ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02So605 · 1990-01-15 00:00:00 — Motion till 1989/90:So605 av och (båda mp) Valfrihet inom barnomsorgen Det finns flera olika former av barnomsorg, barndaghem, familjedaghem, trebarnssystem, m.fl. Det är mycket viktigt att det i alla kommuner finns ett rimligt utbud av olika former eftersom barns behov är olika och eftersom även föräldrarnas situation kan göra en viss form mycket lämpligare än en annan. Formellt är det kommunerna som bestämmer utbudet av olika former av barnomsorg och som därför har ansvaret för tillräcklig valfrihet. I praktiken är det dock så att de bidrag som kommunen får av staten inte står i proportion till kostnaderna och att kommunen därför inte anser sig ha råd att satsa på ett rikt urval. Speciellt gäller det. len låga satsningen som görs på familjedaghem och trebarnssystem, fornx som för barn är idealiska och som också samhällsekonomiskt torde vara att föredra. Det är tydligt att statsbidragen till kommunerna för barnomsorg är så dimensionerade att de styr socialnämnderna både pedagogiskt och samhällsekonomiskt mot barndaghem. Vi anser att en kommitté bör utses för att ta fram ett bättre system för varierande barnomsorg och ett statsbidragssystem som inte i sig själv profilerar kommunernas val av omsorgsutbud. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ett flexibelt system för barnomsorg, som ger kommunerna ekonomiska möjligheter att själva välja sitt utbud. () () Nr So605 -614
mot · GD02So606 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:So606 av och (båda c) Statsbidraget till barnomsorg , skall barnomsorgen enligt beslut, vara fullt utbyggd. Beslutet innebär att alla barn och till dess de börjar skolan skall ha rätt till barnomsorg. För barn till förvärvsarbetande eller studerande föräldrar innebär rätten heltidsomsorg i familjedaghem, daghem eller liknande. Inför valet gjorde socialdemokraterna stora utfästelser beträffande barnomsorgen. Med en fortsatt socialdemokratisk regering skulle ingen behöva sakna dagisplats . tycks emellertid osäkerheten breda ut sig alltmer. Statsminister har för sin del reducerat vallöftet till en målsättning. Förvisso kan det finnas anledning att oroa sig för att det av uppsatta målet inte uppnås. Det beräknas att behovet vid utgången av 1991 kommer att vara 430 000-450 000 platser. finns ca 360 000 förskolebarn inskrivna i daghem eller familjedaghem. Det fattas således 70 000 till 90 000 platser. Det är alldeles uppenbart att många kommuner har stora svårigheter att klara av sina beting. Till detta bidrar flera faktorer såsom försämrad ekonomi och svårighet att rekrytera personal, inte minst i storstadsområdena. En annan klart bromsande faktor för utbyggnaden är att flera alternativ inte tillåts eller i vart fall inte ges statligt stöd. I har man tillämpat ett system där dagbarnvårdare, dvs. personer som vårdar andras barn i hemmet, också kan få ersättning för vården av egna små barn. Kommunens beslut överklagades, men lämnades utan bifall. Kammarrätten i anförde i dom bl.a.: Föräldern fullgör sina skyldigheter enligt genom att betala fastställd avgift för omsorgen Under dessa förhållanden kan den omständigheten att kommunen väljer att i vissa fall placera dagbarnvårdarens barn i dennes familjedaghem inte anses strida mot regler. Uppsalamodellen har härefter rönt stort intresse. Såväl borgerligt som socialdemokratiskt styrda kommuner har ansett den vara ett bra alternativ till den övriga barnomsorgen. Vad som för de flesta ter sig närmast obegripligt är att statsbidrag inte utgår i sammanhanget. Framställningar som gjorts till har avvi 1989/90 S06O6 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av gällande statsbidragsförordning. () () sats med beskedet att gällande regler inte kan tolkas som att de är tillämpliga i detta fall. Eftersom det har fastslagits att egna barn inskrivna som dagbarn i egna föräldrars familjedaghem skall betraktas som all annan barnomsorg, borde det vara självklart att förordningen ändras så att statsbidrag utgår också till denna barnomsorg. Det ligger i allas intresse, småbarnsfamiljernas, kommunernas, och inte minst den socialdemokratiska regeringens, att barnomsorgsmålet kan förverkligas. Därför måste nya, bra barnomsorgsformer släppas fram och ges stöd.
