ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02N238 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:N238 av och (båda c) Översyn av kreditupplysningslagen Kreditupplysningslagens främsta syfte är att hindra att kreditupplysningsverksamhet leder till otillbörligt intrång i den personliga integriteten eller till skada genom oriktiga eller missvisande upplysningar. Senaste ändringarna i kreditupplysningslagen trädde i kraft . De ändringar som då gjordes innebar bl.a. att kreditupplysningsföretagen skall underrätta den som avses med en personupplysning om vem som begärt upplysningen. En rätt till automatisk underrättelse om de uppgifter som har lämnats ut i kreditupplysning infördes även för enskilda näringsidkare m.fl. vilka tidigare inte erhållit sådan underrättelse. I sak innebär denna bestämmelse en förbättring för de berörda. Härigenom får näringsidkaren nämligen veta att en upplysning lämnats om honom och han får veta vilka faktauppgifter, som intagits i upplysningen rörande honom själv. Däremot får han inte besked om vem som begärt och fått upplysningen. Kreditupplysningsföretagen är nämligen inte skyldiga att uppge detta. Den som vill ha en upplysning bör kunna få en sådan, men beställaren skall rimligen kunna stå för sin beställning gentemot den omfrågade. Enligt vår mening skall i meddelande om kreditupplysningens innehåll till den som upplysningen avser också ingå uppgift om vem som begärt upplysningen. Vidare skall enligt reglerna för kreditupplysning uppgifter om vilka personer som ingår i styrelsen för ett aktiebolag meddelas vid en kreditupplysning om ett aktiebolag. Samma förhållande gäller här - personen i fråga erhåller meddelande om att uppgift lämnats men inte till vem som uppgiften lämnats. Det är också på det sättet att i det fall en person för sin egen personliga del begär en kredit, och kreditupplysning tas på vederbörande, så kommer av kreditupplysningen att framgå att vederbörande är omfrågad - vad som däremot inte framgår är i vilken egenskap han är omfrågad. Detta kan i sin tur leda till att kreditvärdigheten bedöms på särskilt sätt om det är många som begärt upplysningar och ställt ett flertal frågor om vederbörandes företag. Att frågan och redovisningen endast gäller ledamötskapet i en styrelse och inte kreditåtagande kan nämligen inte utläsas av uppgifterna. Enligt vår mening bör lagstiftningen kompletteras så att skiljelinje klart kan dras mellan personligt ekonomiskt engagemang och engagemang i företag i de fall dessa inte är förknippade med ägande och ekonomiska åtaganden. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av kreditupplysningslagen. () () 1989/90 N238
mot · GD02N239 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:N239 av () Kontroll av låssmeders vandel Vissa sysselsättningar i samhället har sådan karaktär att personer med brottslig belastning först efter en tids ådagalagd redbarhet bör anförtros dylika arbetsuppgifter. Till denna kategori av sysselsättningar bör utan tvekan hänföras yrken där vederbörande utövare direkt eller indirekt ansvarar för betydande förmögenhetsvärden. Säkerhetsbranschen är därvid särskilt viktig Från gäller exempelvis en speciell lag om bevakningsföretag. Alla som yrkesmässigt ägnar sig åt att utföra bevakningsuppgifter åt andra måste vara statligt auktoriserade. All personal hos auktoriserade bevakningsföretag skall vara godkänd vid prövning med avseende på laglydnad, medborgerlig pålitlighet samt lämplighet i övrigt för anställning i sådant företag. Detsamma gäller föreståndaren för verksamheten samt ledamöter i bevakningsföretags styrelse. Fråga om auktorisation prövas av i det län där företagets ledning har sitt säte. skall inhämta yttrande i ärende om auktorisation. Systemet innefattar även andra bestämmelser som är ägnade att förbättra samhällets insyn i och kontroll av bevakningsverksamheten. () har länge förespråkat att en statlig auktorisation skall införas även beträffande låssmeder. Ett flertal riksdagsmotioner har också väckts i ämnet under . Frågan har även utretts av den s k låsutredningen (SOU 1975:19). Då någon statlig auktorisation av låssmeder emellertid inte kommit till stånd har SLR 1986 själv infört en form av auktorisation. Man har tecknat ett särskilt avtal med om att denna skall