ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Jo811 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo811 av och (båda c) Mätstation för radioaktiva ämnen 1989/90 är det parti som längst har agerat mot kärnkraften, vi har också i det sammanhanget påtalat de stora risker som den utgör för livet. Dess värre har viljan från den socialdemokratiska regeringen varit alltför svag för att starta kärnkraftsavvecklingen, i enlighet med folkomröstningsresultatet. Andra länder i vår omgivning har också ett antal kärnkraftsanläggningar. Även om man tappat tron på att kärnkraften skall lösa den framtida energiförsörjningen, kommer reaktorerna att finnas kvar . kan olyckor och olyckstillbud inträffa. Ingen kan förutsäga var och när. Allt som kan göras för att minimera riskerna, måste naturligtvis göras. Ett sätt är att varna för radioaktivt utsläpp som inträffat. Eftersom radioaktivitet inte kan upptäckas med mänskliga sinnen, den varken syns, känns eller luktar, så krävs speciella mätinstrument. Sådana finns utplacerade på ett antal ställen i landet. För radioaktiva utsläpp existerar inga gränser mellan länder. Katastrofen i Tjernobyl gav oss ett mycket påtagligt bevis på detta. Vindar och luftströmmar avgör var nedfallet av radioaktiva ämnen kommer att ske. I finns ingen mätstation som kan ge en tidig varning om radioaktiva nedfall över länet. En mätstation är det minsta säkerhetskrav som kan ställas. Den måste givetvis kompletteras med andra instrument som kommunerna förfogar över för att mäta radioaktivitet. En fast mätstation som har direktförbindelse med befintliga larmanläggningar och med lokalradion för att ge länsinnevånarna en snabb information vid radioaktivt nedfall är det minsta som östgötarna kräver i detta fall. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fast mätstation för radioaktiva ämnen i . () () 1 1989/90.
mot · GD02Jo812 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo812 av () Pant på bildäck säljs i ca 3,2 miljoner bildäck. Alla bildäck kommer förr eller senare att betraktas som värdelöst skrot. Som sådant hamnar det på diverse okontrollerade upplag, somligt dumpas förmodligen i sjöar och annat råkar antändas och brinner upp. Mindre mängder slutförvaras på kommunala soptippar eller bränns i sopvärmeverken. Eftersom det gäller så stora volymer är insamling av bildäck ett av de bättre exemplen på återvinningens stora betydelse för miljön och de enskilda människornas och samhällets ekonomi. Genom att återvinna praktiskt taget alla typer av däck, pressas skrotberget med ca . Eftersom bildäck är en strategisk viktig produkt är regummeringsindustrin ett nödvändigt led i beredskapsförsörjningen. Det gäller framför allt de tunga lastbilsdäcken där vi i saknar egen tillverkning. Hur bildäcken än slutgiltigt hanteras kommer det att påverka miljön i negativ riktning. Att få kontroll på hanteringen av uttjänta bildäck är därför ett första villkor för att miljökonsekvenserna skall kunna bedömas. För att minska sopmängden i samhället är det nödvändigt att vi börjar betrakta soporna som resurser. Det är enklast att utveckla den inställningen kring sopor som är lätt urskiljbara och som inte fått den rena sopstämpeln på sig . Papper och glas har svenska folket förstått att vi kan återanvända som insatsvara vid nytillverkning. Returflaskor är alla uppfostrade med. Batterier är vi på gång att lära oss samla in enbart av miljökonsekvensskäl. Vi måste lära oss att betrakta bildäcket som en resurs. En pedagogisk genväg är ju att redan från början förse däcket med ett slutligt skrotvärde, precis som vi gjort med bilar. För att minska den totala resursallokeringen i bildäck bör ett pantsystem kombineras med en kvalitetskontroll på däcksimport. Av såväl trafikskäl som resurs- och energiskäl bör inte däck få importeras till vårt land av så låg kvalitet att de ej är regummerbara. Som konsekvens av motionens krav bör arbete initieras på att utveckla användningsområden för utslitna bildäck som energi- och resursråvara. Med hänvisning till vad som anförts hemställs Jo812 att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om pant på bildäck.
