mot · GD02T207 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:T207 av Per Stenmarck m.fl. (m) Kommunikationerna i , m.m. Framtidens kommer mindre att vara nationalstaternas, och mer regionernas, . Områden som under utvecklats särskilt väl är de som har satsat på utbildning och forskning, kommunikationer, miljö, energi och kultur. På många håll kan vi se sådana dynamiska regioner växa fram. De finns i LondonCambridge-Oxford-triangeln i , runt , kring i och på många andra håll. Under 1980talets andra hälft har utvecklingen accelererat allt snabbare. I takt med detta har de områden, som inte hänger med i utvecklingen, obevekligen halkat efter. Det område i , och , som har den snabbaste ekonomiska tillväxten är /Stockholmskorridoren, med två universitetsorter, en av största flygplatser, en ständig satsning på moderna högteknologiska företag och ett tämligen väl utbyggt väg- och järnvägsnät. Denna utveckling är positiv, inte enbart för och , och området närmast däromkring, utan för hela . är den dominans som detta område utgör också ett hot. Det bör därför ligga i allas intresse, att det parallellt sker en likartad utveckling på andra håll i landet. Med riktiga satsningar är det fullt möjligt, att göra ett område bestående av /till en av fem viktigaste regioner. Som sådan skulle den komma att utgöra en balanserande, men också konkurrerande, motvikt till . Detta vore en utomordentligt gynnsam utveckling för , men i grunden också för hela . Svenskt kunnande och kreativitet skulle därmed komma närmare den dynamiska utveckling, som kan skönjas i det nya . I detta öppnar sig nya perspektiv för den del av , som ligger närmast de omvälvande händelsernas centrum. En kombination av händelser har betydelse i sammanhanget. Det ena är socialismens kollaps i , det andra integrationsprocessen i . Detta ger en historisk chans som regionen inte haft tidigare. Ett av skälen till att halkar efter är brist på infrastrukturella initiativ i form av vägar, järnvägar och förbättrade förbindelser över . Ett annat är att vetenskaplig forskning saknar komplement i ett kunskapsintensivt näringsliv. Med en alltför ålderdomlig industristruktur utgör inget alternativ för ungdomar, som skaffat sig en utbildning vid i . Detta är en utveckling som kan brytas. Men det förutsätter aktiva insatser, både från näringsliv, stat och kommuner. Sådana insatser gäller framför allt satsningar i ny och utbyggd infrastruktur. Inom ett område bestående av norra , och bor 12-15 miljoner människor. Inom detta område finns sex universitet, varav är det största. , med , och /i norra har likartade problem som . Den ekonomiska dynamiken är avtagande, i förhållande till de övriga delarna av dessa länder. Inom detta område borde det vara möjligt att utveckla ett nordeuropeiskt kretslopp. Ett nätverk kring och södra . Detta är en utveckling som också bör kopplas samman med förändringarna i . Med en nödvändig upprustning av infrastrukturen i norra skapas ökade möjligheter för SJ:s redan lönsamma linje mellan och att få en ur svensk synvinkel bättre sträckning till annan hamn på ön . Därmed skulle det skapas snabbare kontakter med mellersta . Under överskådlig framtid är ett utökat samarbete med och norra mest intressant, om ett kretslopp kring skall kunna uppnås. Detta förutsätter ett antal framtidssatsningar: En fast förbindelse mellan och för väg och järnväg. De erfarenheter som finns från andra håll i världen visar, omsatt på svenska förhållanden, att en sådan förbindelse skulle få stor betydelse för trafiken mellan och . En fast förbindelse är oöverträffad när det gäller trafikens turtäthet och regelbundenhet. Den långväga landsvägstrafiken söker sig däremot bort från tätbebyggda områden, och kommer därför även att transporteras med båt från och /. Med en fast Örersundsförbindelse får vi betydligt kortare tidsavstånd till . och kan härigenom fungera som komplement till varandra. Det växande fraktflyget kan, med en fast Öresundsförbindelse, avlasta och istället lokaliseras till . Fungerande förbindelser på det internationella flygnätet är oundgängligen nödvändiga för en utveckling av högteknologiska företag. För att utveckla det korta regionalflyget är det nödvändigt att återigen få igång trafiken på . Det kommer att bli nödvändigt med ett utbyggt järnvägssystern i , så att järnvägens combitrafik inte drabbas av flaskhalsar. Av det skälet krävs bl. a en utbyggnad av , så att denna får dubbelspår mellan och . I ett långsiktigt perspektiv krävs investeringar som bl.a möjliggör en tunnel under . SJ har lagt fram förslag i denna riktning. De ekonomiska förutsättningarna blir klara. I ett kortsiktigt perspektiv borde det vara möjligt att söka en mindre kostnadskrävande lösning, som ändå kan tillgodose kraven på en acceptabel trafikstandard. 