagna arealbaserade inkomststödet är endast en passiv stödåtgärd som inte frammanar förändring. Vårt förslag har en annan profil. Vi vill lägga större resurser på omställnings- och anläggningsersättning. Brukare som varaktigt för mark ur livsmedelsproduktion skall få en omställningsersättning i form av ett villkorslån. De som exempelvis planterar skog eller fleråriga energigrödor eller anlägger våtmarker skall erhålla en anläggningsersättning. Plantering av ädellöv- och annan lövskog skall gynnas i förhållande till barrskogsplantering. Landskapsvården måste spela en framträdande roll . Betesbaserade bidrag, i form av skötselkontrakt mellan länsstyrelse och markägare, bör enligt vår mening användas. Jordbrukarna måste få högre omställningsersättning än den som regeringen föreslår. Vi vill dessutom förlänga omställningsperioden. Anläggningsersättningen skall därför enligt vårt förslag betalas ut t.o.m. /95. Regeringen föreslår att de garanterade inlösenpriserna på spannmål skall sänkas . Första sänkningen skall göras redan under /91. Jordbrukets verksamhet är emellertid långsiktig. Därför går det inte att göra så kraftiga och snabba förändringar av inlösenpriserna som regeringen föreslår. Det svenska jordbruket måste garanteras rimliga planeringsförutsättningar. Sänkningen av inlösenpriset bör därför inte inledas förrän /92. Inlösenpriset bör dessutom trappas ned i ett långsammare tempo än det regeringen har föreslagit. Exportföretag bör kunna samverka vid export utan hinder av konkurrenslagstiftningen. Under något eller bör viss statligt reglerad utbytesexport få förekomma. Vi har tidigare krävt att det gamla jordbrukspolitiska beslutet skall fullföljas innan det nya träder i kraft. bör därför omgående ta initiativ så att jordbruksnäringen erhåller kompensation för /91. Motionens förslag ryms inom samma ekonomiska ram som har angivits för regeringens förslag. Det svenska jordbruket har varit föremål för en hård statlig reglering . har beslutat om bestämmelser och bidrag som avlöst eller kompletterat tidigare regleringar. har regleringarna Mot. kommit att bilda ett i det närmaste ogenomträngligt lapptäcke. ekonomin har blivit mycket omfattande och marknadens signaler till producenterna är svaga. har - liksom många andra länder - en kraftig överproduktion av livsmedel. Producenterna har själva bekostat en del av överproduktionen. Til syvende og sidst är det dock konsumenterna som bekostat merparten av regleringarna i form av höga livsmedelspriser. På grund av att mat är en strategisk vara skyddas eller stöder de flesta länder sitt jordbruk. Följden har blivit en överproduktion av mat. Olika bidrag och regleringar har tillkommit för att skydda inhemsk produktion. Detta har lett till en ond cirkel med låga världsmarknadspriser och behov av ytterligare skydds- och stödåtgärder. Idealet vore en världsmarknad i balans, med lika villkor för såväl producenter som konsumenter i olika länder. Så länge detta inte är fallet måste villkoren för svenskt jordbruk likställas med omvärldens och de svenska lantbrukarna få möjlighet att konkurrera på lika villkor med omvärlden. Svenskt jordbruk måste därför avregleras i samma takt som konkurrentländernas jordbruk. Det finns två viktiga utgångspunkter i diskussionerna kring den framtida jordbrukspolitiken. Den ena utgörs av det faktum att den svenska jordbruksnäringen har varit underställd politisk detaljreglering under ett stort antal år. En avreglering låter sig därför inte göras i en handvändning. Spelreglerna måste vara klara och politiken långsiktig. Staten har ett ansvar för att avregleringen genomförs på ett förnuftigt sätt. Den andra utgångspunkten rör utvecklingen i vår omvärld. Den ökade internationaliseringen innebär att