rekommendera de låssmedsföretag som innehar minst ett mästarbrev och dessutom skrivit på en särskild förbindelse. De medlemsföretag som rekommenderas av kan sedan bli auktoriserade av SLR. SLR har dock ingen möjlighet att göra någon mer omfattande kontroll med avseende på laglydnad och vandel. Mot bakgrund av det tilltagande antalet inbrottsstölder och risken för att låssmedsverksamhet utnyttjas i brottsligt syfte bör det införas en vandelskontroll när det gäller låssmeder. Denna kontroll bör utföras av länsstyrelse och polismyndighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om vandelskontroll beträffande låssmeder på sätt som anges i motionen. tinger (m)
mot · GD02N242 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:N242 av m.fl. (mp) Vi har noterat att i sina äskanden för /91 har begärt en uppräkning av bidraget för att möjliggöra en intensifiering av insatserna inom energi- och miljöområdet samt för industrins internationalisering. Lyckligtvis har regeringen inte tillmötesgått denna önskan utan endast föreslagit en generell prisomräkning på . ser naturligtvis med tillfredsställelse att IVA ägnar sig åt miljöområdet, däremot befarar vi att har en ensidigt positiv syn på industrins internationalisering. Slutligen, när det gäller energifrågorna, vill vi anmäla allvarliga betänkligheter. har alltmer utvecklats till en propagandacentral för kärnkraftsetablissemanget. Genom många föredrag, konferenser och skrifter har man sökt främja kärnkraftens sak. Och det är helt uppenbart att aktivt motarbetar de beslut som regering och riksdag fattat i kärnkraftsfrågan. Redan i sin stora energistudie Energi och ekonomi skrev efter en lång argumentering: Det är tekniskt omotiverat och nationalekonomiskt oförsvarbart att avveckla kärnkraften . Någon helhetssyn på kärnkraften eller några moraliska aspekter på problemet framförde man dock ej. uppehöll sig såväl preses som dess verkställande direktör vid kärnkraftsfrågan. Båda ifrågasatte awecklingsbeslut och argumenterade för att kärnkraften skall accepteras på lång sikt. De sade sig respektera människors oro, men ansåg att den var obefogad och därför kan elimineras genom upplysning. De föreställde sig också att denna oro enbart hade samband med reaktorsäkerheten. Inte ett ord sades om uranbrytningen, anrikningsprocessen, sambandet med kärnvapnen, farorna vid transporterna, hanteringen och förvaringen av avfallet. En sådan argumentering vid en högtid i konungens närvaro är inte respektabel. Det finns starka skäl att till framföra att den med sin starka knytning till staten som gör att den uppfattas som en halvofficiell institution bör undvika att polemisera mot officiella energipolitik, särskilt i officiella och internationella sammanhang. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts beträffande aktivitet i energifrågorna. () () 1989/90 N242
mot · GD02N243 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:N243 av m.fl. (s) Ett träforskningsinstitut till län Det finns i en nära 50-årig tradition för kollektiv forskning, vilket innebär att stat och näringsliv tillsammans finansierar forsknings- och utvecklingsinstitut. Dessa kollektiva verksamheter är starkt geografiskt koncentrerade i första hand till . Några institut har dock filialer på andra orter i landet. Det är således uppenbart att den av stat och näringsliv samfinansierade FoU-verksamheten är än mer geografiskt koncentrerad än både högskolornas och företagens egen FoU-verksamhet. Staten bör enligt vår mening aktivt utnyttja sin roll som avtalspart för att åstadkomma en lokalisering av kollektiva institut till andra orter. Vi vill särskilt understryka att förutsättningarna att ta emot verksamhet inom träforskningens område är mycket goda i län. Det finns en mängd företag inom trä- och möbelbranschen samt flera utbildningar på gymnasienivå. Vid högskolan i planeras utbildning av produktionstekniker med inriktning mot trä och möbler samt en mellaningenjörslinje med inriktning mot möbler. Vi föreslår därför att ett kollektivforskningsinstitut med inriktning mot just trä och möbler lokaliseras till län. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokalisering av ett träforskningsinstitut till län. () ()