mot · GD02So607 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90: So607 av och (båda c) Barnomsorgen Kön till de kommunala daghemmen är på många håll lång. Många föräldrar är förtvivlade och söker olika former av lösningar. Tyvärr har man från den nuvarande regeringens sida gjort alltför litet för att avhjälpa detta problem. Införandet av vårdnadsersättning har regeringen motsatt sig. Det enda sättet att kanske komma tillrätta med problemet är att alla barn får samma statliga stöd och att detta då ges till föräldrarna, lika till alla barn. Ett sådant stöd skall vara beskattat, med rätt att dra av kostnaderna för barnomsorg. Föräldrarna får bestämma om stödet skall användas för kommunalt daghem, dagbarnvårdare, föräldrakooperativt daghem, privat daghem eller för att själva vara hemma med barnen. Kommunen skall ha lagstadgad skyldighet att erbjuda så många kommunala daghems- och dagbarnvårdarplatser som familjerna efterfrågar. Ett sådant system ger familjerna en stark ställning som finansiär av barnomsorgen. Köerna till barnomsorg kan snabbt bli kortare och de som efterfrågar barnomsorg får alltid ekonomisk ersättning. Det stimulerar såväl föräldrar som personal till engagemang och kontakter mellan daghem och familj. Kommunerna bör få till uppgift att ge råd och stöd till familjerna om vilka alternativ som finns och att ge rådgivning åt familjer som t.ex. vill starta kooperativa daghem. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rättvis barnomsorg till alla.
mot · GD02So609 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:So609 av m.fl. (s) Ersättning för inkomstförlust på grund av utebliven barnomsorg Inom barnomsorgen uppkommer enstaka tillfällen då daghem, fritidshem eller dagbarnvårdare inte kan ge den barnomsorg som utlovats. Anledningen kan vara sjukdom, personalutbildning eller annat av tillfällig karaktär och då vikarier inte har kunnat sättas in. Vid sådana tillfällen finns ingen självklar rätt för föräldrar som drabbas att få ersättning för förlorad arbetsinkomst. Det kan slå hårt, inte minst för den som är ensamförsörjande. Vi anser att frågan behöver lösas, men att man först behöver utreda på vilket sätt detta lämpligen bör ske. Den lösning man väljer bör vara enkel för föräldrarna. Den bör dessutom vara sådan att den inte bidrar till att kommunerna lockas att utnyttja den i stället för att sätta in vikarier. Det är viktigt att betona att man i första hand alltid skall sträva efter att hålla barnomsorgen öppen på överenskomna tider. Den lösning man väljer bör också vara sådan så man slipper tvister om vem (kommunen eller staten/socialförsäkringssystemet) som har huvudansvaret för att den enskilde hålls skadeslös. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en utredning angående ersättning för förlorad arbetsförtjänst för föräldrar som på grund av tillfälliga stängningar av barnomsorgen inte kan förvärvsarbeta. () ()
mot · GD02So610 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90: So610 av () Bidrag till adoptionskostnader beslöt 1988 att ett bidrag skall lämnas vid adoption av utländska barn. Bidraget utgår med hälften av kostnaderna enligt schablonerna dock med högst . Det är viktigt att adoptionskostnaderna för enskilda inte stiger till nivåer där många av ekonomiska skäl måste avstå från adoption. En annan orsak till det enhälliga beslut som tog är att man ville skapa möjligheter för adoptivbarnet att få syskon. Det är statens adoptionsfrågor som följer kostnadsutvecklingen och anger genomsnittskostnaderna. De schabloner som skall tillämpas visar att genomsnittskostnaden i många länder överstiger . Eftersom är det högsta belopp som utbetalas oavsett om kostnaderna med tiden ökar så minskar värdet av stödet. Efter när bidraget infördes ökade eskortkostnaderna drastiskt. I de allra flesta fall hämtar föräldrarna själva sina barn så det är främst andra kostnader som sammanhänger med föräldrarnas hämtning av barnet som förmodligen kommer att öka. För att inte effekten av stödet undan för undan skall minska borde stödet vid behov kunna höjas för att även i fortsättningen täcka hälften av kostnaderna. De medel som finns på anslaget har gott och väl räckt under det år som gått även om inte det slutliga utfallet är klart. Med anledning av det ovan anförda hemställs att begär att regeringen återkommer med förslag om en höjning av den övre gränsen för stöd till adoption av utländska barn.
