ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Ub246 · 1990-01-22 00:00:00 — av () Invandrarakademikernas situation i har vi brist på kvalificerad arbetskraft i . Trots detta skickas nyanlända välutbildade flyktingar på omskolningskurser till helt andra yrken än de utbildat sig till i hemlandet. borde bättre ta tillvara den arbetskraftsresurs som dessa invandrare utgör. De skulle kanske kunna arbeta i sina yrken om de fick en introduktionskurs om vad motsvarande arbete innebär i . bildade invandrade akademiker en organisation (SIPÅ) som bl.a. verkar för att förbättra invandrarnas ställning på den svenska arbetsmarknaden. Det rör sig om personer som kommit till ofta för ganska länge sedan och som inte omfattats av några åtgärder som inletts för de nyanlända flyktingarna. Det finns ingen statistik som talar om hur många invandrade akademiker det finns i eller i vilken utsträckning dessa har arbete som motsvarar deras utbildning. SIPÅ har påpekat för invandrarministern, generaldirektören för statens invandrarverk och för ledande inom att några effektiva arbetsmarknadspolitiska insatser svårligen kan göras utan ett sådant statistiskt underlag. En omfattande inventering av de invandrade akademikerna med påföljande åtgärder skulle inte bara göra slut på ett oerhört resursslöseri utan även betyda en humanitär insats. Föreningen har inte lyckats få något anslag för sin verksamhet utan varit helt hänvisad till frivilliga insatser. SIPÅ har gjort en enkät bland sina medlemmar och funnit att minst hälften av de invandrade akademikerna är sysselsatta med arbetsuppgifter långt under deras utbildnings- och kunskapsnivå. Det är bedrövligt att de invandrade akademiker som varit i länge i många fall har blivit svenska medborgare och även skaffat sig viss svensk utbildning, men inte fått bättre chanser att erhålla sådana anställningar som de är kvalificerade för. Jag anser det därför angeläget att regeringen tillser att en riksomfattande inventering av invandrares akademiska bakgrund görs. Inventeringen bör omfatta: - antalet invandrade akademiker med utländsk examen - antalet akademiker med utländsk bakgrund med svensk examen - en jämförelse mellan kvalifikationer och arbetsuppgifter som de båda grupperna nu har. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om introduktionskurser för invandrade akademiker, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en inventering av invandrarnas akademiska bakgrund, utbildning och nuvarande arbetsuppgifter. 1989/90 Ub246
mot · GD02Ub248 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub248 av och (båda fp) En internationell linje i gymnasieskolan Gymnasieskolan är föremål för ett omfattande försöks- och utvecklingsarbete. Inom SÖ pågår ett arbete med att modernisera kursplaner. Det finns dock ytterliggare studievägar som borde få prövas. En sådan är en särskild studieväg med koncentration på internationella frågor. anser att elevernas valmöjligheter i utbildningen ska öka och gymnasieskolan organiseras på ett mer flexibelt sätt. Vi vet att många ungdomar är starkt engagerade i internationella frågor. En studieväg med en sådan inrikning skulle kunna konstrueras som de estetisk-praktiska linjerna. Utbildningen bör ge en samlad och ämnesövergripande behandling av vår tids stora överlevnadsfrågor såsom krig och fred, mänskliga rättigheter, problem, miljöfrågor och internationell ekonomi. Utbildningen bör ge både en global allmänbildning och en viss studie- och yrkesförberedelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en försöksverksamhet i gymnasieskolan med en internationell linje. () () 1* 1989/90.
