ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Fö707 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö707 av m.fl. (s) Miljöfarliga transporter Transporter av farligt gods, giftiga vätskor och gaser innebär alltid stora miljörisker. I särskilt hög grad gäller det landsvägstransporter som måste ske genom tätbebyggda områden. Genom s.k. vägvalstyrning kan man i många fall undvika direkt genomfart i städer och tätorter, men den möjligheten står inte till buds överallt. Vägarna ligger ju där de gör och förbifarter eller alternativa vägar av den storlek och standard som behövs finns ofta inte. Vi anser det utomordentligt viktigt att i respektive kommun i förväg är väl informerad om när transporter med miljöfarligt innehåll beräknas passera genom kommunen, samt om innehåll och ev saneringsmetod. gäller följande föreskrifter: skall informeras om alla farliga transporter. Med transporten skall finnas rapporteringskort och transportkort. Dessa anger vad lasten innehåller och hur man skall förfara vid eventuell olycka. Dessutom skall fordonet vara skyltat så att lasten kan identifieras. Den yttre skyltningen säger dock inte något om vilken mängd som finns i bilen eller hur den skall omhändertas. som rycker ut till en olycksplats vet alltså först när man kommer till olycksplatsen vilka ämnen man har att göra med. 1 svåra fall gäller inte ens detta. På grund av brand, explosionsrisk etc. kan det ibland vara omöjligt att komma tillräckligt nära för att läsa skyltarna. Av samma orsak kan det också vara omöjligt att komma åt handlingarna i bilen. har modern datorteknik både centralt i och lokalt på räddningskårerna i de flesta kommunerna. har centralt upprättat en informationsbank som skall kunna tillgodose behov av information om farligt gods bl.a. om olika kemiska produkter och deras omhändertagande vid eventuell olycka. Tanken är att räddningsinformation som finns spridd skall samlas på ett ställe och via datorer finnas tillgänglig för alla räddningskårer som en samlad handbok. Såvitt vi erfarit har man emellertid inte utnyttjat datorkapaciteten för att informera kommunerna om när en speciell transport skall passera eller vad denna innehåller. I syfte att öka beredskapen till snabbt och effektivt omhändertagande om en olycka med miljöfarlig last skulle inträffa, föreslås att man undersöker möjligheten att med hjälp av datorer registrera och vidarebefordra aktuell information om färdväg, tidplan, innehåll och bekämpningsmetod till i varje kommun utmed färdvägen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad säkerhet vid miljöfarliga transporter. () () 1989/90 FÖ707
mot · GD02Fö708 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö708 av m.fl. (s) Vapenfri tjänst Enligt vapenfrilagen finns det för de unga pojkar som anser att det strider mot deras allvarliga övertygelse att bära vapen en möjlighet att få göra värnplikten som vapenfria tjänstepliktiga. Varje sådant beslut skall föregås av en utredning om ansökan verkligen bottnar i en djup inre övertygelse. Utredningen utförs av en särskild utredningsman som genom att intervjua den sökande sedan skall föreslå vapenfrinämnden bifall eller avslag på ansökan. Dessa samtal brukar vanligen pågå och frågorna omspänner hela den sökandes liv. Han ombeds berätta om sin barndom och uppväxt, om sina relationer till kamrater, syskon och föräldrar. Om eventuella problem , mobbing eller liknande, om han brukat vara i slagsmål eller oftast dragit sig undan, om han haft nervösa besvär, om någon i omgivningen har påverkat den sökande till den uppfattning han har om vapenbruk och mycket mera. På grundval av dessa svar avfattar utredningsmannen/kvinnan sitt utlåtande till vapenfrinämnden. Det är uppenbart att det har stor betydelse om man har god verbal förmåga. Något som inte har det ringaste samband med en allvarlig övertygelse om det felaktiga i vapenbruk. En ung blyg 18-åring har en betydligt mindre chans att övertygande berätta om grunden för sitt ställningstagande. Vi anser därför att detta prövningsförfarande bör ersättas med en skriftlig försäkran på heder och samvete, bekräftad av två personer som känner den sökandes inställning om att denne hyser en allvarlig inre övertygelse mot vapenbruk. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ändra nuvarande prövningsförfarande vid ansökan om vapenfri tjänst. () () 1989/90 F5708