svenskt jordbruk måste få arbeta under likartade förhållanden som jordbrukarna i vår omvärld. Jordbruket är en viktig basnäring i . Huvudmålet för den svenska jordbrukspolitiken har varit att trygga en god beredskap inför ofärdstider. har därutöver en rad olika mål ställts upp: beslut spelade inkomstmålet en stor roll, beslut fick effektivitetsmålet en framskjuten position och 1977 betonades åter inkomstmålets betydelse. jordbrukspolitiska beslut klargjordes att beredskapsmålet är ett huvudmål. I beslutet ställdes emellertid mål upp för även en rad andra områden. Beslutet inkluderade konsumentmål, miljömål, inkomstmål och regionalpolitiska mål. Regeringen konstaterar nu att måluppfyllelsen har varit dålig. lönsamhet har försämrats, som de svenska konsumentpriserna har ökat i snabbare takt än i omvärlden. Produktionsmålen har uppfyllts med råge. pekar på att underskotten bland landets jordbruksföretag beror på de stora kostnaderna för överskottsexporten. har med hjälp av politiska instrument följaktligen försökt att uppnå olika jordbruks- och livsmedelspolitiska mål. Detta har inte varit en Producenterna är missnöjda och brottas med dålig lön- Mot. Konsumenterna är missnöjda, eftersom livsmedelspriserna är höga. En ökad marknadsanpassning skulle ge en bättre måluppfyllelse. Mot denna bakgrund är det knappast meningsfullt att använda jordbrukspolitiken för att uppnå exempelvis regionalpolitiska eller miljöpolitiska mål. Dessa måste enligt vår mening inordnas under de generella målsättningarna inom respektive område. Samma förhållande gäller även beredskapsmålet. Jordbruksnäringen spelar en viktig roll från beredskapssynpunkt. Jordbruksnäringen måste säkerställa livsmedelsförsörjningen i fred men även i kris- och beredskapssituationer. Den inhemska livsmedelsproduktionen bör under fredstid inriktas på en produktion som skapar förutsättningar för försörjningstrygghet också under kris- och krigssituationer, genom att lager av främst insatsvaror - men även livsmedel - byggs upp. De beredskapsplanläggande myndigheterna måste, enligt vår mening, bevaka att livsmedelsproduktionen uppfyller de krav som bör ställas från beredskapssynpunkt. Skulle risk i detta hänseende uppkomma måste självfallet särskilda av försvarspolitiska skäl motiverade åtgärder vidtas. Dessa bör då finansieras över försvarshuvudtiteln. 1 höstas presenterade den livsmedelspolitiska arbetsgruppen (LAG) sin rapport. Arbetsgruppen var överens om att jordbruket skall avregleras inom ramen för ett bibehållet gränsskydd. Statens delansvar för finansieringen av överproduktionen av livsmedel skall upphöra. I klartext innebär detta att uppemot en tredjedel av dagens måste användas till annat än livsmedelsproduktion. Gruppen förordade att avregleringen skulle slutföras . LAG föreslog också att arealbaserat inkomststöd skulle utbetalas . Den livsmedelspolitiska arbetsgruppens rapport utsattes för hård kritik, inte minst från moderata samlingspartiets sida. Kritiken gällde bl.a. målsättningarna, omställningsperiodens längd och tillvägagångssättet för att avreglera det svenska jordbruket. För att ge lantbrukarna rimliga möjligheter att anpassa sin produktion, krävde moderata samlingspartiets representant i utredningen att omställningsperioden skulle förlängas till . Förslaget om arealbaserade inkomststöd avvisades, eftersom det endast skulle innebära ett passivt statligt stöd utan några som helst stimulansinslag. Den moderate representanten föreslog i stället att en kombinerad omställnings- och anläggningsersättning skulle utgå till de lantbrukare som varaktigt för arealer ur livsmedelsproduktion. Avsikten med förslaget var att stimulera övergång till annan produktion. Ersättning skall exempelvis kunna utgå