ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Ub264 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub264 av och (båda fp) arbetar för en utvidgad och förbättrad lärlingsutbildning. är det möjligt att erbjuda gymnasial lärlingsutbildning inom de yrkesområden där reguljär gymnasieutbildning saknas. Förutsättningen är att det finns en arbetsgivare som är villig att teckna lärlingsavtal med ungdomen och åtaga sig ansvaret för att lärlingen får den yrkesteori som finns angiven i läroplanen, Dessutom måste facket tillstyrka anställningen. Det statliga bidraget till företaget är ca /timme, 301./vecka /år och högst . möter man ungdomar som är absolut avvisande till att gå på gymnasiet. De kan ha en tämligen klar inriktning mot ett visst yrkesområde där de önskar arbeta. Men på grund av att denna yrkesutbildning finns på gymnasiet i hemorten kan man inte hjälpa dem till en lärlingsplats. Vi anser att detta hinder bör tas bort så att gymnasial lärlingsutbildning kan bli ett verkligt alternativ till gymnasieskolan, och framför allt, för den gruppen det handlar om, ett verkligt alternativ till sysslolöshet. Antalet gymnasielärlingar kommer förmodligen ändå inte att bli särskilt stort eftersom det finns hinder inbyggda (lämpligt och villigt företag, facklig tillstyrkan). Det här handlar alltså om de ungdomar som inte vill gå i gymnasieskolan. Oftp träffar man dessa ungdomar i uppföljningsverksamheten. Om de då kunde erbjudas lärlingsplatser fick man också en naturlig kontakt med dem , vilket är synnerligen viktigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om borttagandet av restriktion för att bevilja gymnasial lärlingsutbildning.
mot · GD02Ub265 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub265 av och (båda fp) Barn och ungdomar är oftast intresserade och villiga att arbeta med ämnet bild, men tyvärr måste bildläraren ofta göra dem besvikna - mycket beroende på svårigheter att undervisa och ge individuell handledning när gruppen består av hel . Framför allt gäller detta högstadium. Detta skulle Kunna avhjälpas genom att man även i bild undervisade i delad klass. Enligt en från olika granskningsområden - bl.a. bild - sägs också att ämnet särbehandlas negativt vid resursfördelningen. Bild är ett praktiskt och skapande ämne som kräver individualisering av undervisningen. Ofta får läraren dessutom spela rollen som kurator. Kanske är det speciellt utmärkande för skapande ämnen, där läraren måste frammana en förtroendefull atmosfär så att eleverna vågar visa sina' ansträngningar, lyckade och misslyckade försök. Inom ramen för aktionen Bildspråket i undervisningen gjordes enligt SÖ en analys av bildundervisningen läsåret 88/89. Ännu har dock ingen förändring vad beträffar resurstilldelningen för bildämnet skett. Vidare håller SÖ enligt uppgift på med att utarbeta ett handlingsprogram för bildundervisningen. I det sammanhanget bör också påpekas, att undervisningssituationen måste ändras så att lärarna ges möjlighet att bedriva den individuella undervisning som ett skapande ämne behöver. Lärarna i bild har också i många sammanhang påtalat sina speciella och svåra arbetsvillkor. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om delad klass i ämnet bild på högstadium. () ()
mot · GD02Ub268 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub268 av m.fl. (m) Trafikkunskapen i skolan Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:T424 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om trafikkunskap i skolan. Per Stenmarck (m) Tom () () ()
mot · GD02Ub270 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub270 av () Utbildningsplatser hos småföretagare Den pågående försöksverksamheten med treårig yrkesteknisk utbildning på gymnasieskolan aktualiserar krav på nära samarbete mellan skolan och arbetslivet på ett påtagligt sätt. Detta gäller i allt högre grad den kontakt som måste komma till stånd för att engagera företagen att upplåta utbildningsplatser. Försöksverksamheten är inne på sitt andra år och måste skolorna börja ta fram utbildningsplatser för det tredje året till alla elever. Eftersom utbildningen skall vara arbetsplatsförlagd till behövs det betydligt fler platser och företag än vad som varit fallet under första och andra året. I synnerhet kommer det att behövas utbildningsplatser i småföretag. Det ställs stora kvalitetskrav på utbildningsplatserna, eftersom det inte är fråga om praktik utan kursplanestyrd undervisning med krav på utbildade yrkeshandledare. Platsackvisitörerna behöver därför ha stor personkännedom samt väl känna till företagen och deras verksamhet. Detta är resurskrävande eftersom flera kontakter måste tas, ofta genom att personligen uppsöka företagen och lämna information. Försök i med särskilda kontaktpersoner från Småföretagens vad gäller bl.a. platsackvisitionen har visat sig vara av ovärderlig hjälp för skolorna. För att bästa möjliga resultat skall ernås under försöksverksamhetens tredje år med anskaffandet av utbildningsplatser, borde därför medel avsättas för att ersätta särskilda platsackvisitörer. har medel till sitt förfogande för att ta fram arbetslivskontakter till skolan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medel för att finansiera ackvisitörer till utbildningsplatser i småföretag.
