mot · GE02Sf18 · 1990-11-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:59 Vissa ändringar i sjukförsäkringen m.m. SammanfattningI motionen föreslås att en lagfäst sjuklön införsunder av en sjukperiod. Folkpartietliberalerna menar alltså att överenskommelsen omen sådan arbetsgivarperiod och somriksdagen då också tillstyrkte bör fullföljas.Ett sjuklönesystem ger arbetsgivarna starkaincitament att bekämpa orsakerna tillkorttidsfrånvaro. Dessa fördelar går förlorade iregeringens förslag som dessutom kräver en utökadadministration och alltså inte medger de kraftigarationaliseringar sjuklönen möjliggör. Regeringensproposition avstyrks.Folkpartiet liberalerna begär att regeringenskall återkomma med ett förslag till lagfäst sjuklönenligt de riktlinjer som anges i motionen. I dessariktlinjer ingår även en självrisk för enskildaväsentligen enligt de nivåer som regeringens förslagligger på.1. InledningDen snabba utgiftsökningen inomsocialförsäkringssystemet har haft entendens att tränga undan andra angelägna behov.Detta är ett tecken på att socialdemokraternamisslyckats med att förvalta och utveckla densvenska välfärden. Transfereringarnas tillväxt harlämnat ett mycket blygsamt utrymme för såvälökade insatser inom en rad viktiga offentligaverksamheter som för reallöneökningar. Densnabba kostnadsökningen inomsocialförsäkringssystemet är ett betydandeekonomisk-politiskt problem, som om det inteangrips riskerar att försvåra en nödvändig sänkningav det totala skattetrycket.Det är betecknande att kostnaderna inomexempelvis arbetsskadeförsäkringen ochsjukpenning under utbildning har tillåtits skenaiväg som förslag om angelägna åtgärderför att exempelvis kapa operationsköerna, erbjudaeget rum till gamla och sjuka inom långvården ochförbättra situationen för handikappade avvisats avriksdagens majoritet. Det glömda har blivitlidande av socialdemokraternas oförmåga att ta itumed välfärdspolitikens baksidor.Våren 1990 fick vi -- i samband med enöverenskommelse med regeringen omstabiliseringspolitiken -- gehör för en rad angelägnaåtgärder bl.a. en reformering avarbetsskadeförsäkringen och införande av enlagfäst sjuklön. Regeringen har emellertid missköttden fortsatta hanteringen av dessa åtgärder.Genom den nu framlagda propositionen frångårregeringen ensidigt överenskommelsen vad gällerinförande av sjuklön. Det är från både ekonomisk-politisk och socialpolitisk synpunkt ettutomordentligt olyckligt vägval.2. Regeringens förslagI propositionen föreslår regeringen attkompensationsgraden för sjukpenning och tillfälligföräldrapenning sänks. Inomsjukpenningförsäkringen föreslås en sänkning aversättningen från till under de i varje sjukperiod och till för tiddärefter.Efter 90 dagars sjukskrivning skallkompensationen under vissa förutsättningar kunnautgöra . För hälsosvaga grupper föreslås detatt kompensationen redan från första sjukdagenskall utgöra 80 %.Det föreslås vidare att sjukpenningen skallminskas, om den försäkrade somsjukpenningen avser får lön eller andraskattepliktiga förmåner som, sammantagna medsjukpenningförmånen, överstiger 75 resp. avinkomstbortfallet. Minskningen görs medmotsvarande belopp som den försäkrade erhållerhärutöver. Regeringen förutsätter att avtalenmellan arbetsmarknadens parter omförhandlas ochatt arbetsgivaren aldrig betalar isjukersättning. Kompensationsgraden för dentillfälliga föräldrapenningen föreslås bli sänkt från90 till . Har förmånen utgetts för ett ochsamma barn med höjskompensationsgraden till för de återstående30 dagarna. Ändringarna föreslås träda i kraft den1 mars 1991.3. Konsekvenser av regeringens förslagRegeringen har presenterat ett förslag som ärkomplicerat och gör det svårare att åstadkomma enförnyelse av vår välfärd. De orättvisor i form avöverkompensation som timsjukpenningreformenmedförde blir kvar. Regeringen har dessutomfortfarande inga konkreta och samlade förslag attkomma med beträffande arbetsskadeförsäkringenoch situationen för de