mot · GD02Fö709 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö709 av m.fl. (vpk) Vapenfri tjänst söker cirka 3 500 unga män i vapenfri tjänst. Detta som en följd av en stark övertygelse mot personligt vapenbruk. De vill göra en tjänst utan vapen, gärna i form av en insats för fred och en bättre värld. De som vill göra vapenfri tjänst genomgår en prövning. De intervjuas av en utredare vars rapport är vapenfristyrelsens underlag. Om utredningen av den sökande visar att övertygelsen är tillräcklig, bifaller styrelsen ansökan. Prövningsförfarandet har det existerat kritiserats från flera håll. Det måste ifrågasättas om det går att mäta djupet av en personlig övertygelse. Prövningsförfarandet missgynnar dessutom dem som har svårt för att uttrycka sig. Det är orimligt att straffa dem som följer sitt samvete. Därför måste prövningsförfarandet avskaffas och vapenfri tjänst erbjudas dem som så önskar. är den vapenfria tjänsten snävt begränsad till totalförsvaret och krigssamhällets behov. Det är ett slöseri att inte ta tillvara engagemang, energi och kunskaper i freds-, nedrustnings-, miljö- och solidaritetsfrågor hos de vapenfria. Den vapenfria tjänsten bör utformas mot bakgrund av den sökandes motiv, vilket också FN förordar. Vidare bör den kopplas samman med en vid syn på svensk säkerhetspolitik. De vapenfrias resurser bör tas tillvara inom institutioner och folkrörelser som arbetar med fred, nedrustning, kultur, miljö, solidaritet m.m. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att prövningsförfarandet för vapenfri tjänst skall avskaffas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att alternativa vapenfria tjänster skall inrättas i enlighet med motionens förslag. (vpk) (vpk) 1989/90 FÖ709 gotab 96010, 1990
mot · GD02Fö710 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö710 av m.fl. (mp) Vapenfri tjänst 1989/90 FÖ710723 Rätten att göra vapenfri tjänst borde vara en mänsklig rättighet speciellt i en demokrati som . Denna rättighet har för många unga grabbar visat sig inte alltid vara en självklarhet. Det är många som fått erfara att de på grund av sina verbala begränsningar blivit nekade att få göra vapenfri tjänst. Den internationella hotbilden har på flera vis förändrats. Det är inte vapenkrig som är det största hotet mot vår överlevnad utan miljöhot, storskaliga lösningar med stor sårbarhet. För att klara vår överlevnad vid olika händelser av hot eller fara har i en annan motion föreslagit allmän värntjänst. Alla ska få utbildning i att klara våra grundbehov i händelse av hot eller fara. När allmän värntjänst införts blir det en självklarhet att ingen utbildas i att mot sin vilja bära och använda vapen. När en värnpliktig vill få vapenfri tjänst måste han genomgå ett utredningssamtal. Detta samtal utgör grunden till om vapenfristyrelsen bifaller eller avslår ansökan. Många av dem som genomgått ett sådant samtal har upplevt det som djupt kränkande. Under samtalet ställs den sökande inför diverse tänkta situationer, t.ex. "vad skulle du vilja göra om en fiendesoldat hotade en skolbuss och du var beväpnad och ditt enda sätt att rädda barnen var att döda fiendesoldaten. Självklart är det för den verbalt tränade lättare att förklara sin övertygelse mot vapenbruk och därför få vapenfritillstånd. Enligt lagen får man vapenfri tjänst om man har så allvarlig personlig övertygelse mot vapenbruk att man inte kommer att fullgöra sin värnplikt. Många av dem som totalvägrar gör det efter att de fått avslag på sin ansökan om vapenfri tjänst.tt bestraffa dessa ungdomar som av övertygelse inte vill ta till vapen när vi klagar över ökat våld i samhället synes helt fel. Behovet av människor utbildade i vapentjänst för nuvarande militära beredskap är mindre än antalet värnpliktiga och verkar ytterligare minska. I nuvarande värnpliktssystem utgör prövningsförfarandet som vi ser det enbart en moralisk belastning för samhället och något som kan vara djupt kränkande för enskilda ungdomar. Situationen har ytterligare försämrats genom att man i den nyinrättade vapenfristyrelsen inte längre klart skiljer på prövande och verkställande instans för vapenfriutbildning. Vi anser att de som begär vapenfri tjänstgöring gör det därför att de har en personlig övertygelse och ska respekteras för sin övertygelse. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att prövningsförfarandet vid ansökan om vapenfri tjänst bör avskaffas. 1989/90 FÖ710
mot · GD02Fö711 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö711 av m.fl. (mp) Transporter av farligt gods Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T221 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att vägar där farligt gods tillåts transporteras skall märkas ut med särskilt vägmärke, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att farligt gods i första hand skall gå per järnväg eller till sjöss med säkra dubbelbottnade fartyg, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att transport av farligt gods skall betraktas som miljöfarlig verksamhet och därmed prövas enligt miljöskyddslagen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av skärpt kontroll av farligt gods, och att det skall ske i samarbete med andra berörda länder. () () () 1* 1989/90.