mot · GD02Ub250 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub250 av och (båda fp) Teckenspråket är det naturliga umgängesspråket för döva och gravt hörselskadade och det är också det språk som döva lär sig spontant och betraktar som sitt första språk. Den förändrade attityden till teckenspråket gör att insatser behövs såväl inom och gymnasieskolan som i specialskolan för att ge teckenspråksundervisningen en stärkt ställning inom skolväsendet. Man har noterat att barn som gått i dövskola inte alltid har tillgodogjort sig undervisningen på ett tillfredsställande sätt. T.ex. sägs att barn som kommer till dövgymnasiet i i många fall endast har kunskaper motsvarande mellanstadiet i stället för högstadiet. Problemen är också ofta stora när de går vidare till högskolan. Orsaken till detta är att barnen lär sig teckenspråk från späd ålder och alltså har det som sitt första språk, medan de lärare, som utbildats för specialskolor, har sämre kunskaper i teckenspråk. De undervisar på talspråk eller ett undermåligt teckenspråk, så att eleverna har svårt att förstå. Fortbildningen i teckenspråk för lärare i specialskolorna är inte tillräcklig. Vi anser, att alla lärare som undervisar döva och hörselskadade i dövskola eller hörselklass skall ha kompetens att undervisa med stöd av teckenspråk. SÖ bör få i uppdrag att planera en sådan fortbildning. Men även lärare behöver specialutbildning för att kunna undervisa hörselskadade elever. Det visar sig, att barnen har ett bra ordförråd när de kommer till specialskolan men mycket dålig ordförståelse. Det beror på att läraren inte har kunnat förklara vad orden betyder på ett tillräckligt tydligt sätt. Vilken lärare som helst kan få en hörselskadad elev i sin klass. Därför är det väsentligt att såväl i lärarutbildningen som i fortbildningen av lärare det ges ökade möjligheter att lära sig undervisa med stöd av teckenspråk. har beslutat, att alla lärare skall få en obligatorisk fortbildning med inriktning mot specialpedagogik i vid mening. I propositionen om lärarutbildning nämns som exempel på fortbildningsområden inom specialpedagogik de grundläggande sociala förutsättningarna för barns och ungdomars utveckling och inlärning, ökat elevansvar och ett när 1989/90 Ub250 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kravet på att lärare som undervisar döva och hörselskadade skall ha kompetens att undervisa med stöd av teckenspråk, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående grundskolelärarnas ökade möjligheter att lära sig teckenspråk, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående minimikrav för en lärare med hörselskadad elev. () () mare samarbete mellan skola och hem (prop 87/88:100). Det är bra men löser knappast problemet med bristen på kunskaper i teckenspråk. Som ett minimikrav när en lärare får en hörselskadad elev i sin klass bör hon/han genomgå en informationkurs, som hörselvården anordnar. I kursen behandlas bl.a. orsakerna och innebörden av en hörselskada och hur den hörselskadade kan få hjälp genom tekniken.
mot · GD02Ub251 · 1990-01-22 00:00:00 — av m.fl. (c) Skolans kulturuppgifter m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Kr255 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande översyn av läroplanerna i syfte att utveckla skolans kulturuppgifter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande användningen av de kulturmedel som ställs till skolans förfogande, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande kulturdagar i skolan. Per-O la ()
mot · GD02Ub252 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub252 av m.fl. (m) Skolpolitikens inriktning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Fi304 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skolpolitikens inriktning. () () () () ()
mot · GD02Ub253 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub253 av () Undervisningen i teckenspråk En hörselskada innebär ett kommunikations- och informationshinder. Språket är viktigt för kommunikation mellan människor. Därför har det stor betydelse när hörselskadan inträffar. Hörselskadade barn kan tillgodogöra sig endast en del av den information som ett hörande barn får i en hörande miljö. Om ett barn är hörselskadat eller dövt påverkas dess utveckling såväl personligt, socialt som språkligt. använder alltfler hörselskadade (de som är födda med eller tidigt förvärvat en hörselskada, dvs. barndomshörselskadade) teckenspråk. De gör det för att få en säkrare social kommunikation, dvs. bli delaktiga i kommunikationen på samma villkor som andra. Föräldrar till barn som hör dåligt eller ingenting alls är medvetna om teckenspråkets betydelse för barnets hela utveckling. De vill att barnen skall växa upp med rätten till säker kommunikation och det kräver att barn och föräldrar tidigt får lära sig teckenspråk. För de hörselskadade som väljer att använda teckenspråk för en fungerande social kommunikation är det självklart av största vikt att närstående också lär sig språket. finns en förordning om regional samverkan i fråga om undervisning för elever med handikapp. Landet är indelat i fem planeringsregioner med var sin beredning. Planeringsberedningama fick 1989/90 ett samordningsansvar för teckenspråksutbildning för hörande elever med döva föräldrar eller döva syskon. Beredningarna planerar nu teckenspråksutbildningen och det vore rimligt att denna vände sig även till hörande elever med teckenspråksanvändande hörselskadade föräldrar eller hörselskadade syskon. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om personkretsen för utbildning i teckenspråk.