för lövskogsplantering, odling av biobränslen eller annan användning av åkermarken. I övrigt ansåg den moderate ledamoten bl.a. att det borde finnas möjlighet till samverkan mellan olika företag vid export - dvs. en typ av kollektiv exportfinansiering- och att en förenklad mejerireglering borde behållas . Det är glädjande att regeringen har tagit intryck av den kritik som riktades Mot. mot den livsmedelspolitiska arbetsgruppens förslag. Propositionen är ett Jo85 steg i rätt riktning. På ett par punkter har regeringen gått oss moderater till mötes. Omställningsperioden har förlängts och avregleringen genomförs på ett förnuftigare sätt. Anläggnings- och omställningsersättning återfinns i regeringens förslag, liksom en förenklad mejerireglering. Det är dock inte tillräckligt. Större insatser bör göras för att varaktigt avföra arealer ur livsmedelsproduktion. Därför måste större resurser satsas initialt på att stimulera denna övergång. Omställnings- och anläggningsstödet bör därför öka. Vi anser vidare att konkurrens på lika villkor - främst med EG - är en förutsättning för att jordbruket skall kunna klara omställningen. En anslutning till EG skulle gynna de svenska lantbrukarna. Vi har dessutom länge krävt en förändring av jordbruksbeskattningen. Vårt skatteförslag innebär förbättringar för små och medelstora företag, något som självklart har betydelse för landets lantbrukare. Det svenska jordbrukets situation Även regeringen vidgår att den ekonomiska situationen för landets lantbrukare har försämrats . Orsakerna står främst att finna i regeringens ekonomiska politik. Den höga inflationen har bidragit till ett högt kostnadsläge, som har varit negativt för de svenska lantbrukarna. Många lantbrukare känner oro . Ovissheten om den kommande jordbrukspolitiken har spätt på oron. Även skatteomläggningen skapar problem. har världens högsta skattetryck. De höga skatterna i kombination med skattesystemets utformning har haft en negativ inverkan på jordbrukets bärkraft. Skattetrycket motverkar en gynnsam utveckling av landsbygden. Den livsmedelspolitiska propositionen behandlar endast flyktigt skattesystemets effekter för jordbruksnäringen. Det är beklagligt, eftersom skattesystemet spelar en betydelsefull roll även för de svenska jordbruksföretagen. Moderata samlingspartiet har länge krävt att skattetrycket skall sänkas. Vår kritik mot den skatteuppgörelse som träffats mellan socialdemokraterna och gäller framför allt den föreslagna finansieringen av den nödvändiga marginalskattesänkningen. Den innebär att skattetrycket höjs. Regeringens skatteförslag ställer till ytterligare problem för jordbruksnäringen, och därmed ökar risken för en utarmning av landsbygden. En strukturomvandling inom svenskt jordbruk ställer stora krav på en konsekvent och heltäckande politik. Skattepolitiken är en viktig faktor i detta avseende. Skattelagstiftningen måste därför ändras. Det är nödvändigt att förbättra skattesituationen för små och medelstora företag. Sambandet mellan arbetsgivar- och egenavgifter och förmåner skall, enligt vår mening, återinföras. Vi avvisar därför den föreslagna s.k. särskilda löneskatten på . Det är viktigt att behålla den s.k. kvittningsrätten - dvs. rätten till underskottsavdrag mellan olika inkomst 1* Riks dauen 1W9/90. Vi anser att uppkomna underskott i jordbruket även framledes skall Mot. vara avdragsgilla mot tjänsteinkomster. Villkoren för nyföretagande kom- Jo85 mer att försämras om kvittningsrätten avskaffas, liksom förutsättningarna för kombinationsjordbruk och deltidsjordbruk. Rätt till avdrag för underhålls- och reparationskostnader av jordbrukets mangårdsbyggnader bör också behållas. Vi har vidare avvisat regeringens förslag om införande av en särskild