mot · GD02Jo814 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo814 av och (båda fp) Regional miljökontroll av sjöar, m.m. Miljökontrollen av sjöar, vattendrag och kustvatten i fastställes av . Den genomförs av (). Medlemmarna i förbundet betalar andelar efter grad av föroreningspåverkan. Näringsläckaget från gödselhantering och utgör en dominerande del av den totala närsaltsbelastningen. Jordbrukarna är dock inte med i MSV. (LRF är med som enbart medlem.) De hävdar att de redan betalar tillräckligt med miljöavgifter genom avgifterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel. Östgötabönderna betalar ca 20 miljoner . genomför ett särskilt recipientprogram med medel från dessa avgifter - ca . Detta program syftar dock till att studera näringsläckaget från olika typer av jordar och skördar. Programmet täcker inte hela länet och kan inte anses utgöra det löpande basprogram, som egentligen skulle behövas för att kontrollera jordbrukets näringsläckage i . För att uppfylla detta syfte borde MSVs basprogram förstärkas med pengar från gödselavgifterna. Medlemmarna, företagen, i MSV ser detta som en rättvisefråga. Länstyrelsen stöder detta. Vi motionärer delar denna uppfattning, och anser att en större andel av jordbrukarnas avgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel borde tilldelas i till den samordnade regionala miljökontrollen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att en större andel av avgifterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel från jordbrukare tilldelas i för den samordnade regionala miljökontrollen av sjöar, vattendrag och kustvatten.
mot · GD02Jo815 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo815 av m.fl. (c, m, fp) Kalkningsbidrag Försurningen av mark och vatten är ett av våra allvarligaste problem. I avvaktan på att minskningar av utsläppen i stora delar av märkbart kan minska nedfallet av försurade ämnen över är en fortsatt kalkningsverksamhet ett nödvändigt inslag i åtgärdsprogrammet för att minska försurningen. I budgetpropositionen 1990 bilaga 16, anslagstitel B 2 föreslås medel utgå till fortsatt kalkning företrädesvis i sjöar och vattendrag. Förslag om att dessa medel även skulle inbegripa brunnskalkning finns ej angivet. Vi anser detta vara en stor brist inte minst utifrån de omfattande brunnsinventeringar som genomförts och som tydligt visar att det ytliga grundvattnet är särskilt utsatt för luftföroreningarnas försurande inverkan. Det bidragssystem som funnits tidigare till försurade brunnar har i den praktiska verkligheten visat sig mycket positivt. Vid sidan av att olägenheter av brunnsvattnets försurning har åtgärdats har också brister av annat slag rättats till. Ute i länen och i kommunerna utvecklades enkla rutiner så att kommunernas kostnader för administration, rådgivning, provtagning och analys kunde begränsas. Grundvattnet är en naturresurs och faller under ansvarsområde. Vi ser det naturligt att åtgärder mot försurningen också måste inbegripa omfattande åtgärder mot försurade brunnar. Den bästa kunskapen finns för dessa åtgärder på regional och nivå. Det anslag som belastar B 2 i bilaga 16 bör jämväl inkludera bidrag till enskilda vattentäkter. Bidraget bör liksom tilldelas länsstyrelserna att användas till de kalkningsprojekt som länsstyrelser och kommuner bedömer som mest angelägna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att anslaget B 2 i bilaga 16 inkluderar bidrag till kalkning av brunnar. (m) () 1989/90 Jo815
mot · GD02Jo820 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo820 av m.fl. (mp) Tillämpningen av miljökonventionen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:U637 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att med kraft skall driva ett totalt avvecklingskrav för samtliga freontyper inom ramen för Montrealprotokollet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att skall verka för att en effektiv global konvention om klimatförändringar upprättas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att skall stödja arbetet inom ECE och se till att en försurningskonvention som utgår från kritiska belastningsgränser upprättas, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att skall verka för att Helsingforskonventionen utvecklas så att den uppfyller de krav som framgår av motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att skall verka för att Paris- och Oslokonventionerna utvecklas så att de uppfyller de krav som framgår av motionen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till Svenska internationella verksamhet, 7. att som sin mening ger regeringen till känna att måste ställa upp för tredje världen och kräva att sätter stopp för export av avfall från i-länder till , 8. att som sin mening ger regeringen till känna att bör verka för att en utomeuropeisk miljöfond upprättas. 1989/90 Jo820
mot · GD02Jo823 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo823 av m.fl. (fp) Älv-dalsbäckenet, m.m. 1989/90 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A443 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om inrättande av miljöskyddsområde för Älv-dalsbäckenet, 2. att hos regeringen begär förslag om bildandet av Nationalpark Tresticklan i . () () 3 sami Nr Jo823-830
mot · GD02Jo825 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo825 av och (båda c) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ju301 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändring av rättshjälpslagen.