mot · GD02Ub273 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub273 av m.fl. (s) Industriell teknisk linje till I samband med gymnasiereform intogs (S-län) och (T-län) i samma gymnasieregion. gymnasieområde med som g-ort. Den dåvarande yrkesskolan i blev gymnasieskola med enbart specialkurser. inrättades 2-åriga gymnasielinjer även i . Detta gjordes som en av många insatser för norra delen av län. Gymnasieutbildningen i ansågs vara betydelsefull för regionens fortsatta utveckling. Den skulle också överbrygga till synes svåröverstigliga hinder för gymnasiestudier för elever från hemmiljöer utan tidigare studietradition. Försöksverksamhet med treårig yrkesteknisk utbildning (industriell teknisk linje) pågår fr.o.m. /90 vid Spångbergsgymnasiet i . ansökte att få delta i motsvarande försöksverksamhet. Då ansökan från lämnats utan bifall befaras att den nu inrättade försöksverksamheten i kommer att få negativa effekter på gymnasieutbildningen i . De befintliga tvååriga linjerna i utgör inte någon integrerande del i den treåriga utbildningen och kan inte kombineras med denna. Tvåårsutbildningen får därmed inte den konkurrensförmåga som fortsättningsvis gör den attraktiv. En tilldelning av 16 intagningsplatser inom Industriell teknisk linje bedöms för del som principiellt mycket betydelsefull för utbildningsmöjligheterna över huvud taget i den norra delen av län. Skolstyrelsen i deltar i ett av Glesbygdsdelegationen initierat projekt i glesbygd, där just behov och insatser analyseras utifrån glesbygdskommunernas särskilda förhållanden och förutsättningar. Bergslagsdelegationen har föreslagit att skall tilldelas 1,5 milj. kr. till teknisk utrustning och upprustning av verkstadslokaler för gymnasieskolan. har anslagit medel för utbildningen i budget -90. 1989/90 Ub273 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att 16 intagningsplatser inom industriell teknisk linje tilldelas .