mot · GD02Fö712 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö712 av () Transporterna av farligt gods i staden visade vilka katastrofala följder som en olycka med farligt gods-transport kan få. Det var då en tankbil välte på en gata, omkring efteråt blev det en våldsam explosion och en hög eldslåga syntes över stadens centrum. En byggnad störtade samman, många bränder inträffade och t.o.m. ytan på floden brann. Till följd av olyckan omkom fem personer och skadades omkring 45 personer. inträffade en svår explosionsolycka på inom kommun. Då var en tankbil och en lastbil med släp lastad med farligt gods inblandade. Enligt en uppskattning som gjorts av SCB så fraktades omkring farligt gods på våra landsvägar. Trots att vi har många duktiga och ansvarskännande förare av tunga fordon så har det framkommit siffror som tyder på att något måste göras för säkerheten. Vid transport av farligt gods visar utredningar () att av olyckorna är singelolyckor, att i har överträdelse av hastighetsbestämmelserna skett, att i har förare av farligt gods varit övertrött samt att i var det tekniskt fel på fordonet. har konstaterat en lång rad frågor som påverkar transporter med farligt gods: Fordonen med utrustning. Även om de undersökta olyckorna inte har sin direkta grund i tekniska brister så finns det anledning att titta på fordonsstabiliteten och tanktätheten. Vägstandarden har betydelse, speciellt när det gäller tankbilsolyckor så ökar olycksrisken vid snäva kurvradier, feldoserade vägbanor eller vid felaktiga och varierande vägbeläggningar. Föraren är naturligtvis av stor betydelse. Vid de flesta tankbilsolyckorna har föraren hållit en med hänsyn till omständigheterna för hög hastighet. Kraven på förare av farligt gods-transporter måste ställas högt när det gäller erfarenhet och lämplighet. Ett av de stora oljeföretagen har efter infört krav på att förare skall ha fyllt och ha erfarenhet av att köra tung lastbil för att få provanställning. Det är tveksamt om frågan om högre krav på erfarenhet och bättre lämplighet på tankbilsförarna ska lösas enbart genom en frivillig överenskommelse inom transportnäringen. Risken med en sådan lösning är att den inte med säkerhet skulle gälla samtliga förare och svårigheter skulle uppstå att kontrollera efterlevnaden. I stället borde frågan om högre krav på erfarenhet och lämplighet för tankbilsförare och förare av annat farligt gods regleras genom lagstiftning. Olika ackordsystem eller s.k. premielönesystem förekommer också när det gäller tankbilsolyckor. Den frågan måste få sin lösning förhandlingsvägen. För hög hastighet är den direkta orsaken till en tankbilsolycka; polisens hastighetsövervakning bör intensifieras liksom kontrollen av färdskrivare. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om åtgärder för att förbättra säkerheten vid farligt gods-transporter. 1989/90 FÖ712 1* 1989190.
