ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Jo13 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:4 Ändring i rennäringslagen (1971:437), m.m. I bilaga 11 till budgetpropositionen 1990 sägerjordbruksministern att han skall återkomma under1990 med de förslag som samerättsutredningen ochlantbruksstyrelsen kommit med om rennäringenoch vissa samefrågor. Med hänvisning till detta harjordbruksutskottet avslagit yrkande 3 i motionJo254 som handlar om en samlad same- ochrennäringsproposition.När nu jordbruksministern lägger fram enproposition till i frågan är det ettsynnerligen magert förslag.Regeringen har nöjt sig med att enbart ta upprennäringens rättsliga ställning, vilket är klartotillfredsställande.Sålunda fattas fortfarande ett samlat förslag tilllagstiftning. kommer alltså inte attsamtidigt få ta ställning till samerättsutredningensförslag om särskild grundlagsbestämmelse, samelagoch inrättande av sameting. Inget besked ges hellerom ratificeringen av ILOsurbefolkningskonvention (nr 169). Till dettakommer att samerättsutredningens slutbetänkandekommer i år.Vi vill här särskilt peka på de ändringar iregeringsformen som utredningen föreslår. Därsägs att samerna i egenskap av urbefolkning intaren särskild ställning i förhållande till övriga etniska,språkliga och religiösa minoriteter, vilkasmöjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur-och samfundsliv bör främjas enligt dettagrundlagsstadgande.Målet är en positiv särbehandling av samerna,vilket innebär att exempelvis NRL inte kanöverordnas det folkrättsliga skyddet.När det gäller denna och andra frågor (t.ex.sametingets utformning) krävs en helhet frånstatens sida.Vi föreslår därför att propositionen avslås ochatt hos regeringen begär en samlad same-och rennäringsproposition . Dettaför att den grundlagsändring som behöver görasskall kunna gå till omröstning redan under vårenoch sedan återigen efter valet . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:4 i sinhelhet,2. att hos regeringen begär en samladsame- och rennäringsproposition att framläggasunder .
mot · GE02Jo18 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:4 Ändring i rennäringslagen (1971:437), m.m. har i sina två hittillsframlagda betänkanden (SOU 1986:36 respektive1989:41) lagt en mängd konkreta förslag syftandetill att i vissa fall klarlägga, i andra fall stärka,samernas ställning.Folkpartiet ser positivt på flera av dessa förslag.Särskilt angeläget uppfattar vi förslaget till ett inomsamebefolkningen valt ''sameting''. Det är dock vårbestämda uppfattning att samerättsutredningensolika delförslag, med vissa undantag, bör ses somen helhet -- inte minst mot bakgrund av den storakompetens utredningen byggt upp under sittmångåriga arbete.Inom bereds för närvarandeett flertal av de frågor rörande samernas ställning iolika hänseenden, som samerättsutredningenaktualiserat. Även andra samefrågor förbereds.Exempel på frågor som aktualiserats eller beredsär:frågan om en särskild samelagfrågan ominrättande av ett sametingfrågan om engrundlagsfästelse av samernas folkrättsligaställning i Sverigefrågan om den rättsligagrunden för rennäringenavvägnings- ochsamrådsfrågor mellan rennäring och andraintressenfrågor om sameskolanfrågan omsvensk ratificering av omurbefolkningar och stamfolk (169).Ett flertal andra förslag kan förväntas väckas idet slutbetänkande samerättsutredningen aviserattill december 1990.Vid vårriksdagen 1990 behandlades ett flertalmotionsyrkanden om en samlad same- ochrennäringsproposition. Även om inte dågjorde något särskilt uttalande i frågan kanriksdagens beslut sägas vila på uppfattningen, attregeringskansliet förberedde en mer omfattandeproposition än den nu förelagda, med en störrehelhetssyn.Den nu förelagda propositionen är av denkaraktären att den inte lämpligen bör behandlassärskiljd från övriga frågor av betydelse församernas ställning. Propositionen bör därför inteantagas av . Särskilt beaktar folkpartietdå den nära anknytningen mellan, å ena sidan, dennu föreslagna lagtext som avser att ange samernasrådighet, genom renskötselrätten, till mark ochvatten inom renbetesområdet och, å andra sidan,de rättigheter samerna som urbefolkning kan ansesha vid en svensk tolkning av omurbefolkningar och stamfolk. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1990/91:4.