källskatt på avseende ränta på skogskontomedel. Vi vill i stället stimulera till ett ökat skogsuttag genom att nuvarande skogskontoregler permanentas och avsättningstiden förlängs till . Skogsvårdsavgifterna bör avskaffas. Egenföretagarnas reserveringsmöjligheter bör förbättras även genom att egenföretagarens egen inkomst skall ingå i det s. k. SURV (Skatteutjämningsreserv (-underlaget. För att inte dränera jord- och skogsbruksverksamhet på kapital är det nödvändigt att slopa förmögenhetsskatten. Vi vill därför, som ett första steg, avskaffa skatten på det s. k. arbetande kapitalet. Även detta förslag skulle innebära en avsevärd förbättring för de svenska jordbruksföretagen. Regeringens förslag om en nominell realisationsvinstbeskattning missgynnar jordbruksnäringen i hög grad. Inlåsningseffekter uppkommer och skatten kommer att höjas vid generationsväxlingar. Vi har därför avvisat detta förslag. Realisationsvinsten skall enligt vår mening begränsas till högst också för lantbruksfastigheter. Energisektorn har numera inordnats i mervärdeskattesystemet. Detta är positivt. Vi vill emellertid slopa nuvarande punktskatter på energiområdet, utom på bensinskatten. Energibeskattningen skall, enligt vår mening, vara miljöinriktad. Därför anser vi att energibeskattningen skall baseras på koldioxidutsläppen, vilket skulle stimulera användningen av miljöanpassade alternativ. Etanol kommer därför inte att belastas med någon punktskatt. Biobränslebaserad fjärrvärme blir helt skattefri. Regeringen vill återinföra beskattningen av uttag av vedbränsle för privat bruk. Vi kommer att avvisa detta förslag som leder till såväl ökad skatt som byråkrati. Det står klart att skattesystemet utgör en viktig komponent även då det gäller jordbruksnäringens fortsatta utveckling. Ovannämnda exemel visar att vår skattepolitik avsevärt skulle förbättra den ekonomiska situationen för lantbrukare. Svenskt jordbruk i ett internationellt perspektiv Inom internationell handel präglas utvecklingen numera av en långtgående global integration. G spelar härvidlag en mycket central roll. Sedan medlemsländerna beslutat att även handel med livsmedelsprodukter i högre grad skall omfattas av G ATT-jurisdiktionen har frihandelssträvanden och den internationella integrationen kommit att få en snabbt växande betydelse för jordbrukspolitiken. Det är angeläget att den pågående Uruguayrundan leder till framgång och därmed till ett stärkande av och den internationella frihandeln. en sådan utveckling. Olika grupper av nationer står emot varandra i Uruguayrundans förhand- Mot. 1989/90 lingar på det jordbrukspolitiska området. Det är framför allt som för- Jo85 söker driva fram en snabb och fullständig eliminering av allt offentligt stöd till jordbrukssektorn. EG intar en mera realistisk hållning och driver en linje som innebär en stegvis rörelse nedåt av subventioner och stöd under och med en därefter på nytt förhandlad slutavvecklingsfas. EG:s linje innebär att man främst strävar efter ett ramåtagande om minskning av jordbruksstödet - med stor frihet för det enskilda landet att välja formerna för en anpassning. , inklusive , har i förhandlingarna sett stödmåttet som ett instrument för uppföljning av mera specifika åtaganden beträffande t.ex. exportstöd - främst statligt reglerat gränsskydd och interna stöd. Enligt vår mening överensstämmer EG:s förhandlingshållning väl med svenskt jordbruksintresse. måste därför hålla ett mycket nära samband med EG i G ATT-förhandlingarna så att jordbruksfrågorna i Uruguayrundan kan få en lösning som ligger nära EG:s syn på dessa frågor. har en hög inflation i jämförelse med flertalet andra industriländer. Ett åtagande i om stödminskningar får därför inte omöjliggöra framtida nominella höjningar av priser och gränsskydd utan måste definieras i reala termer. Vid justeringar av gränsskyddet måste hänsyn sålunda kunna tas till inflation, speciella åtaganden, inhemsk lagstiftning och annat som kan påverka kostnadsnivån. Gränsskyddet måste vidare vara produktanknutet. Eftersom totalstödet är en funktion av pris och volym måste dessutom en produktionsanpassning kunna tillgodoräknas i detta sammanhang. Efter en avreglering har jordbruket i mycket små möjligheter att stabilisera priserna. 