mot · GD02Ub275 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub275 av och (båda c) Gymnasieskolans omvårdnadslinje beslöt efter förslag från arbetsgruppen för översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen, ÖGY, om en treårig försöksverksamhet för att utveckla yrkesutbildningen i gymnasieskolan. Till följd av detta infördes bl.a. en ny treårig omvårdnadslinje. I sin information om den nya treåriga omvårdnadsutbildningen skriver (88:10): Vill du ha mer kvalificerad grundutbilding som gör, att du kan hänga med och utvecklas , skall du välja en treårig yrkeslinje. Att många elever valde den nya treåriga utbildningen istället för den gamla tvååriga som alltjämt fanns kvar är lätt att förstå. Dels mot bakgrund av SÖ:s information, dels därför att man naturligtvis utgick från att en längre utbildning också skulle ge större valmöjligheter. efter terminsstarten fick eleverna genom en skrivelse från SÖ veta att den treåriga utbildning man gick, inte skulle ge den behörighet man ansåg sig ha blivit utlovad. Den skulle till yttermera visso inte ens ge samma behörighet som den tvååriga utbildningen. Som en reaktion på att man kände sig lurad utbröt på flera håll i landet strejk bland eleverna i den nya treåriga utbildningen och många elver hotade att hoppa av utbildningen. Den enda reaktionen på detta från SÖ:s sida blev ett uttalande tillsammans med , , och . Några åtgärder för att tillmötesgå elevernas krav på att få den behörighet man ansåg sig blivit utlovad vidtogs dock inte. Det är enligt vår mening mycket olyckligt att denna nya och mycket välmotiverade treåriga utbildning redan i sin inledning kommit att misstros av eleverna. Dessutom på grunder som egentligen inte har med utbildningen som sådan att göra utan mer med informationen och hanteringen av försöksverksamheten. Det är inte svårt att förstå att de ungdomar som i sin ambition att få en mer kvalificerad utbildning valt den nya treåriga utbildningen och sedan finner att man haft bättre behörighet och större valmöjligheter om man valt den tvååriga utbildningen, blir upprörda och besvikna. Det kan inte ha varit avsikt när man tog beslutet om den nya yrkesutbildningen. Det finns därför goda skäl att i varje fall så länge den tvååriga utbildningen fortfarande finns kvar tillmötesgå de krav som eleverna ställt i behörighetsfrågan och göra de justeringar som detta påkallar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att vidta de åtgärder som behövs med anledning av vad i motionen anförts om den treåriga omvårdnadsutbildningens behörighet. () () 1989/90 Ub275 gotab 96040, 1990
mot · GD02Ub276 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub276 av och (båda c) För att hela skall leva krävs att landsbygdens resurser tas tillvara. Det behövs en utveckling som innebär att produktionsresurser, kulturhistoriska värden och miljön utnyttjas till gagn för hela landet. Denna utveckling måste bygga på lokala förutsättningar och behov samt ske med landsbygdsbefolkningens medverkan. Landsbygden är en resurs för oss alla oberoende var vi bor. Landsbygdens framtid berör inte bara landsbygdens människor utan i lika hög grad våra stora tätorter och människorna som bor där. En viktig del i landsbygdens utveckling är att det finns tillgång till utbildning. Detta gäller såväl grundskola som gymnasie- och KomVux-utbildning. De små bygdeskolorna är härvid en mycket viktig del av en bygds basservice och även en källa till utveckling av den kulturella identiteten. Det är därför angeläget att de bevaras och utvecklas med bibehållen god pedagogik. För att kunna bevara små skolor med litet elevunderlag behövs det okonventionella lösningar med alltifrån en till sex årskurser i varje klass. Därför måste också statsbidragsbestämmelserna harmoniseras. Detta för att göra det möjligt att kunna bibehålla och utveckla den lilla skolan t ex genom samverkan med annan basservice och samutnyttjande av personal, lokaler och andra resurser. Även närhet till gymnasieutbildning är av stor betydelse för glesbygden. Därför bör det eftersträvas att utlokalisera vissa gymnasieutbildningar så att i