mot · GE02Jo20 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:4 Ändring i rennäringslagen (1971:437), m.m. På flera håll inom renbetesområdet råder detkomplicerade förhållanden mellan samer ochortsbefolkning. Vi finner det därför ytterst viktigtatt lagstiftningen klargör hur de juridiskaförhållandena är. Med det förslag som nupresenterats har dessa förhållanden icke klarlagts.Detta anser vi vara en stor brist i det framlagdaförslaget.I 3 § fastslår man vilka regler som gäller inomrenskötselområdet. Bl.a anges attvinterbetesmarkerna avser tiden --30april. I framför allt harströvrensproblemen varit uppenbara under ettantal år. Detta framgår också av skrivningen ipropositionen.Det är därför angeläget att man i 71 § klartfastställer vilka regler som skall gälla. Vi föreslårdärför att texten i paragrafens första stycke ändrasfrån:Uppehåller sig renar utanför renskötselområdeteller på mark inom detta område under tid dårenskötsel inte får bedrivas där, kan länsstyrelsenpå framställning av den som därigenom lider skadaeller olägenhet av någon betydelse vid viteförelägga samebyn att föra bort renarna.till:Uppehåller sig renar utanför renskötselområdeteller på mark inom detta område under tid dårenskötsel inte får bedrivas där, skall länsstyrelsenvid vite förelägga samebyn att föra bort renarna.Den text som finns i lagen kan tolkas på mångaolika sätt. Detta är ett problem både för dendrabbade och myndigheten; texten borde varaklarläggande så att åtgärder kan vidtas . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar ändra 71 § i enlighet medvad i motionen anförts.
mot · GE02Jo22 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:4 Ändring i rennäringslagen (1971:437), m.m. Det är viktigt att kunna vårda och bevara ett gottfiskebestånd i sjöar och vattendrag belägna ovanförodlingsgränsen. I en del av dessa fiskevatten pågårett så omfattande fiske, att det tillsammans medsamernas generella fiskerätt ovanförodlingsgränsen inom renbetesområden kan hotafiskbeståndet om inte fiskevårdande åtgärder sättsin. I andra mindre lättillgängliga fiskevattenbeskattas fiskebeståndet för dåligt så att det, sompropositionen också anger, blir för dålig återväxtoch utveckling av beståndet.Enligt propositionen skall nuvarande system förupplåtelse av fiskerätt bibehållas på statens markovanför odlingsgränsen. Dock skall upplåtelser avfiskerätt kunna ske i större omfattning än ,dock med företrädesrätt för personer frånutpräglad glesbygd. Med hänsyn till fiskevårdenoch renskötsel skall en sameby kunna undanta ettvisst område för fiske.Med hänsyn till den obalans som finns iutnyttjandet av fiskemöjligheterna i de berördaområdena anser vi att det kan behövas ytterligareåtgärder utöver dem som nämnts i propositionen.På annat håll än ovanför odlingsgränsen bildasofta fiskevårdsområden av fiskerättsägarna, bl.a.med finansiering av fiskeavgifter. Detta samarbetesom har stor betydelse för fiskevården regleras ilagen om fiskevårdsområden, som dock tyvärrstadgar att sådana områden inte kan omfattastatens vatten som är belägna ovanförodlingsgränsen.Förhållandena för fiskevården ovanförodlingsgränsen kompliceras således dels av attstaten ensam eller till övervägande del inneharfiskerätten, dels av att samerna i dessa områden haren generell rätt till husbehovsfiske. Större delen avfiskeavgifterna går till Samefonden, som inte harett ovillkorligt ansvar för fiskevården. I något länhar lantbruksnämnden/fiskenämnden gjort finainsatser i av staten ägda fiskevatten. Men dåansvarsförhållandena är något oklara speciellt ifiskevatten med delat privat och statligt ägande blirfiskevården inte lika effektiv som därfiskevårdsområden bildas och fiskerättsägare ochandra intressenter i föreningar tar hand omverksamheten.Det är därför viktigt att regionala myndighetermed ansvar för fisket i samarbete med samebyarnaplanerar upplåtelser och fiskevårdande åtgärder påett sådant sätt att fiskebeståndet vårdas i dessavatten. Det är också av största vikt att såväl denbofasta befolkningens som de turistandefritidsfiskarnas möjligheter till fiske förstärks ifiskevatten ovan odlingsgränsen.Om detta inte går att få till stånd bör manallvarligt överväga att ändra lagen omfiskevårdsområden så att den också får omfattafiskevatten ovanför odlingsgränsen. Vi anser attriksdagen i samband med behandling avpropositionen bör tillkännage detta för regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om fiske- ochfiskevårdande insatser ovanför odlingsgränsen.
