mot · GD02A11 · 1990-02-08 00:00:00 — Motion till 1989/90: All av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:66 om särskilda regionalpolitiska satsningar i m.m. Regeringen föreslår i propositionen åtgärder för att underlätta strukturförändringar i näringslivet i . Vidare föreslås att skall medge försäljning av statens aktier i i . Utvecklingen i har varit ogynnsam . Industristrukturen i länet, med ett fåtal stora och dominerande företag, har gjort arbetsmarknaden konjunkturkänslig. Den privata tjänstesektorn har haft en betydligt sämre tillväxt än i andra jämförbara regioner. Behovet ökar av en mer utvecklingsinriktad regionalpolitik, vars syfte är att skapa sådana fysiska, sociala och kulturella miljöer att kreativitet och nyskapande stimuleras. En sådan mobiliseringspolitik är främst långsiktigt verkande, och den ställer stora krav på sektorssamordning i insatserna. I vissa akuta situationer kan visserligen varje regering därtill tvingas ingripa snabbt med olika åtgärder. Men mycket av den paketpolitik regeringen bedrivit har inte avgränsats till akutåtgärder mot sådana plötsligt uppkomna, lokala sysselsättningskriser. Det är vår uppfattning att paketpolitiken i stället kommit att ersätta annan, mer långsiktig, regionalpolitik. I stället för långsiktiga, kontinuerliga, satsningar har regionalpolitiken i allt högre grad kommit att bedrivas stötvis. Vi anser att denna kritik också kan riktas mot de nu föreslagna åtgärderna för . Problemen i kan knappast sägas vara plötsligt uppdykande eller överraskande. Den allmänna problembilden har varit känd . Detta ställer frågan om relationen till övrig ekonomisk politik på sin spets inte minst gäller det mer långsiktigt verkande insatser för infrastruktur, teknikspridning och FoU. Vi noterar också att förslagen läggs fram innan den regionalpolitiska propositionen skall presenteras för . Risken är att mer långsiktigt och övergripande tänkande kommer i skymundan när paketens innehåll sätts samman. I propositionen redovisas inte någon egentlig argumentation för de avvägningar som legat till grund för insatserna. I flera fall är t.o.m. beskrivningen av hur de föreslagna medlen är tänkta att användas bristfällig. Enligt vår mening bör regeringen fortsättningsvis söka former för det regionalpolitiska utvecklingsarbetet vilka medger att en större del av insatserna kan ske mer kontinuerligt. Därmed skapas bättre möjligheter för 1989/90 All Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om offertstöd, 2. att avslår regeringens förslag att 25 milj.kr. skall anslås till ett nytt utvecklings- och investmentbolag i , 3. att med ändring av regeringens förslag i denna del till Särskilda utvecklingsinsatser i på tilläggsbudget till statsbudgeten för /90 anvisar ett reservationsanslag på 25 milj.kr. mindre än regeringen föreslagit eller således 10 milj.kr., 4. att beslutar i enlighet med vad i motionen anförts att på tilläggsbudget till statsbudgeten för /90 anvisa 25 milj.kr. till länsvägarna i . () () långsiktighet i arbetet som hänsyn kan tas till problem vilka kan följa av t.ex. brist på arbetskraft. Regeringen redovisar i propositionen att sammanlagt 40 milj. kr har lämnats i form av offertstöd till 12 företag inom den privata tjänste- och servicesektorn i . har kritiserat offertstödet. Även regionalpolitiska kommittén har avvisat denna stödform. Offertstödet bestäms från fall till fall, och utgår efter förhandlingar mellan enskilda företag och staten. Statens förhandlingsläge är därvid sällan att flera anbud för en regionalpolitisk! motiverad åtgärd finns, utan man är ofta hänvisad till diskussioner med ett enda företag. Som vi har hävdat bör därför formen offertstöd avskaffas. Vi ställer oss avvisande till regeringens förslag att skall medverka till att ett nytt statligt utvecklings- och investmentbolag med statligt medelstillskott bildas i . bör inte anvisa 25 milj. kr till detta som regeringen föreslagit. Vi bedömer att dessa medel skulle komma till bättre användning i regionen genom en satsning på länsvägarna. De dåliga vägarna i har fått till effekt att möjligheten för arbetskraften att förflytta sig inom regionen är liten. Mot den bakgrunden bör staten på detta sätt medverka till att förbättra infrastrukturen i stället för att engagera sig i nya utvecklingsbolag.