mot · GD02So531 · 1990-01-24 00:00:00 — Som ett led i den nu pågående avinstitutionaliseringen läggs enskilda sjuk- och vårdhem ned. Eftersom det finns ett stort behov av vård och omsorg är det fel att små, väl fungerande enskilda sjuk- och vårdhem tvingas upphöra. Regeringen bör ta erforderliga initiativ för att ta till vara den personella, organisatoriska och fysiska resurs som dessa hem representerar. Detta kan ske i samarbete med de enskilda vårdhemmens intresseorganisationer samt . Det är i hög grad de anställdas motivation och kompetens som avgör kvalitet, service och effektivitet inom den svenska sjukvården. En huvuduppgift inför 1990-talet är att frigöra den kraft som finns hos de anställda inom sjukvården. Om vi inte lyckas med detta hotas hela vårt sjukvårdssystem. Personalproblemen inom svensk sjukvård är flera. Till de synpunkter som ofta framförs hör: - Anställningsvillkoren, t.ex. lön, arbetstider och möjligheterna till fortbildning, är för dåliga jämfört med andra yrken. - Det är svårt att påverka de egna arbetsförhållandena. - Personalbristen, vilket är ytterligare ett tecken på att arbetsgivarna inom sjukvården misslyckats med att göra jobben attraktiva. - Politiker och administratörer visar otillräcklig respekt för vårdpersonalens yrkeskunskaper och erfarenheter. - Utdelningen av extra ansträngningar är otillräcklig eller obefintlig. - Bristfällig kontinuitet i vården försämrar kontakten med patienterna och försvårar behandling, undervisning och handledning. - Det finns ofta i praktiken bara en arbetsgivare, nämligen . - Det är svårt för den som så vill att starta eget". Bristen på sjukvårdspersonal och i synnerhet läkare är akut i flera delar av landet. Flera olika åtgärder krävs för att stimulera läkare att ta anställning eller öppna egen praktik i läkarglesa län. - Studieskulden bör kunna nedskrivas vid tjänstgöring i läkarglesa län. - Läkare som öppnar privat mottagning i sådana län bör få förhöjd ersättning från sjukförsäkringen. - Möjligheter bör kunna erbjudas till regelbunden tjänstgöring vid universitetsinstitutioner eller större sjukhus. I en speciell motion från utvecklar vi våra förslag ytterligare om hur läkarbristen kan åtgärdas. På många håll i landet råder brist på andra typer av personalkategorier. Detta är fallet trots en mycket kraftig personalökning under det senaste årtiondet. En orsak synes vara att många är missnöjda med sjukvården som arbetsplats. Detta problem måste mötas genom en rad åtgärder där det kanske viktigaste är att göra enheterna inom sjukvården mer "självstyrande". Men det handlar givetvis också om löner, arbetstider, ersättning för arbete på obekväm arbetstid och belöning av goda prestationer. Särskilda arbetsmiljöproblem möter inom hemsjukvården liksom inom den sociala . Dessa problem måste ägnas ökad uppmärksamhet. Det finns skäl att särskilt understryka betydelsen av att satsa mer på personalutveckling, t.ex. på vidareutbildning. Den är helt otillräcklig. Delvis betingas intresset hos läkare att bedriva fritidspraktik av en önskan att därigenom få ekonomiska möjligheter att delta i kurser och konferenser för vidareutbildning. Detta behov bör i långt större utsträckning kunna tillgodoses av den ordinarie arbetsgivaren. Genom den snabba tekniska utvecklingen ställs vi inför en rad nya frågor där ingen traditionell medicinsk etik finns. Man måste stå på en stabil kunskapsgrund för att kunna analysera de nya etiska frågorna, bedöma konsekvenserna av pågående forskning, formulera etiska värderingar och ta ställning till medicinsk teknologi från etisk synpunkt. En förstärkning av ämnet medicinsk etik behövs därför i utbildningen av vårdpersonal på alla nivåer. Sådan utbildning behöver också komma politiker och administrativ personal inom sjukvården till del. I hälso- och sjukvårdslagen fastslås det att alla har rätt till hälso- och sjukvård på lika