mot · GD02N244 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:N244 av och (båda c) Tjänstesektorn utgör två tredjedelar av den svenska ekonomin. De privata tjänsteföretagen svarar för två tredjedelar av tjänsteproduktionen, resten sker inom den offentliga sektorn. Därtill kan vi lägga det faktum att en stor del av det vi räknar till den tillverkande industrin i själva verket är tjänsteproduktion. Större delen av den svenska arbetskraften är därmed sysselsatt med att producera tjänster. står vi inför en kraftigt ökad internationalisering av det svenska näringslivet och en ökad konkurrens från utländska företag såväl inom som på utlandsmarknaderna. De pågående förhandlingarna med EG och inom Uruguay-rundan syftar bl a just till att underlätta det internationella utbytet av varor och tjänster. En viktig del av förhandlingarna rör tjänstesektorn. Det kommer att ställas helt andra krav på svenska tjänsteföretag om de ska klara en ökad internationell konkurrens. Tjänsteföretagen tvingas att bli både mer kvalitetsmedvetna och mer produktiva. har en låg tillväxttakt i ekonomin och det sägs att vi har en för låg produktivitetsutveckling i näringslivet, speciellt inom de privata tjänsteföretagen. Denna slutsats är grundad på ett mycket dåligt underlag. För industrin görs särskilda produktionsstudier men ingen motsvarighet finns för tjänsteföretagen. Uppgifter för sysselsättning och produktion hämtas från olika källor och det finns inga säkra metoder att urskilja vilka prishöjningar som härrör från kvalitetshöjningar och vilka som beror på ren inflation. Detta gör att de presenterade siffrorna för tjänsteföretagens produktivitetsförändringar helt och hållet är matematiska formler baserade på osäkra källor. Siffrorna har således inget med verkligheten att göra. Likaså är kunskapen om produktivitetsutvecklingen i den offentliga sektorn dålig, även om Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi () gjort en del lovvärda försök. Med tanke på den tyngd som tjänsteproduktionen har i svensk ekonomi är det nödvändigt att vi ökar vår kunskap om hur man mäter produktivitetsutvecklingen inom denna verksamhet. Att veta hur den ser ut inom tillverk ningsindustrin är inte tillräckligt eftersom den bara utgör ca en fjärdedel av BNP. Regeringen har tillsatt en särskild delegation för att utreda produktivitetsfrågorna. I denna delegation ingår dock inte någon expert på tjänsteföretag. Det finns endast en representant från företagen och han kommer från tung industri. Denna delegation bör kompletteras med en person från ett tjänsteföretag och bör ges i uppdrag att behandla frågorna kring tjänsteproduktivitet, då okunskapen är stor på detta område. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående tjänstesektorn, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att den delegation som har att utreda produktivitetsfrågorna även behandlar tjäntesektorn och att delegationen kompletteras med en ledamot från tjänstesektorn. () () 1989/90 N244 gotab 99850, 1990
mot · GD02N245 · 1990-01-24 00:00:00 — av m.fl. (s) Livsmedelsindustrins utveckling Inför en kommande integration i någon form mellan och EG är det främst situationen för de tyngre industrigrenarna såsom skogs-, stål- och verkstadsindustrierna samt teknikindustrin som diskuteras. producerar livsmedelsindustrin främst för den svenska hemmamarknaden, men den har ändå en icke oväsentlig del av produktionen för export. När en ur samhällsekonomisk synpunkt nödvändig bantning av överskotten på jordbruksråvaror kommer att genomföras drabbas nödvändigtvis också livsmedelsindustrin till den del den arbetar med primärförädling av jordbruksprodukter. En ur näringspolitisk synpunkt riktig lösning på problemet med en minskning av primärförädlingen kan vara en ökning av livsmedelsindustrins produktion för vidareförädling, t.ex. produktion av färdiga och sammansatta livsmedel för export. Såväl för vissa bageriprodukter som för fisk och ärtor, har som en följd av skicklig produktutveckling och marknadsföring samt effektiva produktionsmetoder och hög kvalitet på varorna lyckats erövra goda marknadsandelar. Inför 90-talets utmaningar behövs ytterligare insatser för utveckling av nya produkter, lönsamma produktionsmetoder samt marknadsundersökningar inom livsmedelsindustrin. Sådana insatser bör därför också finnas med bland de förslag till åtgärder inom näringspolitikens område, som regeringen avser att lägga fram under innevarande . Detta så mycket mera som utmaningarna är orsakade av handelsavtal mellan regeringarna inom . har resurser för särskilda åtgärder inom informationsteknologin anvisats med 30 milj. kr. Livsmedelsindustrin torde , på grund av den ökande internationella konkurrensen, komma att utsättas för särskilda påfrestningar men också att få ökade exportmöjligheter. 1 1989/90. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskild industripolitisk satsning på livsmedelsindustrins utveckling. () ()