mot · GE02Jo26 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:36 Åtgärder mot miljöfarliga blybatterier Bly är ett grundämne som i vissa kemiska formerär giftigt för människor och djur. Bly påverkar bl adet centrala nervsystemet och kan i lägre halter gesvårdiagnostiserade diffusa effekter som trötthet,huvudvärk, nedsatt allmäntillstånd ochkoncentrationssvårigheter. Bly i hög koncentrationkan leda till döden. De giftiga formerna av bly somfinns i vår miljö härstammar helt från mänskligaaktiviteter. Särskilt känsliga är växande barn förbly. Allt detta gör att tekniska system som innebäratt bly riskerar att hamna i vår miljö bör upphöra.Ett exempel på detta är användningen avblybatterier.Regeringens proposition är ett steg framåt förarbetet med att minska blyets negativamiljöeffekter men är inte alls lika tydlig när detgäller åtgärder för att ersätta blyet i batterier. Häranser vi att det behövs ytterligare åtgärder. Även iövrigt anser vi att vissa kompletteringar behövs.Det gäller följande punkter:För det första anser vi att slopandet av detkommunala monopolet beträffande insamling ochtransport av blybatterier inte är förenligt med detökande ansvaret för avfall -- bl a miljöfarligt -- somkommunerna har ålagts av detta år.För det andra bör ett mer konkrethandlingsprogram för framtagandet avmiljövänligare typer av batterier tas fram. Ettsådant program bör bl a innehålla kostnads- ochtidsramar. Propositionens text angående detta ärför vag och på intet sätt förpliktande. Det behövsinte en utredning för att följa uppteknikutvecklingen utan det behövs ökade resursertill forskning och utveckling av nya batteritypersom kan hanteras utan negativa miljöeffekter.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag attåterkomma med ett sådant förslag. Ett sådantprogram finansieras lämpligen genom att denföreslagna miljöavgiften på blybatterier höjs.För det tredje bör inte enbartbranschorganisationer ingå i företaget --Returbatt -- som ska organisera verksamheten.Representanter för miljöorganisationer skall ingå iföretaget. Risken är annars stor att miljökraven ejbeaktas i tillräcklig grad. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå förslaget om attavskaffa det kommunala monopolet beträffandeinsamling och transport av blybatterier,2. att ger regeringen i uppdrag attomedelbart återkomma med förslag om etthandlingsprogram för utveckling av miljövänligaretyper av batterier än blybatterier,3. att beslutar att genomförandet avdetta handlingsprogram finansieras genom enytterligare höjning av den föreslagna miljöavgiften,4. att som sin mening ger regeringentill känna att miljörörelsens organisationer skallvara representerade i styrelsen för det företag somskall administrera och fördela miljöavgiften påbatterier.