1989/90 T207 Med den pågående utvecklingen i kommer färjesträckan mellan Mot. och Swinoujscie i att få allt större betydelse. Det finns därför T207 anledning förmoda, att effektivitetssatsningar på järnvägslinjen från är lönsammare, än vad tidigare utredningar gett vid handen. En elektrifiering av järnvägslinjen mellan och skulle också möjliggöra en utveckling av även i väst-östlig riktning. Förutsättningarna för en sådan bör därför åter undersökas. kommer SJ att starta snabbtågstrafik mellan och . Detta kommer att innebära många fördelar. Men i det sammanhanget är det också viktigt med en väl fungerande matartrafik in till stambanan. I annat fall kommer trafiken att innebära en försämring för många passagerare. För en utveckling av hela är det nödvändigt med ökade väganslag. Goda vägförbindelser har en stor betydelse för transportkostnaderna. Därför bör väginvesteringar som ger en jämn standard över längre sträckor prioriteras. För län är behovet av goda förbindelser med , med universitet, teknisk högskola, regionsjukhus, ett differentierat näringsliv och ett kulturellt utbud mycket viktigt. För att uppnå sådana förbindelser måste kommunikationerna med förbättras. Vägarna E4, E6 och E 66 är i detta sammanhang utomordentligt viktiga. har stor betydelse för den interregionala trafiken. 1987 beslöt om en flerårig upprustning av vägnätet i framför allt skogslänen i norra . Detta beräknas kosta c:a . får inte i någon större utsträckning del av dessa medel. De ordinarie väganslagen omfördelas, så att får en ökad andel i förhållande till nuläget. Det är viktigt att färjeförbindelsernas villkor förbättras. Även med en fast förbindelse över kommer det att finnas underlag för färjeförbindelser mellan och . Både med tanke på detta, och på den absolut nödvändiga färjetrafiken i avvaktan på en fast förbindelse, så måste färjetrafiken få nödvändiga utvecklingsmöjligheter. De regler som skall gälla för denna trafik skall i princip ha samma utformning som för övrig färjetrafik till . Av den anledningen bör ta initiativ till förnyade diskussioner med den danska regeringen för att avskaffa lex . För Öresundstrafiken kommer även i fortsättningen vissa restriktioner vad beträffar alkoholförsäljning att vara nödvändiga. Dessa kommer huvudsakligen att tillgodoses genom den s.k. 24-timmarsregeln. En utökning av den tullfria ransonen tobak, som får köpas ombord, bör snabbt kunna beslutas, som de begränsningar i rätten att ordna underhållning, som fortfarande finns, slopas. Färjelinjen mellan och på har omklassificerats till s.k. lång rutt. Därmed har man alla de rättigheter som tillkommer sådan trafik. Det bör mot denna bakgrund vara självklart att även linjen får samma klassificering. Det är också nödvändigt med långsiktiga satsningar på färjetrafik. För det Mot. långväga godset kommer färjor även att vara det naturliga T207 Detta gäller förmodligen oavsett om godset transporteras på lastbil eller tåg. Färjetrafiken från till går huvudsakligen längs tre stråk. Det ena går via , huvudsakligen till hamnarna i i och till Swinoujscie i . Det andra går via Travemunde i , huvudsakligen från eller . Och det tredje transiteras genom , till allra största delen på mellan och . Enligt beräkningar kommer godset på räls och färjor till och från och östra fram att öka från till . ligger SJ nära sin maxgräns på flera leder. Vid leden har transporterats över . Utrymmet att öka detta är begränsat till . På har SJ transporterat . Men på grund av bristande rälskapacitet från färjeläget i Puttgarden till kan denna endast ökas med ytterligare . förlorar SJ för varje godsvagn som transiteras genom till . Detta gör att SJ förmodligen kommer att försöka transportera godset andra vägar . Den tidigare planeringen har gått ut på att försöka öka direkttransporterna till . I så fall kommer detta att ske antingen från eller . Efter händelseutvecklingen i finns det inte längre några säkra framtidsprognoser. Det som förefaller klart, är att trafiken på , via , kommer att öka. Likartad blir sannolikt trafikutvecklingen till . Med en ny hamn norr om - på ön - så skulle transporttiden minska . Det intressanta är om det går att öka godset avsett för via och . Detta skulle kunna minska SJ:s förluster för transiteringstrafiken genom till kontinenten. Med en nödvändig upprustning av vägar och järnvägar genom skulle det vara möjligt att nå exempelvis , och lika snabbt - eller snabbare -som genom . Det torde vara ovedersägligt, att tillgängligheten till modern infrastruktur har en avgörande betydelse för regioners utveckling av ett modernt näringsliv med hög produktivitet. För att kunna utveckla ett område bestående av och krävs det att två länder binds samman av en fast förbindelse. Öresundsdelegationen har lagt fram sitt slutbetänkande (SOU 1989:4). Av detta framgår, att det enda realistiska alternativet är en kombinerad väg- och järnvägsbro mellan och . Skälen till detta är flera. Ett sådant alternativ kan självfinansieras, medan en järnvägsförbindelse - oavsett bro eller tunnel - kräver stora summor i skattemedel. För en kombinerad förbindelse kan dessutom finansieringen lösas genom att bilismen står för samtliga kostnader. Detta är med andra ord ett effektivt sätt att bygga ut järnvägstrafiken. Till detta skall