mot · GD02N248 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:N248 av m.fl. (s) En miljömässigt renare bil, m.m. Luftföroreningarna från biltrafiken är trots kraftfulla åtgärder t.ex. blyfri bensin, katalysatorer m.m. ett av våra allvarligaste miljöproblem. står det helt klart att människorna inte i någon större utsträckning är beredda att avstå från den frihet och det oberoende som bilen har medfört. En bra kolllektivtrafik kan förhoppningsvis vara ett alternativ för de dagliga arbetsresorna men på semester och fritid tror vi att bilen kommer att fortsätta att ha den största betydelse. Detta innebär - vilket också miljöministern har framfört - att bilindustrin måste ges beting att ta fram en helt ny generation motorer. Något klart beting har emellertid ännu inte formulerats. Vi anser att det är nödvändigt att detta görs utan dröjsmål så att ingen tveksamhet råder om vad som gäller. Inom bilindustrin satsas miljardbelopp på utveckling och forskning men den är mest inriktad på användningen av avancerad elektronik, användning av datorer, laser och radar. De viktigaste säljargumenten om man tittar på tidningsannonser är fortfarande: utseende, snabbhet, instrumentpanelens utformning, elektriska fönsterhissar, centrallås, varningssignal för glömda nycklar och ljus osv. Mycket av detta är naturligtvis bra, men det allt överskuggande problemet när det gäller biltrafiken är ändå miljöförstöringen. Bil- och oljeindustrin har ett uppenbart intresse av att skydda redan gjorda investeringar, men som politiker måste vi prioritera miljövärden. Det är varken exklusivare, vackrare eller snabbare bilar vi behöver - utan renare! Det är enligt vår mening dags att bilindustrin får ansvar för en total förnyelse av bilen. En bil utan miljöförstörande effekter bör vara framtagen som prototyp före mitten av 90-talet för att vara i serieframställning före 90-talets slut. Emellertid kan vi inte slå oss till ro med att rena bilar skall rulla på gatorna . Användningen av mindre förorenande och redan kända drivmedel måste utvecklas. I sammanhanget vill vi framhålla de långt framskridna planerna på ett fullskaleprojekt för framställning av etanol i . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett klart formulerat beting till bilbranschen om framtagande av en ren bil, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en snar satsning på framställning av etanol i för användning som bilbränsle. () () () () 1989/90 N248
mot · GD02N250 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:N250 av () Automatisk borrkärnescanning En fortsatt prospektering på hög nivå är nödvändig för fortsatt gruvbrytning, för upprätthållande av sysselsättningen i berörda områden och för ett förbättrande av vår handelsbalans. Viktigt är att gruvföretagen, enskilda och statliga, medverkar till att upprätthålla en långsiktig och rimlig prospekteringsnivå. Utöver en fortsatt prospektering är det angeläget att ytterligare undersöka den stora mängd prospekteringsmaterial i form av s.k. borrkärnor som finns i vårt land. Dessa flera tusen meter borrkärnors innehåll undersöktes vid prospekteringstillfället med dels en nu gammal teknik och dels för att finna viss/vissa /mineraler. Någon total och effektiv avkänning av borrkärnornas innehåll var inte möjlig och ansågs då inte nödvändig att göra. Uppdrag bör därför lämnas att ytterligare undersöka gamla borrkärnor med ny och effektiv teknik i form av exempelvis datoriserad, automatisk borrkärnescanning som skulle bli en såväl billig som effektiv metod att avkänna all tidigare gjord prospektering i vårt land. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om undersökning av gamla borrkärnor med ny teknik.