mot · GD02Ub256 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub256 av och (båda s) Miljöundervisningen i grund- och gymnasieskolan Miljöfrågorna har kommit att inta en alltmer framskjuten roll i den förda samhällsdebatten. Det finns hos befolkningen, och då inte minst bland barn och ungdomar, en påtagligt ökad medvetenhet om att miljöförstörelsen måste förhindras och nya miljöhot förebyggas. Denna medvetenhet bör tillvaratas så att vi genom olika åtgärder kan trygga en levande natur och ett gott hälsotillstånd hos medborgarna i vårt land och i våra närområden. Denna ökande insikt om behovet av att få till stånd en lösning av dagens och morgondagens miljöproblem kräver följaktligen också en mängd kunskaper, så att vi därigenom på ett ännu bättre sätt skall kunna förstå sambanden i naturen och hoten mot denna och vår miljö. Dessa kunskaper måste även omfatta miljöproblemens konsekvenser och kraven på åtgärder sett i ett globalt perspektiv, vilket också ställer krav på internationellt samarbete och samordning. Ett sådant behov av kunskaper skall självfallet tillgodoses inom ramen för den undervisning som meddelas i grund- och gymnasieskolan. I måste alla elever beredas möjlighet att tillgodogöra sig baskunskaper om vår miljö och de grundläggande ekologiska processerna. Dessa kunskaper kan integreras i ämnen som biologi, fysik, kemi och geografi. Det är därtill viktigt att även praktiskt undersökande (exkursioner, laborationer m.m.) och ämnesövergripande metoder ingår i den miljöundervisning som lämnas. Regeringen bör genom låta utforma ett måldokument för miljöundervisning. När det sedan gäller gymnasieskolan och den undervisning som där meddelas, är det av vikt att såväl de allmänna som ämnesspecifika natur- och miljökunskaperna ökar. Även här bör undervisningen ha praktiska inslag. Det är ämnena biologi och naturkunskap som står i centrum för miljöundervisningen, varför ämnet naturkunskap bör tillföras de gymnasielinjer där ämnet biologi inte ingår. Vid den förestående revideringen av läroplanen för gymnasieskolan är det av stor betydelse att en klar målsättning för miljöundervisningen och dess innehåll uttalas. Det har på olika sätt uttryckts den uppfattningen att den nu bedrivna skolundervisningen inom miljöområdet inte fått önskad prioritet och omfattning. Det finns mot denna bakgrund all anledning att regeringen och skolöver styrelsen klart markerar att miljöundervisningen skall inta en framträdande roll på alla stadier i samt inom gymnasieskolan, och då såväl vad gäller teoretiska som yrkesinriktade linjer. Sammanfattningsvis kan sägas att om vi för framtiden skall kunna säkerställa att alla medborgare får i vart fall grundläggande kunskaper kring sambanden i naturen och hoten mot denna och vår miljö, måste miljöundervisningens roll stärkas i grund- och gymnasieskolan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att miljöundervisningen stärks i grund- och gymnasieskolan. () () 1989/90 Ub256
mot · GD02Ub257 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub257 av och (båda c) Sänkt skolpliktsålder har vi i tagit upp frågan om sänkt skolpliktsålder. Enligt vår uppfattning är det hög tid att fatta ett principbeslut om en tidigare skolstart. Den skulle ta till vara den tid i barnens utveckling då de är särskilt receptiva och motiverade. I en rätt anpassad skolmiljö kan krav ställas som flertalet barn är vuxna och som utgör en förutsättning för att deras receptivitet skall komma till sin rätt. Det finns pedagogiska fördelar att vinna genom att de personalresurser som satsats på sexåringarna i förskolan kan utnyttjas . Det betyder mindre klasstorlek, ökat stöd för enskilda elever, etc. Den bekymmersamma situation som från många håll omvittnas råda kan därigenom i någon mån skingras. En god skolstart är betydelsefull för den fortsatta skolgången. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beslut om sänkt skolpliktsålder. () () 1 1989/90.