varje fall en del elever kan få sin utbildning så nära hemorten som möjligt. Flärvid bör också resurserna fråm KomVux kunna samordnas för att få ett så brett underlag som möjligt. När det gäller vuxenutbildning så är det många aktörer inblandade. Det är KomVux, olika arbetsmarknadsutbildningar och övriga uppdragsutbildningar för näringslivet mm. Genom att samorda även dessa utbildningar skulle underlaget ytterligare förbättras. bedrivs i projektform utbildning av småföretagare och hantverkare i glesbygd. Det är , SIND och glesbygdsdelegationen som tillsammans har drivit detta projekt. En ökad satsning på KomVux och även på för vuxna (SSV) bör garantera att denna utbildning i fortsättningen kan planeras mera långsiktigt. utbud behöver ytterligare viss glesbygdsanpassad hantverkarutbildning utvecklas, t.ex. utbildningar inom vatten, värme och sanitet mm. Även skogsbruks-, lantbruks-, trädgårds- och internathushållsskolorna är mycket viktiga resurser för att tillgodose landsbygdens utbildningsbehov. Därför måste vi slå vakt om dessa skolor även i när det blåser snålblåst över lantbruket. Dessa skolor bör i stället vara de som går i spetsen för att utveckla det framtida jordbruket. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning i glesbygd. 1989/90 Ub276
mot · GD02Ub278 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub278 Försöksverksamheten med treårig yrkesinriktad utbildning i gymnasieskolan startades endast några månader efter det att fattat sitt beslut. För de flesta av de föreslagna utbildningarna fanns inga kursplaner. Planerna inskränkte sig till att vara rubriker utan substantiellt innehåll. varnade för ett så snabbt igångsättande. Eleverna hade gjort sina preliminära val och de slutliga valen alltså långt innan fattade beslut om försöksverksamheten. Enligt det beslut som fattade, erbjöds eleverna alltså en utbildning utan att ha full klarhet i vad utbildningen skulle innehålla. Detta måste betecknas som en stor nonchalans mot eleverna. Framförallt elever på den treåriga omvårdnadslinjen i känner sig nu lurade. När eleverna sökte till gymnasiet ville de gå den tvååriga vårdlinjen med sikte på att bli undersköterska/mentalskötare. Den linjen försvann i med anledning av försöksverksamheten med treåriga yrkesinriktade gymnasieutbildningar. Eleverna hade inget val, de fick antingen acceptera eller göra något helt annat. De fick inte veta om att den information de fått om vårdlinjens dubbla kompetens nu inte längre gällde för den nya linjen. För eleverna och deras föräldrar är det obegripligt att en utökning av utbildningens längd med skall kunna resultera i försämrad kompetens. De missnöjda eleverna menar att utbildningen innehåller för stora inslag av social service och för lite psykiatri. De vill nu att linjen skall utformas så att de också får kompetens för att arbeta inom den psykiatriska vården. Jag menar att man inom försöksverksamhetens ram borde kunna gå dessa elever till mötes. De har otvivelaktigt kommit i kläm i och med att försöksverksamheten kom igång så snabbt att skolorna aldrig hann ge eleverna ordentlig information. Försöksverksamhet på skolans område innebär alltid påfrestningar och hårt arbete för alla inblandade, men det är direkt skadligt om så många elever känner sig lurade och manipulerade av Myndighetssverige. Man borde kunna göra undantag för dessa elever som gått in i utbildningen under falska förespeglingar. Möjligheter måste finnas att utforma linjen , så att eleverna får sin utlovade kompetens. Den tvååriga vårdlinjen finns ju kvar på de ställen i landet som inte bedriver försöksverksamhet med treårig yrkesinriktad utbildning inom vårdområdet. utbildning förbereder för arbete såväl inom somatisk hälso- och sjukvård som för psykiatrisk vård. Den ger en annan formell kompetens än omvårdnadslinjen, vilket helt naturligt upprör vårdelever i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om olikheter i kompetensgivning för vårdelever i försöksverksamheten med den gymnasiala yrkesutbildningen. 1989/90 Ub278