villkor. Kvinnor och män skall vara jämställda inom vården. Hälsoproblem som är typiska för kvinnor får dock inte alltid den uppmärksamhet inom forskning och politik som motsvarande mer manliga sjukdomar Kvinnors hälsoproblem har varit föremål för studier och forskning i betydligt mindre utsträckning än motsvarande manliga sjukdomar. Det finns t.ex en iner omfattande forskning om den "manliga sjukdomen" hjärtinfarkt men däremot mindre om de "kvinnliga ledsjukdomarna". Kvinnosjukdomar far inte prioriteras bort i en resursknapp tid. Vid resursfördelning måste speciell uppmärksamhet riktas mot de kvinnliga sjukdomsgrupperna. I har vi en mycket hög förvärvsfrekvens bland kvinnor, den är nästan är lika hög som bland männen. Trots denna höga förvärvsfrekvens har kvinnorna fortfarande huvudansvaret för familj och barn. Kvinnor är enligt statistik frän sjukförsäkringen mer sjuka än männen. var kvinnorna sjuka 28.7 dagar i genomsnitt, medan motsvarande för männen var . Denna skillnad i sjuklighet kan vara ett tecken på att arbetslivets villkor inte är anpassade efter kvinnors behov. Därmed ökar också belastningen på hälso- och sjukvården. Inom hälso- och sjukvården, där den övervägande majoriteten av personalen är kvinnor, finns det oroande signaler pä dålig arbetsmiljö. Den utbrändhet som drabbar vårdpersonalen måste uppmärksammas. En undersökning visar att kvinnliga läkare har en betydligt högre självmordsfrekvens än de manliga kollegorna. Detta är ett tecken på att de kvinnliga läkarna upplever sig mer pressade i sitt arbete än de manliga läkarna. inom andra kvinnliga personalkategorier kan starka påfrestningar noteras. Eftervården av bröstcanceropererade kvinnor är ett tydligt exempel på ett vårdområde som prioriterats lågt. Kirurgin inom området fungerar bra. men kvinnorna får inte det stöd och den omvårdnad de skulle behöva efter en bröstcanceroperation. Efter en bröstcanceroperation drabbas de flesta kvinnor av nedsatt armfunktion. Dessa besvär kan leda till att det blir svårt att klara vardagliga sysslor. Därför kan det bli aktuellt med olika typer av hjälpmedel och stödinsatser. Bröstcanceropererades riksorganisation (BRO) bör ges ett ökat ekonomiskt stöd. Vi föreslår i vår handikappmotion ett ökat stöd till handikapporganisationerna av vilka BRO är ett. För att kunna minska antalet bröstcanceroperationer är det viktigt att mammografiutbyggnaden inte eftersätts. Mammografiscreening fanns att tillgå i 18 landsting . Ytterligare fyra landsting hade framskridna planer på att starta sådan verksamhet. Personalbristen och utbildningsbehovet är fortfarande stort vid nästa alla de landsting som bedriver denna screeningverksamhet. Invandrarkvinnornas kunskaper om och behov av hälso- och sjukvård mäste uppmärksammas. Alltför mänga invandrarkvinnor är analfabeter, de lever ofta mer isolerat än svenska kvinnor. Invandrarkvinnornas inställning till ohälsa, sex- och samlevnadsfrågor m.m. skiljer sig från svenska kvinnors. Information till invandrarkvinnorna kan därför inte alltid ges skriftligt, därför måste olika typer av kanaler användas. Det är viktigt att utveckla rutiner så att man kan nå invandrarkvinnorna direkt. går informationen till dem via männen. Lyft fram de grå sjukdomarna! AIDS och cancer, transplantationer och kranskärlsoperationer figurerar ofta i massmedias rubriker. Direkt dödliga sjukdomar och dramatiska ingrepp låter naturligt nog tala om sig. Men det finns också en annan sorts sjukdomar som vi mera sällan hör något om. De brukar sammanfattas under beteckningen medicinska handikapp - de "grå" sjukdomarna. De "grå" sjukdomarna är främst diabetes, reumatism, allergier och astmatiska sjukdomar, psoriasis och epilepsi. Hit hör också handikapp som är en följd av t.ex. stomioperationer. Vad som är gemensamt för alla dessa grupper är främst behovet av kontinuerlig kontakt med sjukvården, ofta under