mot · GD02Ub259 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub259 av m.fl. (s) En treårig naturbrukslinje i Flertalet av de ungdomar som slutar i söker gymnasieutbildning. av årskullen kan beredas plats med nuvarande utbud. Andelen skiftar något mellan kommunerna i länet. Huvuddelen av eleverna finns i de vanliga linjerna. Några tvåriga yrkesinriktade linjer har ersatts med försök med treårig utbildning. Det gäller främst de Verkstadstekniska, elteletekniska samt fordons- och transporttekniska områdena. Mindre försök sker inom värme-, vatten- och sanitetsteknik samt vårdutbildning, två klasser av omvårdnadslinjen i respektive och med som huvudman. Inom finns dels i i kommun, dels i . Båda skolorna har som huvudman. Vid skolorna finns tvåårig jordbruks- respektive skogsbrukslinje jämte specialkurser i anslutning till linjerna. har genom särskild arbetsgrupp planerat för övergång till treårig naturbrukslinje vid skolorna i full skala fr.o.m. /91. Detta innebär för länet 80 elever i naturbrukslinjen, fördelade på 32 elever inom jordbruk och 48 elever inom skogsbruk. Inriktningen vid planeras bli gren för jordbruk i kombination med skogsbruk medan inriktningen vid skogsbruksskolan beräknas bli gren för skogsbruk. En viktig regional uppgift för framtiden är att mindre gymnasieskolor får behålla ett visst mått av grundutbildning för den region de verkar inom. Detta är av stor betydelse för såväl som gymnasieregioner och inte minst för . I budgetpropositionen beräknas för utvidgad försöksverksamhet med treårig gymnasieskola 1200 platser för fullskaleförsök på orter med redan påbörjad försöksverksamhet. En överflyttning av medel bör enligt vår mening ske till fullskaleförsök i län med ringa försöksverksamhet och då i med tanke på att huvuddelen av försöken med naturbrukslinjen finns i de mellersta och södra delarna av landet. Departementet har i tidigare beräkningar för gymnasieskolan räknat antalet årselevplatser med 2,4 för en treårig försöksutbildning. Med denna beräkning som grund skulle det således för fullskaleförsök med naturbrukslinje i erfordras 192 platser. Huvudmannens framställning till är således en begäran om en försöksverksamhet. Av den framgår att naturbrukslinjen äger högsta prioritet. Detta innebär att ovan redovisade behov av platser minskar till 48 om enbart tilldelas platser för naturbrukslinjen jämfört med ytterligare tilldelade platser för omvårdnadslinjen på orter där försöksverksamheten redan finns. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att inrätta en treårig naturbrukslinje i . Axel () () () () 1989/90 Ub259
mot · GD02Ub260 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub260 av och (båda m) Betyg i ordning och uppförande har vi alltmer hört talas om våld bland barn och ungdom, vi har hört och sett - genom massmedias försorg - hur våldet blivit allt grövre och råare, hur meningslöst det utövas och hur urskillningslöst det drabbat oskyldiga människor - barn såväl som vuxna. Vi moderater har länge varit allvarligt oroade över utvecklingen i skolan. Allt oftare hör man uttrycket en skola i kris. Man menar då inte bara oreparerade, slitna lokaler, trasiga böcker, dåliga bänkar och bord och sämre kunskaper än vad världens mest påkostade skola egentligen skulle kunna ge sina elever. Det gäller även mobbning. Det gäller oroliga, okoncentrerade elever, som utövar våld mot varandra och ibland även mot lärare eller annan personal. Vi hör också allt oftare talas om meningslös förstörelse, destruktiva beteenden trots att skolans personal för en ständig kamp för att bryta den negativa trenden. Det har hänt att lärare blivit attackerade, knivskurna eller slagna av våldsamma elever. Många kvinnliga lärare utsätts för råa, verbala hotelser utan att egentligen ha någon som helst möjlighet att kunna försvara sig eller ge någon disciplinär reaktion av betydelse. Det finns ingen möjlighet att visa eleven att uppträdandet eller oordningen inte kan tolereras. Enda möjligheten är att tala med eleven, men något mera påtagligt bevis för missnöje går inte att uttrycka och då inget sedan händer, finns inget motiv för eleven att bryta mönstret. Många elever slarvar dessutom med att passa tider, det är ofta samma elever, som gång på gång kommer för sent till lektionerna och därmed skapar oro och tidspillan. Dessutom kommer många utan de tillbehör som behövs på de flesta lektioner, exempelvis penna, papper, böcker tillhörande ämnet. Detta är ytterst störande för alla. Ett betyg i ordning och uppförande skulle därför kunna vara ett stöd för svagpresterande elever, som behöver lugn och ordning för att kunna tillgodogöra sig undervisningen. Det är klart utsagt att