också läggas, Mot. att miljömässigt är skillnaderna, enligt Öresundsdelegationens beräkningar, T207 mellan de olika alternativen marginella. Det finns bara en anledning till den eviga segdragningen. Och det är att socialdemokraterna saknar initiativförmåga och handlingskraft att genomföra de förändringar som är nödvändiga. Den interna splittringen i denna fråga - såväl som i så många andra - är alldeles uppenbar. Det enda man kan ena sig kring är uppgiften, att bevara den vallgrav, som skiljer från det snabbt framväxande nya . Vid en frågedebatt i angav kommunikationsminister sina förutsättningar för en fast förbindelse över : Förbindelsen skall betalas av dem som trafikerar den. Subvention med skattemedel bör inte påräknas. De miljömässiga konsekvenserna måste tillmätas stor betydelse. Goda förutsättningar för järnvägstrafik bör skapas. Eftersom en fast förbindelse över berör även , måste frågan diskuteras med den danska regeringen innan några beslut kan fattas i . Min ambition är att vi skall kunna ta ställning . De tre krav som kommunikationsministern ställer upp, stämmer väl överens med vad vi moderater länge framfört. Om regeringen förelägger ett förslag i denna riktning bör det därför ha klara möjligheter att få en betryggande majoritet. dagen efter uttalande i , så förklarade den danske trafikministern : Jag förväntar, att den tar ställning till frågan omkring . Vi måste därefter på regeringsnivå dryfta saken. Detta bör tas som ett uttryck för ett allt större intresse från dansk sida att bygga en bro över . Inte minst finns det en insikt bland politiker och näringsliv i att en sådan förbindelse också ur dansk synvinkel har stora fördelar. Den danska regeringen är allvarligt oroad över utvecklingen inom och på . Därför tillsattes en kommitté, med namnet Initiativgruppen om Hovedstadsregionen. Denna fick till uppgift att framlägga förslag om hur utvecklingen skulle kunna vändas. I första hand förordar gruppen en , men också i övrigt förbättrade kommunikationer. Vid en debatt i det danska framkom det klart, att det finns en bred opinion för en fast förbindelse mellan och . Den danske trafikministern ansåg sig ha fått en klar uppmaning, att möjligt börja förhandla med den i frågan. Vad kommunikationsminister anser är fortfarande oklart. I ett uttalande förklarade han att, en bro över blir intressant först när det också blir en broförbindelse mellan och Puttgarden. Det som i sammanhanget är viktigt att konstatera, är att den fasta förbindelsen mellan och sannolikt kan bli aktuell tämligen snart efter ett beslut om en förbindelse över . behöver en fast förbindelselänk till kontinenten. I när murar Mot. 1989/90 rivs för att folk skall kunna mötas borde broar byggas i samma syfte. För T207 gäller som en bitter yttersta konsekvens, risken att det framtida kan komma att ha sin nordliga handelsgräns vid . I förlängningen av en fast förbindelse mellan och som bör kunna vara klar - ligger en möjlighet till ett ökat samarbete mellan de norra delarna av , och . En bro över skulle öka attraktionskraften för hela regionen och stimulera fram en fast förbindelse över Fehmern Bält mellan och . Det utvecklingsbara frostbälte, som sträcker sig från till i , skulle i sin förlängning också kunna omfatta . Sammankopplingen av och beräknas kosta . Trots de höga kostnaderna finns ett stort intresse att genomföra de olika projekten. Med avgiftsfinansiering kommer förbindelserna att betala sig själva. Den fråga som borde ställas är: Varför ifrågasätts överhuvudtaget byggandet av en väg mellan och , mellan och , mellan och ? Det sannolika svaret är, att beslutet fattas i och inte i . Genom nödvändiga satsningar skulle det nordeuropeiska kretsloppet för människor, varor, kapital och tjänster kunna bildas. Till att börja med som en länk mellan , och norra . Men i ett längre perspektiv också inkluderande östeuropeiska länder som och . Därmed skulle vi se bildandet av ett nätverk runt och södra , som vore positivt för alla. Med hänvisning till det anförda hemställs [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utvecklingsmöjligheter,1] 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fast förbindelse över , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att förhandlingar med den danska regeringen, i syfte att åstadkomma en fast förbindelse mellan och , omgående bör inledas, 3. att hos regeringen begär förslag om en omfördelning av väganslagen, i enlighet med vad i motionen anförts, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utbyggnad av mellan och , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en elektrifiering av järnvägslinjen mellan och , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i övrigt anförts beträffande järnvägstrafik i , [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande lex ,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en omklassificering av färjelinjen mellan och Allinge,2] 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om trafiken på . Per Stenmarck (m) () () 1989/90 T207