resten av livet. Trots att de ofta är betjänta av specialistkontakt, både då det gäller läkare och övrig vårdpersonal, tvingas de i alltför många fall att ta kontakt med en sjukvård som saknar närmare kunskap om deras handikapp. Tillgången till specialistvård för dessa patientgrupper måste förbättras. Vikten av kontinuitet måste kraftigt betonas. förslag att alla skall ha rätt att välja sin egen husläkare ger en god möjlighet att förverkliga önskemålet om god kontinuitet. En husläkare kan vara specialist på något annat än allmänmedicin. Forskning är viktigt för huvuddelen av de "grå" sjukdomarna. är sjukdomsorsakerna och även sjukdomarnas förlopp i många fall helt eller delvis okända. Det är därför viktigt att öka forskningen kring dessa sjukdomar. 1 beräknas ca 100 000 människor lida av epilepsi av olika svårighetsgrad. Av dessa borde ett stort antal kunna beredas en bättre hjälp och förbättrad medicinsk eller kirurgisk behandling. För att bota och lindra finns nya rön och metoder som gör det möjligt att t.ex utföra epileptikerkirurgi med mycket goda resultat för patienterna. I utförs endast ett femtiotal epileptikeroperationer . Orsaken är bristande resurser och brist på utbildade specialister. Resurserna för epilepsisjukvård är i jämförelse med andra länder mycket knappa i . 11.ex Flolland finns det 1 300 specialiserade vårdplatser för epilepsisjuka. bör ges i uppdrag att utreda mål och metoder för den framtida epilepsivården. Mångå människor, inte minst de som lider av s.k. grå sjukdomar, är beroende av läkemedel och olika förbrukningsartiklar för att klara sin livsföring. För att begränsa kostnaderna för dem som ofta behöver sjukvård, medicin och förbrukningsartiklar finns ett högkostnadsskydd. Vid vissa sjukdomar kan man få läkemedel gratis. Rätten till läkemedelsförmåner regleras i lagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader m.m. har tidigare framfört krav på att dessa förmåner bör förbättras. Förbättringarna av de nuvarande reglerna för läkemedelsrabatter får dock inte medföra att andra med kroniska sjukdomar och handikapp får försämrade villkor. socialförsäkringsutskott har uttalat att det finns behov av att göra en förutsättningslös utredning om hur det samlade förmånssystemet skall kunna reformeras. var utredningen ännu inte tillsatt trots att begärt en sådan utredning. Vi ser mycket allvarligt på att den socialdemokratiska regeringen inte hörsammar de beslut som fattat. Regeringen aviserade i förra årets budgetpropositionen en proposition om en ändring av de nuvarande reglerna för läkemedelsrabatter. Förändringarna skulle bl.a. innebära en reformering av högkostnadsskyddet och ett slopande av kostnadsfria läkemedel. Detta skulle t.ex. drabba diabetiker. reagerade kraftfullt emot detta förslag, som var ett slag direkt emot flera av de grupper som vi kallar för det glömda . Regeringen fick också en välförtjänt bakläxa, eftersom samtliga övriga partier uttalade sig emot denna försämring. Eget rum till dem som önskar En människa som är så sjuk att han eller hon tvingas leva på institution måste ha rätt till den integritet som möjligheten att välja rumssällskap eller ett eget rum innebär. Rätten för den som så önskar att få eget rum mäste förverkligas. Av äldreproposition framgick att av dem som vårdas inom den somatiska långtidssjukvården har ett eget rum. Över 50000 patienter inom långvård, omsorgsvård och psykvård har inte denna möjlighet. har aktualiserat denna fråga i samtliga landsting. I ord får vi numera instämmanden från de flesta andra partier, men på många håll saknas det ännu en stark vilja att förverkliga detta mål. Vi upprepar därför vårt krav på att bör besluta om ett särskilt stöd för att förbättra förhållandena inom långvården. Vi föreslår att ett temporärt statsbidrag skall utgå som möjliggör för huvudmännen att snabbare bygga om lokala sjukhem, centrala sjukhem och långvårdskliniker. Statsbidraget bör vara prestationsrelaterat. De huvudmän som påskyndar ombyggnaden eller kan uppvisa fler enbäddsrum för vård på institution från till ett annat bör få del av statsbidraget. Vi föreslår att för den kommande femårsperioden anslår 100 milj.kr.