mot · GD02Ub281 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub281 av m.fl. (s) Rätt till ingenjörstitel vid teknisk påbyggnadsutbildning startade en treårig teknisk utbildning vid Bandhagens gymnasium i . Den ersatte den ingenjörsutbildning som bedrevs vid () till dess att beslutade att dra in statsbidraget . I bedrivs utbildningen som påbyggnadsutbildning i gymnasieskolan. Hela riket är upptagningsområde. Intagningskrav är genomgången yrkesutbildning i gymnasieskolan eller motsvarande praktisk erfarenhet. tas sju klasser in på grenarna: byggnadsteknik, maskin- och motorteknik, samt värme- ventilations- och sanitetsteknik. Som studerande i gymnasieskolan har eleverna rätt till studiehjälp eller studiemedel, beroende på ålder. Eleverna får också skolhälsovård, fria skolmåltider och får låna läromedel. En för eleverna synnerligen viktig fråga är vilken status utbildningen skall få. De sökte till en utbildning, som bl.a. i SÖ:s Att välja studieväg inför valet /90 (AMS/SÖ, 1988, sid. 86) betecknades som en treårig ingenjörsutbildning. Besvikelsen är nu mycket stor eftersom - med nuvarande bestämmelser - titeln ingenjör inte kommer att finnas i avgångsbetyget. Med hänsyn till att utbildningen, som har den officiella beteckningen treårig teknisk påbyggnadsutbildning, i allt väsentligt har samma kursinnehåll som under STI-tiden vore det inte orimligt att en elev, som utexamineras med fullständig studiekurs, skulle få kallas ingenjör. En likartad utbildning finns vid i . De elever som utexamineras där, får titeln bergsskoleingenjör. Eftersom det förmodligen krävs något förled, som preciserar vilken utbildning det gäller, vore kanske, med hänsyn till bakgrunden, titeln institutingenjör möjlig. Även andra förled kan tänkas. Det väsentliga för eleverna är att ordet ingenjör finns med. När utbildningsutskottet behandlade frågan om avveckling av STI-utbildningen, uttalades önskemålet att den skulle få leva kvar i en kommunaliserad form. Så har också skett! Både stat och kommun har satsat stora summor. Eleverna utbildas i moderna och mycket välutrustade lokaler. Ett tillgodoseende i någon form av deras önskemål beträffande ingenjörstiteln skulle med största sannolikhet säkerställa utbildningen . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ingenjörstitel för studerande efter treårig teknisk påbyggnadsutbildning vid Bandhagens gymnasium i . () Axel () () () 1989/90 Ub281
mot · GD02Ub282 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub282 av och (båda fp) Svenska idrottsrörelsens studieförbunds () mål och verksamhet bygger på folkrörelseförankring i medlemsorganisationerna. Man värnar det ideella ledarskapet och betonar ideologi- och demokratiskolning bland medlemmarna. Hälften av varje årskull ungdomar är medlemmar i någon av SISUs organisationer. Verksamheten riktas i huvudsak mot de 66 medlemsorganisationerna. Det innebär över två miljoner medlemmar. anser att det är viktigt att nå ungdomar. Endast då kan negativa tendenser motarbetas som t.ex. våld, rasism och drogmissbruk. Ungdomar är själva aktiva i SISUs verksamhet och ges stort självbestämmande, de tränas i praktisk demokrati. Medlemmarna är ett tvärsnitt av befolkningen. Många har t.ex. gått i studiecirkel innan de får kontakt med . Volymen på studiecirkelverksamheten ökar i ett tempo som är unikt i folkbildningsvärlden. Endast ekonomin kan hämma verksamheten. ser med oro på den nu beslutade treåriga bidragsperiodiseringen. /92 räknar med att genomföra 300 000 statsbidragsberättigade studietimmar. De medel som SÖ reserverat medger statsbidrag för 100 000 s.k. högschabloniserade timmar för det aktuella året. Förhållandet mellan hög- och lågschabloniserade timmar blir det omvända för jämfört med studieförbund i allmänhet. Mycket beroende på att så kraftigt betonar det ideella ledarskapet har man lyckats expandera trots att bidragsbestämmelserna motverkat ett sådant. I det perspektivet känner man sig orättvist behandlad gentemot andra studieförbund som kan minska sin verksamhet och ändå behålla sina bidrag inom perioden. Detta instämmer vi i. Vi anser att SISUs unika möjligheter att göra insatser som är nyttiga för samhället genom sin aktiva verksamhet skall uppmuntras och inte hämmas av byråkratiska regler. Förutsättningen för insatserna är att de erhåller det ekonomiska samhällsstöd som motsvarar den aktuella verksamheten. Vi menar att skall erhålla bidrag för det man gör , dvs. att bidragsbestämmelserna skall följa den aktuella verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring i bidragsbe stämmelserna för studieförbunden så att bidragen motsvarar verksamheten under det aktuella verksamhetsåret. () () 1989/90 Ub282
