mot · GD02Ub536 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub536 av m.fl. (m, fp, c, vpk) Högre musikutbildning i regionalpolitiska kommitté skriver i sitt slutbetänkande att av samtliga konstnärliga yrkesutövare finns i /. Räknar man bort de yrkesmässiga konstutövare som finns i de två övriga storstadsregionerna återstår mycket få i resten av landet. Kommittén pekar också på att flera norrlandskommuner satsar mer helhjärtat på kultur än andra kommuner i landet, men tillägger att är vidsträckt och glest befolkat så trots rejäla satsningar blir antalet konstnärliga yrkesutövare anmärkningsvärt lågt. Därför uttalar man att det kan vara motiverat att stimulera den regionala utvecklingen genom åtgärder som leder till att fler konstnärer bosätter sig i . I detta syfte har den regionalpolitiska kommittén övervägt två förslag till nya insatser. Det gäller dels högre kammarmusikalisk utbildning, dels en alternativ skådespelarutbildning. Dessa utbildningsinsatser skulle kunna göra att en större andel ungdomar från skaffar sig en högre konstnärlig utbildning och därigenom söker de tjänster som blir lediga inom kulturinstitutionerna i . Skådespelarutbildningen föreslår man skall placeras i anslutning till Norrbottensteatern i , medan placeringen av den kammarmusikaliska utbildningen inte närmare preciseras. Skådespelarutbildningens självklara anknytning till Norrbottensteatern motsvaras lika naturligt av den högre kammarmusikaliska utbildningens anknytning till i . Förutom har tradition, resurser och kompetens, som kan tillgodogöras utbildningen. Vi vill t.ex. peka på den kammarmusikfestival som hålls i och barockmusikfestivalerna i grannkommunen . Den högre kammarmusikaliska utbildningen, Pro Musica, har utretts av en arbetsgrupp i samverkan mellan universitet, och Sinfoniettan i . Arbetsgruppen, som består av personer med hög kompetens i både administration, utbildning och musik och vars arbete finansierats från såväl som ideella stiftelser i , har noggrant berett frågan och har ett fullt utarbetat förslag färdigt. När utbildningen kommer till stånd har några av dessa stiftelser redan nu förklarat sig beredda att stötta delar av undervisningen och utrustningen ekonomiskt, för att åstadkomma större bredd och utbud än vad som kan vara tänkbart genom statens insatser. har otvivelaktigt varit en av de mest lyckade regionalpolitiska satsningarna i . Även om fortfarande inte kan betraktas som färdigbyggt, har forskningen och utbildningen på många områden tillvunnit sig respekt i det internationella vetenskapssamhället. Det har även betytt mycket för regionens försörjning med kvalificerad arbetskraft att en läroanstalt på högsta nivå finns där. Att inte är färdigbyggt visar sig i två avseenden. Dels är flertalet institutioner små även i svenskt perspektiv och har svårt att nå upp till den kritiska massa som garanterar långsiktig framgång i verksamheten, dels finns det fortfarande stora luckor i den för ett universitet normala ämnesstrukturen. Att förstärka institutionerna överlag eller att komplettera strukturen på humaniorasidan med exempelvis alla traditionella historiska och lingvistiska specialiteter är en dyr väg att gå. Enklare är att rikta in sig på några få punkter av strategisk betydelse för hela miljöns funktion. Kulturmiljöns betydelse för och regionen Den konstnärliga verksamheten har en sådan strategisk funktion för hela när det gäller att skapa en allmän kulturmiljö. Till skillnad från de mera etablerade universiteten i eller nära storstäderna, har den kulturella kringmiljön saknats vid tillkomst i och har bl.a. lett till rekryteringsproblem för högre tjänster. I regel föredrar en eftersökt och högt kvalificerad arbetstagare eller framför , inte så mycket på grund av kylan eller avstånden i norr, som på grund av den fattigt ansedda kulturmiljön kring . Till en början var föreställningen berättigad. har mycket gjorts från kommunerna, och självt för att förbättra situationen på kulturområdet, men åtskilligt återstår