årligen till denna verksamhet. bör uppdra åt regeringen att närmare utforma villkoren för att erhålla statsbidrag. För det närmaste budgetåret föreslår vi att 100 milj.kr. avsätts för ändamålet. I patientjournallagen anges att journalanteckning skall signeras av den som svarar för uppgiften. Denna skyldighet gäller oavsett anteckningens innehåll. Syftet med denna bestämmelse, som införts på initiativ, är att stärka patientsäkerheten. Signeringsskyldigheten har emellertid inneburit betydande praktiska problem. Förutom att den medfört merarbete och därmed kostnader har den också lett till att ett större antal journaler är "på drift" för signering när de behövs i ett akut patientärende. Detta är självfallet inte acceptabelt från patientsäkerhetssynpunkt. I viss utsträckning har lagen kommit att motverka sitt eget syfte. onyanserade signeringskravet kan därför ifrågasättas. Kontrollen av att viktiga journaluppgifter är korrekta får självfallet inte efterges. För att framförallt undanröja risken för att journaler inte är tillgängliga i akuta situationer bör emellertid signerings- eller kontrollkravet nyanseras. Det bör klart framgå av lagtexten att - vilket är fallet - journalföraren alldeles oavsett om anteckningen är signerad eller ej är ansvarig för dess innehåll. Det bör likaså framgå att anteckningar av sådant innehåll att patientens säkerhet är i fara om fel data införs, måste kontrolleras. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om effektiviteten inom sjukvården, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kösituationen inom sjukvården, 3. att beslutar att den icke utnyttjade reservationen för /89 omfattande 29 milj.kr. överförs till /91 för användning mot köerna inom sjukvården, 4. att för /91 anslår 200 milj.kr. för insatser mot köerna inom sjukvården. 5. att hos regeringen begär förslag om införande av ett husläkarsystem enligt de riktlinjer som framförs i motionen, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att de till Dagmar-systemet knutna etableringsrestriktionerna bör avvecklas,1] 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående utbildningsinsatser för att trygga tillgången på allmänläkare, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en begränsad försöksverksamhet om att överlåta hela det ekonomiska ansvaret för patientens hela hälso- och sjukvård till primärvården, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående ersättningarna till privatpraktiserande sjukgymnaster,1] 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att hindra nedläggningen av enskilda sjuk- och vårdhem, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om personalutveckling inom hälso-och sjukvården, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förbättrad eftervård av bröstcanceropererade kvinnor, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att mammografiutbyggnaden inte eftersätts, 12. att hos regeringen begär att får i uppdrag att ge förslag till den framtida epilepsivården. 13. att beslutar införa ett speciellt statsbidrag under i syfte att stimulera ombyggnaden av institutioner så att rätten till eget rum kan förverkligas , 14. att hos regeringen begär förslag om villkoren för att erhålla statsbidrag för ombyggnad av institutioner så att rätten till eget rum skall kunna förverkligas, 15. att för /91 anslår 100 milj.kr. i syfte att stimulera ombyggnaden av institutioner för att förverkliga rätten till eget rum, 16. att hos regeringen begär förslag till förändringar i patientjournallagen i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () () () () () 1 1989/90:Sf364