mot · GD02Jo828 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo828 av m.fl. (mp) Representationen i de regionala mil j ödelegationerna Miljö- och har tillsatt fyra regionala miljödelegationer i särskilt utsatta områden. - delegationen för ett åtgärdsprogram för (kallad 1987) - delegationen för miljöprojekt kallad 1987) - delegationen för miljöprojekt västra (kallad 1989) - delegationen för miljöprojekt (kallad 1989). Delegationernas sammansättningar begränsar insynen i delegationernas som det sägs informella arbetsstil. 1 aljöpartiet de gröna, som efter valet har en klar representation både lokalt och regionalt i alla dessa regioner, är inte företrädd i någon av delegationerna. Detsamma gäller vpk och kds i samtliga delegationer samt i miljödelegationen för västra . Regeringen har vid upprepade tillfällen, senast vid regeringsombildningen , betonat vikten av en bred uppslutning kring politiska frågeställningar av avgörande betydelse för landet. Detta gäller inte minst miljöpolitiken, vilken man betonar genom att låta miljöministern vara företrädd i samtliga de nya ministergrupperna inom regeringen. Det rimmar illa med regeringens uttalade miljöengagemang att utesluta bland annat de gröna från möjligheten att delta i miljöprojekten med vårt engagemang och kunnande. Vi begär att regeringen utökar miljödelegationerna så att alla representerade partier blir företrädda. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att de regional miljödelegationerna skall utökas så att samtliga i landsting och berörda kommuner representerade partier blir företrädda. 1989/90 Jo828
mot · GD02Jo830 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo830 av och (båda m) Föroreningar i insjöar och vattendrag I proposition 1989/90:100 redovisar regeringen att inlett en revidering av sin tidigare framlagda aktionsplan mot havsföroreningar och att verket fått regeringens uppdrag att påbörja arbetet med en strategi för god vattenkvalitet. Enligt vår mening finns det nu ett behov att göra en djupgående miljöanalys av våra stora insjöar och vattendrag och ta fram en handlingsplan mot föroreningarna där. Behovet av en sådan handlingsplan understryks av att våra största sjöar, t.ex. , och , förser stora delar av befolkning med dricksvatten. Våra stora insjöar bör i handlingsplanen betraktas som delar i ett större område. För att studera alla miljörisker måste alla avrinningsområden som mynnar i sjöarna tas med. Läckage från avfallshantering och utsläpp av kemikalier och metaller kan ge konsekvenser för livet i sjöarna. Kemiska ämnen som anrikas i näringskedjorna och som bryts ned mycket långsamt bör betraktas som särskilt allvarliga. Det har framkommit undersökningsresultat som visar att små mängder växtskyddsmedel läckt ut till vattendrag och sjöar. Framför allt om dessa ämnen har lång nedbrytningstid utgör de ett hot mot miljön. Det måste klargöras hur läckaget sker och därefter måste åtgärder för att skydda våra vatten vidtas. Igenväxning av sjöar och vattendrag var ett miljöproblem som uppmärksammades . Orsaken var framför allt utsläpp av fosfor från samhällen och industrier. En kraftig utbyggnad av reningsverk med fosforreduktion ledde till stora framgångar. Vattenkvaliteten förbättrades starkt. är utsläppen av kväve i centrum för intresset. I vissa sjöar kan kväve vara den tillväxtbegränsande faktorn även om fosfor normalt är det. Tillförseln av näringsämnen kan leda till algblomning, som kan ge besvärande lukt och smak åt vattnet. En utbyggnad av reningsverken med kvävereduktion och en anpassad gödselanvändning i jordbruket bör kunna vara verksamma medel för att minska kväveutsläppen. Det luftburna kvävet från framför allt bilar bör minska när avgasreningen på våra personbilar får genomslag. Till hotbilden hör också nedfall i form av luftföroreningar utöver kväve, främst svavel, kolväten och tungmetaller. De miljörisker, som uppkommer i samband med sjötransporter på våra insjöar bör uppmärksammas i handlingsplanen. I handlingsplanen bör forskningsbehoven kartläggas. Forskningen bör kunna samordnas med den som föreslås i aktionsplanen mot havsföroreningar. Handlingsplanen bör också underlätta tillämpningen av miljöskyddslagen genom att ge ett utökat kunskapsunderlag för beslut om utsläppsbegränsningar m.m. Denna handlingsplan bör tas fram i samband med det nu pågående arbetet i som regeringen anmält till . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet att utarbeta en handlingsplan mot föroreningar i våra insjöar och vattendrag. () () 1989/90 Jo830 gotab 99880, 1990