att göra. har genom den nya och designutbildningen lagt grunden till en konstnärlig fakultet, som kan anses vara ännu mer strategisk i skapandet av en kulturmiljö än humaniora i mera inskränkt mening. Som nästa led planeras en högre musikutbildning vid . har blivit en musikstad av rang genom tillkomsten av , den därmed sammanhängande utbyggnaden av regionmusiken och de återkommande festivalerna. Allt detta är viktigt för funktion. Det är alltför lätt att bortse från den nära släktskapen mellan vetenskap och konst, och från miljöns strategiska betydelse för all skapande verksamhet. Planerna på högre musikutbildning finns i hela en musikhögskola endast i . Utöver musikpedagogisk utbildning har den endast en linje för kyrkomusik. råder stor musikerbrist i . Av 4 500 professionella musiker fanns 1980 bara 300 i de fyra nordligaste länen. Detta är en mycket stor kulturpolitisk obalans. Det är alltså uppenbart att den kvalificerade musikutbildningen i måste stärkas. Erfarenheterna från t.ex. läkarutbildningen visar att i regionen lokaliserad utbildning är enda sättet att häva bristen på kvalificerad arbetskraft. Genom de kammarmusikfestivaler, med däri ingående högt kvalificerade sommarakademier, som anordnas i och i grannkommunen med dess barockmusikfestivaler, har ett kontaktnät skapats med framstående solister och pedagoger som har sin normala verksamhet förlagd till i huvudsak utländska akademier och konservatorier. Tanken i planerna för högre musikutbildning i har varit att utnyttja detta kontaktnät och de moderna kommunikationerna till att på deltidsbasis knyta huvudlärare av den digniteten till verksamheten. Kontinuiteten i undervisningen skulle ombesörjas av hjälplärare med den dubbla funktionen av stämledare i regionmusiken/och biträdande lärare vid . Den lönenivå som kombinationstjänsterna motiverar och den naturliga nedsättningen i orkestertjänstgöringen skulle göra tjänsterna så pass attraktiva att man borde kunna rekrytera verkliga toppkrafter till dessa. Samfinansiering och utnyttjandet av utländska krafter beräknas göra utbildningen betydligt billigare än vad som är normalt i musikutbildning med i regel mycket omfattande individuell instruktion av varje elev. innebär konstruktionen en garanti för högsta professionella standard på lärarna. Nivå och inriktning Nivå Det naturliga är att lägga den planerade utbildningen som en tvåårig påbyggnadsutbildning på diplomnivå, alltså efter de fyra årens grundläggande musikutbildning vid någon av landets nuvarande musikhögskolor. Tilldelningen av studieplatser på diplomnivå är allmänt omvittnat allt för liten i hela landet. Tecken härpå är att 800 svenska musikstuderande återfinns i utlandet, medan mycket få utländska musikstuderande bedriver studier i . Placeringen på diplomnivå i förening med den kammarmusikaliska inriktningen gör att verksamheten inte konkurrerar med någon annan musikerutbildning inom landet. Det planerade omfånget på verksamheten bestäms av ett intag av 30 studerande (20 är ett absolut minimum för att gruppkonstellationen skall fungera, men 30 är säkrare, då verksamheten då inte är så kritiskt beroende av tillfälliga sjukdomsfall och dylikt.) Vid tvåårig utbildning innebär det 60 studerande och lärare motsvarande 10 heltidstjänster. Verksamheten är planerad för en försöksperiod , varefter utvärdering bör ske. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att den vid utarbetandet av budgetpropositionen för /92 beaktar vad i motionen anförts om att starta en högre musikutbildning på diplomnivå vid i . () () Inriktningen i planeras bli kammarmusikalisk. På det området finns ett tomrum, då nästan all musikutbildning i landet sker med inriktning på blivande orkestermusiker. Instrumentariet är alltså tänkt att omfatta stråkfamiljen: , viola, cello och kontrabas, därtill något träblåsinstrument och piano/cembalo, samt sång för att knyta den naturliga relationen till . Denna konstellation ger maximal flexibilitet redan vid ett litet omfång på verksamheten.