mot · GE02Jo28 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:36 Åtgärder mot miljöfarliga blybatterier utgångspunktI arbetet med att minska avfallets farlighetmåste tyngdpunkten ligga på att kontrollera vilkaämnen som används i produktionen. Principen en''ren produktion'' måste vara ledstjärna i dettaarbete.Gränsvärden måste fastställas så att utsläppeninte är högre än de kritiska belastningsgränserna,dvs utifrån vad naturen långsiktigt tål. Vi hartidigare föreslagit att gränsvärdena förtungmetaller och andra sällsynta grundämnen sombly inte skall få överstiga de naturligavariationerna.När det gäller blyhaltiga batterier svarar de förhela av den årliga blyanvändningen i Sverige.Drygt 1 miljon startbatterier förbrukas. Den totalaanvändningen av bly är ca . Blyetkommer förr eller senare ut i naturen. Det utgörockså ett problem i arbetsmiljön. Vi anser att detär viktigt att få en övergång till miljövänligabatterier.Blybatterierna har en växande marknad. Definns som bilbatterier, industribatterier i form avreservkraft, s.k. trationära batterier i eltruckarm.m., portabla batterier i mätinstrument ochvideo-tape. Användningen av sådana batterier iback-up-system för datorer har t.ex. ökat med 30 %per år under l980-talet.Idag finns alternativ till de miljöfarligakadmiumbatterierna i form av nickelhydrid ochlitiumbatterier. Dessa är också uppladdningsbara.Motsvarande alternativ finns inte för blybatterier.Samhället måste därför skynda på utvecklandet avmiljövänliga batterier genom en miljöavgift.ÅterlämningspremieRiksdagen har vid ett flertal tillfällen gettregeringen i uppdrag att utforma och genomföra ettpantsystem på batterier inklusive blyhaltigabatterier. Inte heller i denna proposition kommernågot sådant förslag. Regeringen har istället enförhoppning, som man inte ens själv tycks ha någonstörre tillit till, nämligen attinsamlingsverksamheten skall ge till resultat att av blybatterierna blir återlämnade. Regeringenlutar sig mot branscher utan att ställa preciseradekrav. anser att det behövs konkretaåtgärder om frågan skall få en bra lösning.För att få in så många som möjligt av debatterier som redan finns i samhället och somkommer att säljas framöver, anser vi att staten böråta sig att köpa in uttjänta batterier. En sådan'återlämningspremie'' bör alltså utgå även försådana batterier som sålts utan att köparen erlagtnågon avgift. Premien bör betalas såväl för lösabatterier som för apparater med fast monteradebatterier. Premien bör införas. Det är en form avpatentsystem, liknande bilskrotningspremien ochdet förslag till återlämningspremie som föreslås imiljöavgiftsutredningen. Vi föreslår att en premieges med per batteri. För att finansiera ettpremiesystem skall en avgift tas ut vid försäljningav batterier som motsvarar premien. Kostnaden förpremier till batterier som finns hos människorbör tas av statskassan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om alternativ tillblyhaltiga batterier,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omåtervinningspremie för blyhaltiga batterier.
mot · GE02Jo30 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:36 Åtgärder mot miljöfarliga blybatterier Propositionen föreslår att regeringen gesmöjlighet att ta ut en avgift på blybatterier. Syftetär att ''täcka samhällets kostnader för att samla inoch oskadliggöra batterier som är förbrukade ellersom av någon anledning inte används''.Pantliknande systemMiljöpartiet de gröna har tidigare föreslagit attett pantsystem skall införas för blybatterier. Dettakan lämpligen utformas som ett miljöavgift-inlämningspremie-system.Regeringen väljer att inte nu föreslå ettpantliknande system, dvs att inte föreslå eninlämningspremie för blybatterier. Skälet uppgesvara att den försöksverksamhet med insamling sompåbörjades har visat sig varamycket effektiv -- betydligt fler bilbatterier harsamlats