mot · GD02So611 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90: So611 av m.fl. (m) Skolförberedande förskola m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ub232 hemställs 1. att beslutar att ett för alla förskolor likvärdigt bidrag införs fr.o.m. , 2. att beslutar att inrätta en skolförberedande förskola i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att beslutar att den skolförberedande verksamheten på daghemmen skall ha skolstyrelsen som huvudman fr.o.m. . () ()
mot · GD02So612 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:So612 av och (båda m) Barnbidrag vid längre tids utlandsvistelse Det är angeläget att underlätta ideellt biståndsarbete i utvecklingsländer. Att anställda hos trossamfund och andra ideella organisationer har rätt till barnbidrag för medföljande barn är därför viktigt. Det är också viktigt att likställa olika typer av ideellt biståndsarbete även i andra avseenden när det gäller socialt skydd. Undertecknade motionärer har tidigare krävt att alla typer av ideellt biståndsarbete skall likställas. Som sägs i 1988/89:SoU17 har detta motionskrav behandlats av utskottet . Någon ändring har dock inte skett. En promemoria som utarbetat som ett led i den översyn av frågan, som utskottet hänvisar till, tar inte upp frågan om barnbidrag under utlandsvistelse. beslutade att det gäller en principiell ettårsgräns för barnbidrag under vistelse utomlands. Om vistelsen är avsedd att vara än skall alltså barnbidrag inte utgå. För barn till statligt anställda som utför arbete utomlands gäller ingen tidsbegränsning. För barn till svenska missionärer och präster gäller liksom tidigare en treårsgräns, vilket före lagändringen gällde som allmän huvudregel. Missionsarbete och ideellt biståndsarbete företer i betydande utsträckning likheter vad gäller såväl arbetsinnehåll som organisationsbakgrund. gäller dock en treårsgräns för svenska missionärer och präster, men för övriga anställda hos trossamfund och övriga ideella biståndsarbetare gäller inte denna treårsgräns. SIDA:s volontärbidrag utjämnar inte de ekonomiska skillnaderna. Den treårsgräns som gäller för barnbidrag till präster och missionärer bör därför utsträckas till att gälla för barn till personer som är anställda av , svenska trossamfund eller ett till sådant samfund knutet organ eller av svensk ideell organisation som bedriver biståndsarbete. Därmed kan barnbidrag utgå för medföljande barn till dessa under utlandsvistelser som inte avses vara längre än . bör i samråd med SIDA upprätta en förteckning över ideella organisationer som har en uppbyggd och fungerande biståndsverksamhet till ledning för försäkringskassorna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att olika typer av ideellt biståndsarbete skall likställas, 2. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i den nu gällande 1 § i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag att treårsgränsen kommer att gälla för alla som är anställda av , svenska trossamfund eller till sådant samfund knutet organ eller av svensk ideell organisation som bedriver biståndsverksamhet. 1989/90 So612
mot · GD02So614 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So614 av () Statsbidraget till barnomsorgen Enligt beslut skall barnomsorgen vara fullt utbyggd . skall alla förskolebarn ha möjlighet att delta i öppen förskoleverksamhet. För kommunerna som har ansvaret för att förverkliga detta beslut innebär det en stor utmaning inte bara vad gäller att få fram de ekonomiska resurser som behövs utan också den personal och de lokaler som krävs. Alla möjligheter att få fram en kvalitativt bra barnomsorg till så låg kostnad som möjligt kommer att behöva tas tillvara. Därvidlag utgör familjedaghemmen en resurs som borde kunna utnyttjas bättre och i större omfattning än f.n. I många kommuner har man redan påbörjat öppen förskoleverksamhet. 1 en integrerad daghems- och familjedaghemsverksamhet skulle dagbarnvårdarna också kunna utgöra en resurs i den öppna verksamheten och även gå in som personal i daghemmen vid t.ex. sjukdom eller då förstärkning av andra skäl behövs. På så vis skulle också dagbarnvårdaren förstärkas i sin yrkesroll och på ett bättre sätt komma in i barnomsorgspersonalens yrkesgemenskap. Det skulle i sin tur inte bara höja kvaliteten på familjedaghemsverksamheten utan på hela barnomsorgen. Positiva erfarenheter av sådan utveckling finns i där den pågått . Om kommunerna skall lyckas leva upp till mål är det överhuvudtaget angeläget att detta får ske med så stor flexibilitet och frihet som möjligt. I det avseendet utgör de nuvarande statsbidragsreglerna en hämmande faktor genom att dessa inte har någon knytning till den faktiska kostnaden för verksamheten. För en daghemsplats är kommunernas bruttokostnader . medan bruttokostnaden för en plats i familjedaghem är ca , dvs. en skillnad på ca . Nettokostnadsskillnaden efter statsbidrag och avgifter är däremot ofta inte mer än ett par, . Den utgör med andra ord inte ett tillräckligt incitament för kommunerna att fullt ut utnyttja de möjligheter till rekrytering av familjedaghem som troligtvis finns. Statsbidragen bör därför ändras på så sätt att de utgår procentuellt i förhållande till en godkänd bruttokostnad med samma procentsats för både daghem och familjedaghem. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett förslag till nya statsbidragsregler med en sådan inriktning som angetts i motionen. 1989/90 So614 ge tak 96062.