mot · GD02Jo831 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo831 av och (båda fp) Skydd av groddjur 1989/90 Lövgrodan leker om våren i vatten och håller om sommaren till i lövverket på träd och buskar hoppande med långa språng från blad till blad på jakt efter insekter. Så beskriver Svenskt uppslagslexikon lövgrodan. Frågan är hur länge till den kommer att finnas i . finns endast en spillra av det forna beståndet kvar på ett fåtal platser i . Dessa platser är nu hotade på grund av utdikningar och inplantering av kräftor. För att lövgrodan och andra groddjur ska finnas kvar i är det nödvändigt att deras livsmiljö skyddas. har med stöd av 14§ naturvårdslagen fridlyst alla hotade eller sällsynta grod- och kräldjursarter i landet. Beslutet gäller och innebär att det är förbjudet att döda, skada eller fånga de fredade djurarterna. Det är inte heller tillåtet att skada djurens ägg, rom eller bon. Trots detta har det varit svårt att t.ex. förbjuda inplantering av signalkräfta, som utgör ett hot mot grodyngel, i lövgrodans leklokaler. Den möjlighet som i detta fall diskuterats är att besluta om naturreservat och det kan förefalla väl drastiskt när det gäller en mindre vattensamling. Nuvarande lagstiftning är svår att tillämpa för att nå ett effektivt och varaktigt skydd för dessa arter. Därför bör ett antal produktionsinriktade lagar som t.ex. vattenlagen och fiskeriförordningen ses över och kompletteras med föreskrifter om naturvårdshänsyn. Denna översyn kan gärna ske på myndighetsnivå. Groddjuren är bundna till våtmarker och fuktiga miljöer. Försvinner våtmarkerna försvinner groddjuren och alla andra våtmarksberoende djur- och växtarter. gäller förbud mot markavvattning utan särskilt tillstånd. Detta innebär att från naturvårdssynpunkt värdefulla våtmaker inte bör avvattnas utan bevaras. Förbud eller krav på tillståndsplikt för att fylla igen sådana värdefulla naturmiljöer med schaktmassor eller annat avfall av liknande slag finns inte. Det råder endast samrådsplikt, innan utfyllnaden kan påbörjas. Detta förhållande är inte acceptabelt, om syftet är att varaktigt skydda våtmarksområden med hotade eller sällsynta groddjur. Detta gäller naturligtvis också alla andra hotade eller sällsynta växt- och djurarter i våtmarkerna. har skrivit under om skydd av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljö. bör leva upp till den konventionen och ge grod- och kräldjuren ett varaktigt skydd. Fridlysningen måste för att vara meningsfull kompletteras med ett biotopskydd. 1 1989/90. Detta kan enklast ske genom att generell tillståndsplikt införs för utfyllnad Mot. av våtmarker och vattenområden. Naturvårdslagen bör kompletteras med Jo831 en sådan bestämmelse. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn av vattenlagen och naturvårdslagen så att utrotningshotade groddjur ges ett varaktigt skydd, 2. att hos regeringen begär en översyn av fiskeriförordningen i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · GD02Jo832 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo832 av m.fl. (fp, m. mp, c) Besökscentrum vid Tåkernbygden med sjön är en historisk bygd, som rymmer stora natur- och kulturvärden och en av mest värdefulla fågelsjöar, och i särklass den främsta i sitt slag i är just sjön . Det statliga anslaget för att vårda naturreservat m.m. har ej varit tillräckligt för att vårda Tåkernområdet och att erbjuda besökare god information och goda möjligheter till rika naturupplevelser. har i våtmarkskonventionen (Convention on Wetlands) förbundit sig att bevara naturvärden. För att på ett rättvisande sätt få möjlighet att uppleva och Tåkernbygdens stora värden behövs en högklassig besöks- och informationsanläggning. Sådana anläggningar är vanliga i andra länder vid värdefulla naturobjekt. I finns närmaste motsvarighet vid och i nationalpark. i har i samarbete med Världsnaturfonden instiftat Tåkernfonden WWF. Insamling av medel till fonden pågår på olika sätt. Målsättningen är att nå en nivå så att fondens avkastning tillsammans med det statliga vårdanslaget skall ge tillräckliga resurser för löpande skötsel och information. Om ett besökscentrum vid skall kunna förverkligas behövs särskilda medel. Som exempel kan nämnas att anläggningen vid har kostad 10,5 milj. kr. varav staten bekostat . En liknande statlig insats vid är både rimlig och angelägen. För att närmare utreda anläggningens lokalisering och utformning vid behövs ett anslag på . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggandet av ett besökscentrum vid och anvisar erforderliga medel inom ramen för de statliga miljövårdsinsatserna. () () (m) () () 1989/90 Jo832