in än som sålts under försöksperioden.Insamlingsåtgärderna har i försöksverksamhetenbekostats av medel från bilskrotningsfonden. I detnu aktuella förslaget kommerinsamlingsverksamheten istället att bekostas av ensärskild avgift på nya batterier.Med hänsyn till de fina resultaten iförsöksverksamheten, och eftersom regeringenavser återkomma med förslag om pantliknandesystem med inlämningspremie om inteinsamlingsnivån ligger på ,avstår vi nu från att upprepa vårt krav påpantsystem.Möjlighet till styrande avgifterRegeringens förslag saknar möjligheter att läggastyrande miljöavgifter på blybatterier. Endastavgifter för att direkt täcka kostnader föromhändertagande kan tas ut.Vi anser att möjligheten att ta ut avgifter börutökas. En styrande miljöavgift på blybatterier ut. Pengarna bör användas till att ta fram mermiljöanpassade alternativ till blyackumulatorer.Detta är angeläget eftersom det fortfarande saknasbra alternativ i handeln. Pengarna skulle kunna tasin till den kemikaliefond sommiljöavgiftsutredningen föreslagit.Samordning med övrig miljölagstiftningMiljöskyddskommittén arbetar bl.a. med ensamordning av miljölagstiftningen. Det är olyckligtmed en uppsplittring av miljölagstiftningen i alltförmånga lagar eftersom det försvårar tillämpningen.Små lagar, som t.ex. den som föreslås ipropositionen, är därför olämpliga.Miljöskyddskommittén bör därför få i uppdrag attarbeta in lagen i annan miljölagstiftning. Med anledning av det anförda hemställer vi1. att som sin mening ger regeringentill känna att styrande miljöavgifter bör tas ut påblybatterier i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om stimulans tillutveckling av miljövänligare alternativ tillblyackumulatorer,3. att som sin mening ger regeringentill känna att miljöskyddskommittén bör få iuppdrag att arbeta in lag om avgifter förmiljöfarliga batterier i övrig miljölagstiftning.
mot · GE02Jo31 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:28 Förlängd tid för registrering av licensområden för älgjakt I propositionen föreslås en förlängning avtidigare övergångsbestämmelser till den nyajaktlagen rörande älgjaktsområde med generelltilldelning.Den nya jaktlag som trädde i kraft den 1 januari1988 har i vissa avseenden gett helt orimligaeffekter. Detta är bland annat beroende på deövergångsbestämmelser som föreslås förlängda ifyra år.Som en följd av jaktlagen har flera tidigarelicensområden (numera egentliga licensområdeneller A-områden) omregistrerats till särskildalicensområden eller B-områden. De särskildalicensområdena har en tilldelning på ett valfritt djurom året. Jakttiden för dessa särskildalicensområden har förkortats och motsvararnormalt tiden för generella områden. Enligtövergångsbestämmelserna får ett vuxet djur och enkalv skjutas på generella områden. Mångagenerella områden omfattar bara några få hektar,medan de B-områden som bildats ofta omfattarväsentligt större arealer.Den nya jaktlagen och deövergångsbestämmelser som föreslås förlängda kan därmed innebära att på en areal på över200 hektar som registrerats som B-område får ettvalfritt djur skjutas medan på ett generellt områdemed en areal på exempelvis får undersamma jakttid ett vuxet djur och en kalv skjutas.Detta är orimligt.Vi motsätter oss inte förlängningen avövergångsperioden. Vi menar emellertid attsamtliga B-områden bör få samma tilldelning somde generella områdena, det vill säga ett vuxet djuroch en kalv. Dessutom bör, med tanke på den storaskillnaden i areal, flertalet B-områden få en längrejakttid än vad som gäller de generella områdena.Jakttiden bör enligt vår uppfattning varadensamma som för A-område.Det torde ankomma på vederbörande utskottatt utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att tilldelningen för B-områden skall vara ett vuxet djur ochen kalv,2. att jakttiden för B-områden skallvara densamma som för A-områden.