mot · GD02N251 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:N251 av m.fl. (s) Vanadinfyndigheter i behov av vanadin beräknades till . Detta behov importerades huvudsakligen från . Den svenska stålindustrin svarar för av vanadinkonsumtionen i vårt land. (till specialstålverk och till handelsstålverk.) har den ökat med i genomsnitt . Detta stämmer väl överens med de beräkningar som Mineralpolitiska utredningen gjorde i sitt betänkande och metaller, SOU 1979:40, där man uppskattade en väntad ökning fram till 0,72,. Denna bedömning har också instämt i och i betänkandet Prospekteringspolitik, SOU 1989:92, gör man bara den förändringen av prognosen att man anser det skäligt att höja den lägre prognosen till ökning . I vårt land finns det möjlighet att skapa självförsörjning av vanadin. , , har i i en fyndighet som kan klara den svenska konsumtionen åtminstone . I området finns också andra vanadinfyndigheter, som kan tas i anspråk i ett senare skede. NSG utgav ett prospekt om vanadinfyndigheten . Där redovisade man den nu kända vanadinmängden därtill 12 milj. ton. NSG redovisade också anrikningsförsök som gjorts i , som visat goda halter. De geologiska, topografiska och brytningstekniska förutsättningarna bedömer NSG som mycket gynnsamma. Gråbergsblandningen beskrivs som fullt acceptabel för att en exploatering skall ge hög utdelning. NSG har med sitt prospekt försökt marknadsföra fyndigheten och leda den till brytning. Ett hinder för detta är en oklarhet som råder om den svenska stålindustrins vilja att ta vara på svensk råvara och koppla bort från Sydafrikaberoendet. , , har redovisat att man utreder frågan om en svensk försörjning genom tillvaratagande av vanadininnehållet i järnråvaror i form av vanadinrik slagg. Något resultat har inte lämnats. Utredandet har mera fått karaktären av uppehållande åtgärd för att kunna fortsätta Sydafrikaimporten. anser jag att det finns skäl för att ge sin åsikt tillkänna i import/självförsörjningsfrågan. 1989/90 N251-260 rad, provanrikad och genomgången lönsamhetsmässigt i tre utredningar. Ett bättre underlag för en seriös insats för tillvaratagande av en mineralfyndighet är svårt att finna. har tidigare gjort positiva uttalanden om önskvärdheten av att fyndigheten kommer till brytning. är det främst en fråga om att sätta press på stålindustrin att medverka till en svensk självförsörjning av vanadin. Ett riksdagsuttalande kan bli den press på industrin som behövs för att tillvarataga eget svenskt vanadin från . En gruvbrytning i skulle inte bara ha stor betydelse för den svenska råvaruförsörjningen och medverka till svenskt oberoende av en Sydafrikaimport - den skulle också leda till en angelägen gruvindustri och sysselsättning (minst 90 gruvarbetare, enligt en NSG-beräkning) i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen bör genomföra överläggningar med den svenska stålindustrin för att förmå dem att skyndsamt medverka till ett tillvaratagande av vanadinfyndigheten i och därmed göra oberoende av Sydafrikaimport. Axel () () () () 1989/90 N251