1 flertalet industriländer tillämpas produktionsbegränsningar, statligt reglerad exportfinansiering och andra stabiliseringsåtgärder. Det är därför viktigt att också kan tillgodoräkna sig en framtida avreglering vad gäller t.ex. de framtida villkoren för exporten av jordbruksvaror. Det viktigaste bidrag som kan lämnas för en stabilisering av världsmarknaden för jordbruksvaror är en neddragning av exportstöd - i första hand det statligt finansierade - i andra hand det som finansieras via produktionsavgifter. Det är enligt vår mening angeläget att inte förhandlar bort införselavgifterna. En övergång till tullar vore ett för stort steg att ta . Ingen vet vilka följder den internationella reformprocessen får på . Det är också angeläget att samma sanitära och fytosanitära krav ställs på importerade livs- och fodermedel som på sådana producerade i . Det svenska jordbruket skulle hävda sig väl om det fick konkurrera på lika villkor med omvärlden. Den svenska jordbruksnäringen kan däremot få problem att prismässigt konkurrera med andra länder om såväl produktionsvillkor som produktionskostnader är annorlunda. har försökt att kartlägga och mäta jordbruksstödet i olika länder. Ambitionen har varit att finna ett rimligt jämförelsemått. Man har använt en metod som innebär att en producentstödsekvivalent (PSE) beräknas. PSE-talet definieras som den summa som teoretiskt krävs för att kompen- 7 sera producenterna om stödet tas bort och producenterna skall hållas ska- Mot. deslösa vid en viss given produktion. PSE-talet skall därför ange värdet av Jo85 det totala stödet till producenterna. Mätmetoden har, med rätta, utsatts för kritik. Det är emellertid svårt att finna en annan och helt rättvisande mätmetod. som gått sedan beslutet om en frysning av producentpriserna togs, har betydande statliga subventioner gått till jordbruket. Det är viktigt att dessa budgetsubventioner får växlas mot gränsskyddshöjningar utan hinder av GATT-processen. Detta medför att det kommer att dröja tills stora effekter på PSE-talet märks. EG utgör en mycket stor marknad för avsättningen av svenskproducerade varor inklusive livsmedel. har av detta skäl all anledning att söka nära samverkan med EG även i livsmedelspolitiska frågor. En ren frihandelsöverenskommelse är då inte tillräcklig utan måste byggas på med gemensamma marknadsvillkor. Sådana gemensamma villkor kan endast skapas i verklig gemenskap där parterna deltar på lika grunder. Starka skäl på det livsmedelspolitiska området - och för den delen även på det miljöpolitiska området - talar således för att borde söka medlemskap i . Svensk livsmedelsproduktion står inför en utveckling sorn kommer att medföra omfattande marknadsmässiga förändringar, till vilka jordbrukspolitiken måste anpassas och utvecklas. En ovilja att genomföra de nödvändiga effektiviseringarna skulle endast försämra den inhemska förädlingsindustrins förutsättningar att konkurrera effektivt när den kommer att utsättas för internationell konkurrens. Effektiva enheter skapas bäst under fri konkurrens mellan olika fristående aktörer pä marknaden. Marknadsdelningar är därvidlag vare sig effektiva eller acceptabla. får inte heller kortsiktig opposition mot höga marknadsandelar