mot · GD02Fö713 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö713 av m.fl. (fp) Vapenfri tjänst har under en följd av år föreslagit, att prövningsförfarandet vid ansökan om vapenfri tjänst skall ses över. I proposition 1987/88:81 angavs, att regeringen då ansåg tiden mogen att göra en utvärdering av prövningsförfarandets effekter sedda mot bakgrund av de uttalanden som motiverade vapenfrireform. Föredraganden meddelade i propositionen, att han ämnar ta initiativ till att en sådan utvärdering kommer till stånd. Det var en framgång för och den opinion som finns bl.a. inom fredsrörelsen och kyrkorna. Den av regeringen utlovade utvärderingen pågår . Prövningsförfarandet har kritiserats från både enskilda värnpliktiga, som ansökt om vapenfri tjänst, och från organisationer. Kritiken gäller dels svårigheten att från fall till fall göra konsekvent bedömning av ansökans överensstämmelse med lagens villkor, dels att prövningsförfarandet särskilt gynnar dem som lättast kan "tala för sig. Det har t.ex. förekommit att man organiserat rollspel i vilka ungdomar tränats att "svara rätt" på frågor under utredares prövningssamtal och därmed "manipulera prövningsförfarandet. En viktig anmärkning mot prövningsförfarandet är också att den vapenfrisökande till utredaren kan "överlåta ansvaret för dokumenteringen av sin uppfattning. Trots att frågorna ställs till och att svaren lämnas av den värnpliktige uppfattar han lätt sin roll som passiv. Det är utredaren som tolkar hans uppfattning och hans känslor. En översyn av prövningsförfarandet skall givetvis göras förutsättningslöst. En mängd idéer om ändringar i prövningsförfarandet finns dock redan dokumenterade och bör givetvis ingå i utredarens referensmaterial. har aktualiserat ett alternativt prövningsförfarande där huvuddokumentet i ansökan om vapenfri tjänst är en skriftlig förklaring från den värnpliktige. Förklaringen skall vara tydlig i fråga om lagens centrala punkter och klart redovisa att ansökan bygger på en allvarlig personlig övertygelse. Förklaringen skall inges efter ett obligatoriskt samtal där den värnpliktige informeras om syftet med allmän värnplikt, lagens villkor för vapenfri tjänst, tjänstgöringsalternativen m.m. Någon form av intyg, som styrker tilltron till den värnpliktiges allvarliga övertygelse, torde behövas. Ett sådant intyg skall t.ex. kunna vara utfärdat av två personer vilkas omdömesgillhet kan beskrivas med uttrycket att "de åtnjuter allmänt förtroende. En målsättning med prövningsförfarandet bör vara att huvudansvaret för ställningstagandet vilar på den värnpliktige - och inte på en utredare. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om prövningsförfarandet vid ansökan om vapenfri tjänst. () () () () 1989/90 F5713
mot · GD02Fö714 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö714 av () huvuduppgifter organisation och verksamhet kommer att behandlas då en särskild proposition i ämnet är aviserad till . I avvaktan på denna proposition vill jag föreslå två åtgärder som berör arbetsuppgifter. Det ena förslaget innebär ett ökat samarbete mellan och polisen. Polisens personal har behov av att kunna förflytta sig medelst båt, för att kunna fullgöra sina uppgifter i våra skärgårdsområden. För den skull finns i vissa polisdistrikt särskilt utbildad personal med tillgång till båtar. Dock inte i alla distrikt. exempelvis har inom sitt område ett mycket stort skärgårdsområde, men saknar egen båt. Man är hänvisad till den polisbåt som är stationerad i . Detta är inget effektivt alternativ, då det handlar om mycket stora områden. Det handlar då om långa anspänningstider och är knappast ett alternativ vid utryckningar, däremot kan det fungera hjälpligt vid planerad patrullering. I detta fall vore ett utökat samarbete med kustposteringen i ett alternativ att föredra. Där finns båtar och personal i dygnet runt-jour och dessa resurser kan med kort varsel vara beredda att transportera poliser till platser i skärgårdsområdet. Det andra förslaget är ett samarbete mellan och sjöfartsinspektion. har ansvaret för att tillgodose bl.a. att kraven på fartygs säkerhet uppfylls med beaktande av internationell standard, vidare skall bemanningen kontrolleras. Dessa uppgifter avser främst handelsflottan. saknar möjlighet att utföra sådan kontroll på sjön utan är hänvisade till att gå ombord på fartygen när de ligger vid kaj. För att förbättra möjligheterna till kontroll av sjösäkerheten på handelsfartyg på svenskt vatten borde en ordning prövas där personal antingen ges befogenhet och kunskap att utföra vad som närmast bör benämnas flygande besiktning på sjön av handelsfartyg. Som alternativ kan prövas att sjöfartsinspektionens personal medföljer båtar för att utföra dessa kontroller. Dessa båda förslag är åtgärder för att bättre utnyttja den resurs och kompetens som finns samlad hos . Det ger också besparingseffekter i polisväsendet och en effektivare kontroll av sjösäkerheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samverkan med polisen och . 1989/90 FÖ714