mot · GD02N252 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:N252 av () Upphävande av träfiberlagen Genom avskaffande av lagen om träfiberråvara skulle få så mycket sågspån och kutterspån att elda med att det skulle motsvara importen av olja, som räcker till årsbehovet av värme i 65 000 villor. Träfiberlagens andemening är att rädda virkesråvaran åt skogsindustrin, där den förädlas till fem gånger det värde den får som ved. finns ett överskott av sågspån som industrin inte vill ha och som kan ersätta stora mängder av olja, gas och torv, torv som bryts under stora ingrepp i miljön. Träfiberlagens nuvarande utformning som innebär att lagen förbjuder en och samma anläggning att elda mer än råvara som härrör från rundvirke leder till nationalekonomiskt stora förluster. Bara i förorsakar träfiberlagen ett överskott sågspån och kutterspån. Expertis inom skogsnäringen är överens om att det går att ta fram minst ytterligare en miljon kubikmeter sågspån för eldning utan att på något sätt konkurrera om råvaran med vare sig spånskiveindustrin eller cellulosabranschen. Genom sågverkens och de energisäljande sågverksföreningarnas kontakter med kommuner, landsting, värmeverk och industrier vet man att träfiberlagens bränsledel upplevs som ett reellt hinder. I valet mellan ett fritt bränsle och ett reglerat väljs ofta det fria. Ett upphävande av lagen skulle medverka till att motivera de särinvesteringar i lager, transportörer, pannor och skorstenar som krävs för att trädbränslena skall komma till sin fulla rätt. Runt hela landet finns resurser för både hantering och distribution av sågspån i mycket stora mängder och många värmeverk kan redan nu ställas om för sågspånseldning. Men det krävs långsiktiga beslut som stimulerar investeringar som medger värmeuppvärmning med spån. Spånskivebranschens tidigare oro för tillgången på råvara om träfiberlagen ändras har förbytts i en beredskap att teckna långtgående avtal som garanterar tillgången på råvara. Cellulosabranschen accepterar också att spånöverskottet går till bränsle om det inte påverkar priserna på den industriellt användbara råvaran. Överskottet på sågspån och kutterspån måste tillvaratas och ersätta dyrbar importerad olja, kärnkraftsproducerad elkraft och torv. Eftersom trädbränslen är en del av en areell, småskalig näring med lå> _,a planerings- och igångsättningsfaser är varje fördröjning av trädbränslebeslutet till nackdel för möjligheterna att ge trädbränslena en stor roll i den framtida energiförsörj- Mot. För att göra detta möjligt bör därför lagen om träfiberråvara avveck- N252 Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar upphäva lagen (1987:588) om träfiberråvara.
mot · GD02N254 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:N254 Utförsäljning av domänverkets markinnehav i län För ett bibehållande av en levande landsbygd har lantbruket en viktig roll som bas för service och småskalig utveckling av näringar med anknytning till det agrara området. Detta har särskilt stor betydelse i skogsbygderna med den glesa befolkningsstruktur som finns där. Ett sätt att stärka lantbruket som basnäring i skogsbygderna vore att sälja ut markinnehav till enskilda lantbrukare. Det skulle stärka befintliga lantbruksföretag och skapa förutsättningar för nya och på det sättet verksamt bidra till en levande landsbygd. För att vinna erfarenhet av en sådan utförsäljning skulle län kunna utgöra ett pilotområde. Efter en utvärderingsperiod skulle man sedan kunna gå vidare i övriga delar av landet om erfarenheterna visar sig positiva för utvecklingen i våra skogsbygder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till utförsäljning av domänverkets markinnehav i län till enskilda lantbrukare.