långtidssjukskrivna.Propositionen är ofullständig.Förslaget är utomordentligt svårt att tillämpa --om det ens är möjligt -- och dess efterlevnadförutsätter en ökad kontrollverksamhet frånförsäkringskassornas sida. Det är enmissuppfattning att tro att försäkringskassorna tillalla delar skall kunna kontrollera förhållandenamellan arbetstagare och arbetsgivare. Dennaförväntade kontrollverksamhet kommer att bäddaför misslyckanden. Följden blir att ettgenomförande av propositionens förslag kommeratt kräva väsentligt ökade administrativa resurserför försäkringskassorna eller nedprioritering avandra uppgifter t.ex. rehabilitering. Trots dettakommer målsättningen om en fullständig kontrollinte att kunna uppfyllas. Man kommer heller inteatt kunna åstadkomma den likabehandling mansäger sig eftersträva. Propositionen är ettogenomtänkt hafsverk.Förslagets konsekvenser går på tvärs medambitionen att minska och effektivisera den statligaadministrationen. Ett genomförande av dentidigare utlovade sjuklönereformen skullemöjliggjort att ca 2 300 tjänster påförsäkringskassorna hade kunnat frigöras för andraangelägna uppgifter. Dessa tjänster kan nu inteanvändas för rehabilitering och det angelägnaarbetet på att sänka ohälsotalet t.ex. genomrehabiliteringsinsatser. Gjorda förberedelser ifråga om utbildning för kassornas personal måsteavbrytas. I stället måste dessa tjänstemän vara kvaroch ägna sig åt en improduktiv administration ochkontroll.Detta förslag framläggs somregeringen säger sig vilja skära i statligadministration och byråkrati. Denna ambitionsaknar efter detta varje trovärdighet. Regeringenfår bära det fulla ansvaret för det kaos och denbyråkrati som man nu lägger grunden till.Regeringens förslag om att sänka ersättningenför den tillfälliga föräldrapenningen med 10 %under hela slår hårt mot den relativt lillagrupp som är tvungen att nyttja denna förmån ofta.Under 1989 nyttjades försäkringen för avbarnen upp till . Antalet uttagna dagar perbarn var . Dessadata tyder på att det är en mycket liten andel avbarnen för vars räkning försäkringen utnyttjas förmer än . Men enligtregeringens förslag kommer denna lilla grupp avföräldrar som har barn som ofta är sjuka eller underen att drabbas onödigt hårt.4. Fördelar med en lagfäst sjuklönEn omläggning av sjukförsäkringen måste rådabot på felaktigheterna i dess struktur. Den måsteockså vara lätt att förstå och enkel att administrerasamt uppmuntra till arbete och förbättradearbetsmiljöer.Fördelarna med en sjuklönereform äruppenbara:Arbetsgivarna får starka motiv attgenast ta itu med sjukfrånvaron genom olikainitiativ till arbetsmiljöförbättringar och bättrearbetsorganisation.De långa sjukfallen börkunna bli färre , eftersom alla långasjukfall börjar som korta sjukfall. Arbetsgivarnasökade engagemang för att minskakorttidsfrånvaron genom arbetsmiljöinsatser bör iviss utsträckning kunna förebygga uppkomsten avlånga sjukfall.Det faktum attsjukförsäkringsavgiften f.n. inte är kopplad tillfaktiskt utnyttjande ger arbetsgivarna dåligaincitament till initiativ för att förbättra arbetsmiljönoch på så vis minska sjukfrånvaron.Ensjuklönereform medför i praktiken endifferentiering av sjukförsäkringsavgiften ocharbetsgivarna får i högre grad än f.n. bära sinakostnader.Eventuellt fusk inomsjukförsäkringen skulle försvåras.Denmisslyckade timsjukpenningreformen avskaffasoch de de orättvisor i form av överkompensationden medfört försvinner.Skattetrycket sänks.Försäkringskassorna avlastas tunga ochmeningslösa administrativa uppgifter och resurserfrigörs för rehabilitering.5. liberalernas förslagI den gemensamma partimotion som folkpartietliberalerna och moderata samlingspartiet väcktemed anledning av regeringens skrivelse om det s.k.krispaketet framhålls att sänkt ersättningsnivå börkombineras med en arbetsgivarperiod.Vi menar att den mest angelägna reformen nuär införande av en lagfäst sjuklön ,eftersom det ger arbetsgivarna ett starkt incitamentatt förbättra arbetsmiljö och