mot · GD02Jo833 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo833 av () Näringsläckage från skogsmark Näringsläckage från är ett väl uppmärksammat problem och har vidtagits en rad åtgärder som har bidragit till att begränsa detta. Kunskapen om vilka ytterligare åtgärder som krävs och är möjliga är också tillfredsställande. Av nedanstående diagram framgår att näringsläckaget till (i detta fall kväve) jordbruksåar minskar, men är betydligt högre och klart stigande i de undersökta skogsåarna. Läckagemönstret förändras Totalkväve, ton/år 70 72 74 76 78 80 82 84 86 88 Kvävetransporten till med skogsåar () och jordbruksåar (o) 197287 (ton/år). Efter och stibe (1989) Det finns tydliga tecken på att det är försurningen och det stora nedfallet av kväve från luften som är huvudorsaken till att det läcker ut allt mer kväve från våra skogsmarker. Detta är i flera avseenden oroväckande. Näringsbalansen i skogsmarken störs och kan negativt påverka skogens tillväxt och friskhet. Skogen ger oss våra viktigaste exportprodukter och svarar för bortåt av nettoexport. Kalkning av skogsmarkerna är sannolikt'ingen långsiktig lösning på detta problem. Satsningar måste istället göras på att minska kväveutsläppen från t.ex. våra bilar och eldningsanläggningar. Det måste också göras internationella insatser för att minska utsläppen i våra grannländer. Det är också av största vikt att öka kunskaperna om vad som händer i våra skogsmarker och vilka åtgärder som är de mest effektiva. Därför bör av regeringen begära ett forsknings- och åtgärdsprogram, som syftar till att minska näringsläckaget från våra skogsmarker. Med hänvinsing till det anförda hemställs att beslutar att av regeringen begära ett forsknings- och åtgärdsprogram som syftar till att minska näringsläckaget från våra skogsmarker. 1989/90 Jo833
mot · GD02Jo835 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo835 Samordning av mätstationer i har ett mycket väl utbyggt system av mätstationer, som ger information till väderrapporter m.m. Dessa mätstationer kan med små investeringar mäta radioaktivt nedfall, gasutsläpp från industrier m.m. Utredningen om kärnkraftsberedskap har i ett betänkande visat på behovet av ett utökat antal mätstationer för att åstad komma större beredskap i landet vid kärnkraftsolyckor än den som fanns vid Tjernobylkatastrofen. Utredningen konstaterar också att det fortfarande inte kan uteslutas att radioaktiva ämnen kan komma ut vid ett haveri i en svensk reaktor. På en punkt har hotet ökat och det gäller risken för sabotage och terrorhandlingar mot kärnkraftverken. Jag anser att det är viktigt att hålla nere kostnader genom att åstadkomma största möjliga samordning i landet. Jag anser därför att dessa ytterligare mätställen ska samordnas med mätstationer. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samordning av mätstationer.
mot · GD02Jo836 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo836 av och (båda fp) Enligt 3 kap. 2§ lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. åtnjuter ett antal insjöar exploateringsskydd med hänvisning till turismens och friluftslivets intressen. Till de sjöarna hör bl.a. . Allt fler människor inser, att radikala åtgärder måste vidtas för att skydda - innan det är . En energisk och sakligt arbetande kampanjkommitté, RÄDDA , har framgångsrikt skapat opinion för detta. hälsoläge har betydelse för allt liv i och runt . Inga möjligheter att skydda bör vara outnyttjade. Kan vi inte nu vidta sådana åtgärder, att vi vet, att de är tillräckliga för att rädda , kommer nedsmutsningen av att fortsätta. Samma beskrivning och samma behov av åtgärder kan gälla flera andra sjöar. Det borde vara naturligt att skydda sådana sjöar av naturvårdsskäl och inte enbart med tanke på turism och friluftsliv. Runt Sveriges kuster finns naturavsnitt, som anses speciellt skyddsvärda och därför förklaras som reservat med särskilda regler för tillgänglighet och utnyttjande. Vi föreslår, att regeringen får i uppdrag att överväga om även insjöar kan förklaras som reservat med möjlighet att utforma speciella regler, som avpassas för respektive sjöavsnitts skyddsbehov. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att insjöar kan förklaras som reservat.