mot · GE02Jo9 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:3 Skogsbruket i fjällnära skogar Ändrade avverkningsmetoder inom fjällnäraskogarI våra barrskogsområden blir art- ochbiotoputarmning följden av intensiva, starktnaturomvandlande skogsbruksmetoder.Våra egna forskare har klassat dennaturomvandling som följer av kalhuggning, åtföljdav radikal markberedning och föryngring, med ickeortseget material som ett ''irreversibelt byte avekosystem'', (Föryngring i fjällnära skogar,1984 SLU . ).Tomas Hallingbäck, framstående bryolog påSLU Ulltuna, karaktäriserar, ur mossornassynvinkel, kalhyggen större än en hektar som''öken''. För lavar, vedsvampar, många vedlevandeinsekter med alla dessas följearter bliranvändningen av de mest naturomvandlandeskogsbruksmetoderna i våra mest ostördaskogsområden i fjällskogarna lika förödande somför mossorna.Förslaget till ny fjällskogspolitik är ett steg påvägen mot större naturhänsyn. Den gräns som satts för s.k. avsevärtförsvårande av pågående markanvändning är sattså lågt att naturvårdshänsynen inte får tillräckligareell omfattning för att t.ex. ge de hotade arternaett funktionellt skydd. Anslaget för inköp avreservatsmark, 100 milj. kr./år, räcker inte tillför de markinköp som är nödvändiga.Av detta skäl återstår bara modifiering avskogsbruksmetoderna inom fjällnära skog för att geavvägningen mellan naturvårdens ochvirkesproduktionens intressen en rimligutformning. Ett visst virkesuttag kan vara fulltmöjligt i fjällnära barrskogar, dock måste enomfattande information/utbildning utgöra enförutsättning för ett sådant beslut. Metoder förvirkesuttag bör vara s.k. blädningshuggning igranskogsområden och fröträdställningar ochandra åtgärder för föryngring av beståndet itallområden. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet avytterligare restriktioner av kalhyggesbruk ifjällnära skogar med sikte på att ersättakalhyggesbruk med småskaliga metoder sommöjliggör att naturvärdena bevaras.
mot · GE02Ju10 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:23 Fortsatt giltighet av tvångsmedelslag I propositionen åberopar regeringen som skälför fortsatt giltighet av tvångsmedelslag enskrivelse från , i vilken anförs att lagutgör en nödvändig grund för den verksamhet somSÄPO bedriver samt att de möjligheter som lagenger också har utnyttjats.Enligt , heter det vidare, är det avutomordentlig vikt för dess fortsatta verksamhet attlagens giltighet förlängs.Syftet med att tidsbegränsa lagar kan vara verkligen avsett att lagen skall ha en begränsadgiltighetstid eller att man är osäker på om behovetav lag kommer att kvarstå och därför öppnar ennaturlig möjlighet för att ompröva den.Tidsbegränsning av lagar bör användas medförsiktighet och endast då det är oundgängligennödvändigt. Den bör inte användasslentrianmässigt eller som ett enkelt sätt att slippaundan politiska konfrontationer eller med en inteuttalad avsikt att giltighetstiden ändå kommer attförlängas . Lagar får inte bli färskvaroroch bör inte heller användas för att tillgodosetillfälliga opinionsyttringar. Om ett behov av lagbefinns föreligga som inte är av övergående art börlagen inte tidsbegränsas.En lag om tvångsmedel bör självfallet grundaspå sakliga förhållanden som kan godtas i ettdemokratiskt samhälle. Någon faktisk elleringående omprövning av behovet av fortsatttidsbegränsad giltighet av lagen har inteskett i riksdagen.Det årliga förlängningsförfarandet kan därförnärmast karakteriseras som omsättning av lag.SÄPOs av regeringen förmedlade uppfattninggodtas regelmässigt av . Regeringen haremellertid ett särskilt ansvar för SÄPO.Regeringen har full insyn i verksamheten. EnligtSÄPO sviktar allmänhetens tilltro till myndigheter,särskilt , och politiska beslutsfattare i vårtland sedan det visat sig att avlyssning med doldamikrofoner förekommit (s 3 /90). Det finns ingenanledning att ifrågasätta denna uppfattning.Allmänhetens brist på tilltro till myndigheter,inklusive , och politiska beslutsfattare ärytterst en brist på tilltro till vårt i grundlagfastställda demokratiska system och dess funktion.Det finns därför all anledning för attbidra till återskapandet av tilltron till det politiskasystemet. Detta sker bäst såvitt nu är i fråga genomatt ställa betydligt högre krav på redovisning avtvångsmedelslagens användning och behovet avförlängning av lagens giltighetstid. Enligt våruppfattning är det inte i propositionen visat attbehov av en förlängning av lagens giltighetföreligger. Tillräckliga skäl för bifall tillpropositionen saknas därför . Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1990/91:23.