dåligt uppförande eller slarv inte skall inverka på kunskapsbetygen. De flesta lärare försöker även hålla isär detta, men ofta då det står och väger, får eleven i fråga det lägre betyget eftersom han/hon varit mycket borta, ofta kommit försent till lektionerna, kanske missat en del av undervisningen etc. Det här är en olycklig utveckling. Genom att ge betyg i ordning och upp förande skulle man direkt visa eleverna att man inte accepterar dåligt beteende eller upprepat slarv. Man skulle även stödja eleverna i deras försök att bättra sig eftersom det genast ger synligt utslag i form av bättre betyg. Ett betyg i ordning och uppförande sätts dessutom gemensamt av alla lärare som undervisar eleven i fråga och kunskapsbetygen kommer inte att påverkas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag med syftet att återinföra betyg i ordning och uppförande inom . 1989/90 Ub260
mot · GD02Ub261 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub261 av () Kommunala vuxenutbildningen Konsekvenserna av den stödområdesindelning som vi har får mycket stelbenta konsekvenser, jag vill nämna följande: Enligt Vuxenutbildningsförordningen 3 kap. 12 § får kurser inom Komvux startas om deltagarantalet är lägst 12 eller i glesbygd lägst 8. Med glesbygd förstås kommuner inom stödområde A, B eller C. Som exempel kan nämnas med 13 500 invånare som har ingått i stödområdet. På grund av en god ekonomisk utveckling för näringslivet i kommunen med låg arbetslöshet o.s.v. omfattas kommunen inte längre av stödområdesindelningen. Ur vuxenutbildningssynpunkt är dock fortfarande en typisk glesbygd. Enligt tillgänglig statistik är utbildningsnivån i bland de lägsta i "lågutbildningslänet . Enligt tradition har utbildning inte prioriterats i kommunen. Det har gått att få arbete trots kort utbildning. För att börja studera som vuxen är det många hinder som måste övervinnas - studiefinansieringen måste ordnas - den närmaste omgivningen måste övertygas - den egna självtilliten stärkas m.m. Trots dessa besvärligheter är det flera personer, däribland många kvinnor, som tar steget att börja studera vid vuxen ålder. Det är fel att behöva avvisa elever på grund av att inte tillräckligt antal uppnåtts (12 st.). Speciellt besvärligt känns det när man vet vad studier skulle ha betytt för dessa personers möjlighet att ändra på sin livssituation, få ökat självförtroende m.m. Det är mycket olyckligt ur vuxenutbildningssynpunkt att glesbygd definieras via stödområdesindelningen. Det måste finnas andra sätt att beskriva vad som är glesbygd, bl.a. befolkningstal, kommunens vidsträckthet, avstånd till huvudort etc. Dessutom är det mycket lättare att få elever till kurser när arbetslösheten är hög. Även detta talar mot att stödområdesindelningen skall utgöra kritieriet för glesbygd i detta sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att definitionen för glesbygd ur vuxenutbildningssynpunkt skall omprövas. 1989/90 Ub261
mot · GD02Ub262 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub262 av och (båda fp) Historieämnet i gymnasieskolan Gå hem och läs historia, uppmanade förre folkpartiledaren . Vi håller på med det, men historia måste också läsas i skolan. Ett förverkligande av SÖ:s förslag att minska det obligatoriska timantalet i historia i gymnasieskolan vore ännu ett stort steg in i den nationella minnesförlusten, enligt , en av de aderton i . Vi kan bara instämma. På de nya treåriga estetiska och sociala linjerna anslås enligt förslaget totalt åt historia mot fem på de nuvarande tvååriga föregångarna. På H-, S- och N-linjerna beskärs den obligatoriska undervisningen i ämnet med (6 istället på H- och S-linjerna, 4 istället för 6 på N-linjen). Att hänvisa till att det s.k. individuella tillvalet och fördjupningsstudiet i årskurs 3 (för H och S) skulle ge mer tid åt historieämnet håller inte enligt vår mening. Gymnasieskolans uppgift borde vara att ge alla elever och inte bara de specialintresserade möjlighet att studera histora, så att de kan tillgodogöra sig ämnets obestridliga bildningsvärde och demokratiska medborgarvärden. Särskilt olyckligt är SÖ:s förslag att reducera timantalet i historia på den sociala linjen, varifrån framtidens grundskollärare torde komma att rekryteras. Det har påpekats att en elev i dagens grundskola har undervisats färre timmar i historia än en elev som gick i gårdagens sjuåriga folkskola. Dagens och morgondagens elever kommer alltså med allt sämre historiekunskaper till en gymnasieskola, där historieämnet ytterligare skulle reduceras. Ytterligare kommentarer torde vara överflödiga! Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om historieämnets ställning i gymnasieskolan.