förhindra nödvändiga rationaliseringar och skalfördelar inför hävandet av gränsskyddet. Okade kapitalbehov inom livsmedelsindustrin får inte bli en orimlig börda för jordbruket. Förädlingsindustrin måste naturligtvis seriöst studera möjligheterna att attrahera nytt riskkapital genom introduktioner på riskkapitalmarknaden. Samtliga politiska partier är överens om att betydande åkerarealer måste användas till annan produktion än livsmedel. Även LRF har ställt upp på denna målsättning. Dagens åkerareal uppgår till ca . Av denna areal ingår ca i trädesprogrammet omställning -90. För att minska överskottsproduktionen mäste ytterligare ca varaktigt föras ur livsmedelsproduktion. Om dagens trädesarealer skulle användas för spannmålsproduktion skulle effekten på spannmålspriserna bli förödande för producenterna. Enligt var mening är det av största vikt att den nya jordbrukspolitiken leder fram till nya produktionsalternativ på de arealer som måste upphöra med livsmedelsproduktion. Redan på ett tidigt stadium lade vi fram ett förslag om en kombinerad om ställnings- och anläggningsersättning. Förslaget syftar till att stimulera alter- Mot. nativ användning av överskottsarealerna. Vid ändrad produktionsinriktning Jo85 kan det dröja länge innan nya inkomster erhålls. Detta är särskilt uttalat vid plantering av energigrödor och skog. Därför bör ett definitivt omställningsbidrag ges som ett villkorslån. Villkoret för lånet skall vara att marken varaktigt förs ur livsmedelsproduktion. När detta villkor är uppfyllt skall lånet efterskänkas. Om omställningen inte kommer till stånd skall lånet plus viss ränta återbetalas. För att stimulera till en snabb omställning bör ersättningsbeloppet, dvs villkorslånet, utgå med ett relativt högt belopp första omställningsåret för att sedan successivt minska. Ju senare man ansluter sig, desto mindre blir lånet. Från det att kontrakt tecknats skall ingen produktion av jordbruksgrödor - förutom vall - ske. Det är dyrt att anlägga skog och energigrödor. Det är ett skäl till att av åkermarken ligger för fäfot och förbuskas. Det är därför motiverat att täcka en del av kostnaderna med hjälp av en anläggningsersättning. Ersättningen bör relateras till de faktiska anläggningskostnaderna. Lövskog är dyrare att plantera än barrskog. Genom att relatera ersättningen till de faktiska planteringskostnaderna kommer även lövskogsplantering att bli ett attraktivt alternativ. Regeringen har förvisso tagit intryck av vårt förslag. I propositionen föreslås dels ett differentierat omställningsstöd, dels ett anläggningsstöd. Ersättningarna skall utbetalas fr.o.m. /92. Omställningsersättningen skall utbetalas t.o.m 1993/94 och anläggningsersättningen t.o.m. 1994/95. Regeringen anser att anläggningsersättningen skall vara högre i slättbygder än i skogs- och mellanbygder. Lövskogsplantering kommer att gynnas i förhållande till barrskogsplantering. En brukare kan inte, enligt regeringens förslag, få del av både anläggnings- och omställningsersättning. Regeringens förslag är otillräckligt. Det fordras enligt vår mening kraftfullare stimulanser för att uppnå resultat. Den genomsnittliga omställningsersättningen bör, enligt vår mening, höjas enligt följande: Budgetår Regeringens förslag Vårt förslag Ersättningsbeloppen är differentierade på samma sätt som nuvarande ersättningar inom det s.k. Beloppen baseras således på åkerarealernas avkastningsförmåga. Vi vill på detta sätt stimulera till en snabb omställning. De som på ett tidigt stadium varaktigt för åkerareal ur livsmedelsproduktion kommer att få en betydligt högre ersättning än de som i ett senare skede förändrar sin produktionsinriktning. Anläggningsersättningen skall enligt regeringen utgå för plantering av