arbetsförhållanden försina anställda. Vi prioriterar därför en sådanreform framför en sänkning av ersättningsnivån. Vimenar emellertid att dessa bägge åtgärder kan ochskall kombineras.Regeringens förslag bör sålunda avslås. begära att regeringen snaraståterkommer med ett nytt förslag till lagstiftning ibörjan av . De nya reglerna bör kunna trädai kraft kring halvårsskiftet 1991.Ett nytt förslag bör ha följande huvudsakligainriktning.En arbetsgivarperiod införs. Underdenna period har arbetsgivarna ansvaret för attutbetala sjuklön till sina anställda.De första dagarna bör ersättningsnivån varalägre för att åstadkomma ett starkare inslag avsjälvrisk också för löntagarna. Vi kan för vår deltänka oss en nivå på totalt de dvs. samma nivå som regeringenförutsätter.Men vi vill inte helt utesluta att även andramodeller kan visa sig vara lämpliga, exempelvis enkarensdag eller en ersättning på under ett pardagar. Den exakta utformningen i denna del börövervägas närmare under arbetet med enkommande proposition. I förslaget bör givetvisingå regler som skyddar arbetstagare med oftaåterkommande sjukfall. För hälsosvaga gruppermåste speciella regler gälla så att deras situation påarbetsmarknaden inte försämras. För småarbetsgivare bör finnas en möjlighet tillåterförsäkring.Under resten av arbetsgivarperioden börersättningsnivån vara dvs. samma nivå somregeringen förutsätter. Därefter utgår ersättningmed i sjukpenning och -- förutsätter vi -- 10 %från arbetsgivaren enligt avtal liksom i dag.Det är ett viktigt mål att alla försäkradepåverkas av förändringar i dessa regelsystem på likavillkor. Regeringens förslag uppfyller inte dessaambitioner. Det har t.ex. uppmärksammats attstatsanställda inte automatiskt påverkas av densänkta ersättningsnivån.Ambitionen måste vara att de nya avtal somträffas i samband med införande av en lagfästsjuklön skall ge alla lika villkor. Det bör avriksdagsbeslutet klart framgå att statsmakternaförväntar sig att nya avtal får en sådan utformning.Arbetsgivaravgifterna bör sänkas så att detmotsvarar den ökade kostnad arbetsgivarna får tapå sig om de betalar ut den lägre ersättningsnivån.Ett ytterligare incitament skulle kunna skapas omnågon typ av extra arbetsgivaravgift togs ut avarbetsgivare som träffar kollektivavtal som gerersättning utöver 75 resp. . Sådanamöjligheter bör prövas ytterligare i samband medatt förslaget utarbetas.Regeringens förslag beträffande långtidssjukaär både ofullständigt och otillfredsställande. Trotsde uttalade ambitionerna i det ekonomiska paketetfrån finns fortfarande inga åtgärderutarbetade beträffande arbetsskadeförsäkring ochrehabilitering. Det är oklart hur de olikaregelsystemen inklusive den rehabiliteringspenningsom aviseras kommer att förhålla sig till varandra.Det är enligt vår mening inte lämpligt ellertillräckligt att i detta sammanhang bara införa enrätt att få ersättning från försäkringskassanefter särskild ansökan. --t.ex. eller tidigare -- bör ersättningeni form av sjukpenning i stället automatiskt gå uppfrån 80 till 90 %.Hur reglerna mera exakt skall utformas börriksdagen ta ställning till när förslag till sjuklön ochreformer beträffande arbetsskadeförsäkring ochrehabilitering föreläggs i ettsammanhang våren 1991.Regeringens förslag till sänkning avkompensationsnivån vid tillfällig föräldrapenningfrån till per barn och årkan drabba ett mindre antal barnfamiljer alltförhårt. Det är ett fåtal föräldrar som utnyttjar dennaförsäkring eller vid flera upprepadetillfällen. För att inte dessa skall drabbas alltför hårtav ett ekonomiskt avbräck menar vi att dentillfälliga föräldrapenningen skall sänkas till 80%bara per barn och år. Om fler dagarmåste utnyttjas för ett och samma barn börersättningen för resterande dagar vara . Med hänvisning till det anförda hemställsatt med avslag på proposition1990/91:59 hos regeringen begär ett förslag omsjuklön och förändringar i den allmännaförsäkringen i enlighet med de riktlinjer som angesi motionen.