mot · GD02Ub283 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub283 av m.fl. (fp) Statsbidraget till estniska skolan De två estniska skolorna har med motiveringar från fler statliga utredningar tillförsäkrats en viss ekonomisk stabilitet genom att staten garanterat bidrag till merparten av lönekostnaderna. Den senaste utredningen i ärendet, SOU 1981:34, uttalade att statliga bidrag till estniska skolan i skulle utgå av lönekostnaden inklusive sociala kostnader. Detta beträffande kostnader för lärare och skolledare. I regeringens proposition 1982/83:1, om skolor med enskild huvudman m.m., förordades utredningens förslag, vilket senare antog. har dock detta riksdagsbeslut om statsbidragens andel av kostnaderna urholkats. För estniska skolan i innebär detta ca . i minskade statsbidrag. För /89 omfattade lönekostnaden för estniska skolan i , statsbidragen utgjorde . Anledningen till denna urholkning av statsbidragen är en tillämpningsförordning från (SÖ-FS 1989:75). beslut har därmed frångåtts. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna för bidrag till de två estniska skolorna så att beslut om statsbidragens andel kan upprätthållas.
mot · GD02Ub284 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub284 Idrottsgymnasieplatser för orientering och skidorientering i Idrotten fyller många viktiga behov i samhället. I sin bästa form ger idrotten utlopp för både leklust och livsglädje. Många ungdomar fångas också tidigt upp i idrottsrörelsen och vill förkovra och förbättra sina prestationer. Vi vet också att idrottens aktivering av ungdomar bidrar till att lösa många ungdomsproblem. Den värdefulla fostran som idrotten i dess bästa former utövar, leder till goda resultat inte bara på idrottsplatsen utan genererar även värdefulla egenskaper och lärdomar ute i arbetslivet. För många ungdomar är det svårt att kombinera normal utbildning med träning och tävling. Det behövs därför speciella lösningar på studiefrågan. har () godkänt att specialidrott kan bli ett ämne på schemat. Detta innebär i korthet att man kan lägga in specialidrott på schemat vilket då ersätter ett gemensamt ämne + gymnastik. Jag anser att denna verksamhet bör utvecklas vidare, så att alla ungdomar som så önskar fick möjligheten att kombinera idrott och utbildning på hemorten eller i dess närhet. I kommun finns redan gymnasieplatser inom ishockeygrenen. Erfarenheterna är goda och många av eleverna finns nu i elitlagen. har kommun ansökt till och SÖ om att få gå vidare med särskilda gymnasieplatser för orientering och skidorientering om vardera 4 platser för varje gren. Behovet är väl dokumenterat inte minst mot bakgrund av att någon gymnasieutbildning inom dessa grenar inte finns i . Gymnasieutbildning i skidorientering bedrivs i och , orientering i , , och . Ambitionen från kommuns sida är att kombinera de fyra utbildningsplatserna på vardera orientering och skidorientering vilka då kan bilda grundstomme för idrottsgymnasiet och kompletteras med fem till sex skidåkare med s.k. hemortsalternativ. Till fördel talar det väl utvecklade skolsystemet och ett aktivt idrottsintresse i kommunen med goda frivilliga idrottsledare. Miljön är gynnsam. har också uttalat sig positivt om kommuns planer att bredda gymnasiet till ett idrottsgymnasium. Rekryteringsunderlaget är också gott. För orienteringens och skidorienteringens del skulle en etablering till innebära en förstärkning för respektive idrottsgren. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet att utveckla gymnasiet i till ett idrottsgymnasium med allmän orientering och skidorientering som nya grenar. 1989/90 Ub284 gotab 99816, 1990