mot · GD02So615 · 1990-01-23 00:00:00 — av () Allmän deltidsförskola Tid efter annan dyker frågan upp om att skolstarten bör ske . Motiven är skiftande men ofta är skälen att skolstart är det allmänt förekommande internationellt. I har vi dock satsat på en allmän barnomsorg. Deltidsförskolan eller lekskolan har varit beslutad i tillbaka. Den gav föräldrarna rätt till deltidsförskola för alla 6-åringar. För barn med särskilda behov kunde plats beredas vid tidigare ålder. Genom den utbyggda barnomsorgen har dock deltidsförskolan inte längre samma omfattning som . Detta har medfört att de barn som startar skolan inte alltid blir en fungerande socialt sammansatt grupp. Gruppen kommer från olika erfarenheter i daghem, hos dagmamma, i deltidsförskola osv. Av detta skäl måste användas för inskolning och social träning. Om gruppen som börjar sin skolstart från hade fått sin sammansättning redan året innan i deltidsförskolan kunde den sociala träningen genomföras där under . Då blev skolstarten mindre dramatisk för 7-åringen och gruppen skulle fungera bättre socialt. Då behövdes ingen lång inskolning i första klass utan inlärningen och kunskapsinhämtningen kunde starta i det närmaste direkt. Det är viktigt att klassen fungerar socialt och att eleven är mottaglig för den rutin som skolan tillämpar. Det är också viktigt att hela gruppen startar på samma nivå. En sådan lösning är bättre än att tidigarelägga skolstarten. Den tidigare skolstarten skulle till stor del gå åt till social träning som förberedelse för den egentliga undervisningen. Ett annat alternativ är att den sociala träningen med t.ex. deltidsförskola startade . Detta är enligt min mening dock en för låg ålder hos barnen för en organiserad verksamhet. Eftersom alla 6-åringar omfattas av deltidsförskola kunde hela åldersgruppen få lämna daghemmet. Den tid som behövs för barnomsorg kunde ske t.ex. genom fritidshemmets organisation. Fritidshemmet skulle sedan också svara för tillsyn av barnen i skolans lågstadium. För senare ålderskategorier kunde tillsyn och fritidsaktiviteter genomföras inom skolans ram i en samlad skoldag som skulle erbjudas alla skolelever. Här har vi bra erfarenhet i den frivilliga verksamhet som sker efter skoltid i den samlade skoldagen. Denna verksamhet kunde lätt byggas ut och erbjudas som allmän till eleverna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en allmän deltidsförskola för alla 6-åringar m.m. 1989/90 So615
mot · GD02So616 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So616 av m.fl. (m) Barnomsorgen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Fi304 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om barnomsorgspolitikens utformning. () () () () ()
mot · GD02So617 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So617 av () Företagsdaghem Företagsdaghem kan erbjuda stora fördelar för såväl barn som föräldrar. Nutida barn har mycket dålig kontakt med föräldrarnas yrkesroll. Så var det inte i det gamla bondesamhället. Då hade barnen tvärtom en nära, värdefull och god kontakt med föräldrarna i deras yrkesverksamhet. På olika sätt har man försökt kompensera denna bristande insikt i vuxenlivet för barnen. Studiebesök och informationsträffar har prövats utan större framgång. Ett företagsdagis, dit både barn och föräldrar gemensamt beger sig i nära anknytning till arbetsplatsen, ger barnen en helt annan insikt i föräldrarnas yrkesverksamhet och en naturlig kontakt med yrkeslivet. Den dagliga närkontakten betyder också mycket för föräldrar och barn. Det är mycket mindre oroande att ta med sig ett barn som är litet hängigt och småkrassligt till ett företagsdagis än till ett daghem i närheten av bostaden. Om något skulle inträffa finns föräldrarna nära till hands för att ingripa och ge barnen stöd. Nuvarande regler medger inte företagsdagis. Endast om de drivs i föräldrakooperativ form får de statligt stöd och kan inräknas i barnomsorgsplanen. Företagsdagis skulle vara ett värdefullt komplement till nuvarande barnomsorgsformer. Många företag är beredda att ge sina anställda den sociala service som ett företagsdagis