mot · GD02Fö715 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö715 Sotningsverksamhetens brandförebyggande betydelse har ifrågasatts för olika förbränningsanläggningar men främst vad gäller imkanaler. har fått i uppdrag att göra en utvärdering om sotningens värde. Huvuddelen av utredningen har presenterats och har dragit sina slutsatser. Förutom att det finns flera brister i utredningen är överväganden starkt vinklade till att framhålla sotningens samband med brand. Sotningsverksamheten är en smal och speciell yrkesutövning i samhället och kunskapen begränsad till en mindre krets. Denna yrkeskår gör ett bra jobb i energi-, hygien- och i vissa fall brandförebyggande syfte. En reglering från samhällets sida av sotningen är däremot inte motiverad i nuvarande omfattning. En omprövning av sotningsmonopolet till att sotarkåren fick erbjuda sina tjänster på samma sätt som andra hantverkare är att föredra. Soteldar förekommer bevisligen även om det är i mindre omfattning. Orsaken är i de flesta fall sättet att elda och inte beroende på sotningen. Det vanliga är faktiskt att soteld uppstår efter sotning och inte på grund av utebliven sotning. Det är oljeavlagringar och inte sotet som brinner i oljeeldade anläggningar. Skötseln av pannan och inte sotningen är avgörande om problem uppstår med ofrivillig brand. Något samband med rengöring av imkanaler ur brandskyddsbehov kan inte påvisas och behöver därför inte omfattas av några sotningsfrister. Undantag kan göras för rensning av imkanaler från kök i näringsställen som behöver större tillsyn. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om omprövning av sotningsmonopolet och sotningsfrister, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att utreda en avreglering av sotningsverksamheten. 1989/90 FÖ715
mot · GD02Fö716 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö716 (båda s) Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90: A442 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att sambandscentralen i även fortsättningsvis skall vara dygnet-runt-bemannad.
mot · GD02Fö717 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö717 av () Farliga godstransporter går livsfarliga transporter på SJ:s tåg rakt genom vår huvudstad. transporteras farligt gods också på tankbilar genom tättbefolkade delar av staden. Enligt brandmyndigheterna är riskerna för en katastrof stora. Brandförsvaret gör ca 200 utryckningar i för att täta läckor och ta hand om det livsfarliga spillet. Enligt uppgift förekommer ej sällan att järnvägsvagnar lastade med koncentrerad ammoniak, klor, svaveldioxid eller gasol passerar genom centrum. Dödande gasmoln skulle vid ett totalhaveri lägga sig över omgivande kvarter med en radie av en kilometer. En olycka av detta slag exempelvis vid skulle medföra dödande gasmoln över en stor del av centrum. , , , centralområdet ner mot skulle ligga inom riskzonen. På biltrafikleder tillåts ej större transporter med farligt gods än ett ton. På järnväg fraktas ända upp till . har SJ begränsat genomfarten genom . En del av de beskrivna transporterna går dock fortfarande över Centralen och genom stadens centrum. Nya föreskrifter för transporterna har antagits vad gäller vägtransporterna. Dock berörs ej SJ av dessa nya föreskrifter. Även om riskerna för kan sägas vara särskilt allvarliga utsätts många orter och människor runt vårt land av liknande hot. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av skärpta föreskrifter för transport av farligt gods på .
mot · GD02Fö718 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö718 av och (båda mp) Transporter av miljöfarligt gods, m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Jo857 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det måste byggas upp en beredskap kring för att kunna klara olyckor med transporter av miljöfarligt gods, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att det måste göras transportplaner så att miljöfarligt gods i första hand går på järnväg, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att transporter av miljöfarligt gods i görligaste mån inte sker i närheten av vattentäkter.
mot · GD02Fö719 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö719 av och (båda mp) Transporterna av farligt gods Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T252 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att farligt gods i första hand skall gå per järnväg eller till sjöss med säkra dubbelbottnade fartyg, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att transport av farligt gods skall betraktas som miljöfarlig verksamhet och därmed prövas enligt miljöskyddslagen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av skärpt kontroll av farligt gods, och att det skall ske i samarbete med andra berörda länder.
mot · GD02Fö720 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö720 av m.fl. (vpk) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T639 hemställs att hos regeringen begär förslag i syfte att utöka och samordna resurserna för sjöräddning och kustbevakning i enlighet med motionens förslag. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02Fö721 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö721 av m.fl. (fp) Miljöfarliga transporter i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo880 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att miljöfarliga transporter genom huvudstaden bör begränsas. () () () (fp)
mot · GD02Fö722 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö722 av m.fl. (c) Transporter av miljöfarligt gods Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Bo250 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpta säkerhetskrav i samband med transporter av miljöfarligt gods i anslutning till storstädernas vattentäkter. () () () () () ()