innebär. Det är angeläget att ta vara på denna möjlighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om företagsdaghem i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GD02So620 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So620 av m.fl. (s) Statsbidraget till barnomsorgen När statsbidragen till kommunerna för barnomsorgen beräknas utgår man ifrån antalet inskrivna barn , dels , dels . Statsbidrag utbetalas för det genomsnittliga antalet inskrivna barn vid de två tidpunkterna. En effekt av det här systemet blir att statsbidrag inte utgår för de barn som skrivs in från till . Detta har lett till att nyinskrivning av barn betraktas som en dålig affär ekonomiskt för kommunerna eftersom de kommunala kostnaderna ökar medan underlaget för statsbidrag inte påverkas. Därmed finns risk att kommunerna inte maximalt utnyttjar varje möjlighet till daghemsplats. En översyn av statsbidragsförordningen i syfte att komma till rätta med de ovan beskrivna problemen bör därför göras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av statsbidragsförordningen. (s) ()
mot · GD02So621 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: So621 av m.fl. (s) Lagstiftning om en förskola för alla barn beslut innebär att alla barn ska ha rätt till en plats i barnomsorgen, men beslutet innebär också en rätt till pedagogisk verksamhet i daghem och öppna förskolor och i deltidsförskolor för barn i familjedaghem och hemmavarande barn. finns en lagstadgad rätt till pedagogisk verksamhet i deltidsgrupp från samt för barn i glesbygd från . Dessutom finns en lagstadgad rätt till plats i förskolan för barn med behov av särskilt stöd oavsett ålder. Det finns mycket som talar för att riksdagsbeslutet ska följas upp med lagstiftning. Utbyggnad och utbyggnadstakt varierar mellan olika kommuner. Kraven på en hög kvalitet i den pedagogiska verksamheten behöver läggas fast. Lagstiftningen bör utformas så att den ger alla förskolebarn rätten till en plats i förskolan enligt riksdagsbeslutet . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en lagstiftning som ger alla barn från en plats i förskolan. () () ()
mot · GD02So622 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So622 Barnbidrag för barn till missionärer m.fl. Den här motionen har väckts förut. Regering och riksdagsmajoritet framhärdar emellertid i sitt försvar för nuvarande orättvisa ordning. Därför måste motionen väckas på nytt med hopp om att motståndarna nu kommit på bättre tankar. beslutade efter förslag i proposition 1984/85:39 att ändra reglerna för barnbidrag vid utlandsvistelse så att som huvudregel gäller en ettårsgräns för bedömningen av bosättningsfrågan. Ett barn som lämnar än skall alltså inte anses bosatt här och inte heller få barnbidrag barnet är borta. Det finns dock vissa undantag. Det gäller främst barn till statligt anställda, som utför arbete utomlands för arbetsgivarens räkning. Dessa barn anses fortfarande bosatta i och får barnbidrag oavsett längden på utlandsvistelsen. Ett särskilt undantag gäller beträffande medföljande barn till en svensk missionär eller präst. Sådana barn skall anses bosatta i , om utlandsvistelsen är avsedd att var högst . För volontärer med bidrag från SIDA-bidrag har detta räknats upp något för att kompensera bortfallet av barnbidrag. Jag anser att samhället bör inta en positiv inställning till det biståndsarbete som bedrivs av ideella organisationer. Det bör därför finnas en generell rätt till barnbidrag för barn till utlandsstationerade präster, missionärer och biståndsarbetare m.fl. oavsett hur lång utlandsvistelsen är. De gällande reglerna skapar besvärliga gränsdragningsproblem. Det har vid den tidigare gällande treårsregeln förekommit att hemresan har blivit fördröjd, vilket inneburit att något barnbidrag inte utgått. Det kan också uppstå problem om t.ex. en missionär åker ut på ett nytt utlandsuppdrag utan att ha stannat tillräckligt i . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar enligt vad i motionen anförts om ändring i lagen (1984:553) om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag.