mot · GD02Ub712 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub712 av tredje vice talman m.fl. (c) En professur i miljörätt till , m.m. I takt med de ökade insikterna om allvaret i de miljöhot som finns i det moderna industrisamhället och om de svåra skador som inträffat har lagstiftningen på miljöområdet expanderat kraftigt. Enligt en statlig utredning - SOU 1987:32 För en bättre miljö - fanns då miljöfrågor av skilda slag reglerade i 260 olika författningar, ca 80 myndigheter hade uppgifter inom miljöområdet och ca 3.000 personer var på ett eller annat sätt å tjänstens vägnar involverade i miljöarbetet. har detta arbete vidgats ytterligare. tillkommer nya bestämmelser inom miljöområdet. I andra länder finns också en omfattande lagstiftning. Till detta kommer överenskommelser över gränserna i traktater och konventioner. Internationellt samarbete i miljöfrågorna har blivit allt vanligare och viktigare . Det sätt på vilket reglerna på miljöområdet utformas är en fråga av mycket stor betydelse för det pågående integrationsarbetet i och för de svenska ställningstagandena till samarbetet med EG. Miljöskyddet är således i mycket hög grad en rättslig fråga. För myndigheter och domstolar är tillämpningen av de regler som finns en mycket viktig uppgift. Den rättsliga reglering som finns på miljöområdet är inte bara omfattande, den är också svåröverskådlig och bristfälligt systematiserad. Lagar och andra bestämmelser har kommit till efter hand. Det förekommer att de överlappar varandra, ibland är de motstridiga. Inte sällan uppkommer svårigheter vid tillämpningen. Bristen på kunniga handläggare är besvärande på olika nivåer i samhällsapparaten. Det omfattande samarbetet över gränserna ställer också stora krav på insikter i internationell rätt även på detta område. Ur en lång rad aspekter är det således viktigt, att miljörättens ställning vid våra universitet förstärks. För den fortgående lagstiftningen på området och för den översyn och systematisering av regelsystem och tillämpning som i allt högre grad blir nödvändig är det mycket viktigt med kvalificerad forskning inom miljörätten. Forskningen är också nödvändig som grund för undervisning och utbildning. Utbildningsbehovet på området är stort. Myndigheterna måste ha tillgång till tjänstemän som är kunniga i miljörätt och för åklagare och domstolsjuris ter har goda kunskaper inom detta område blivit allt viktigare. Klagomål över hanteringen av miljörättsliga frågor har ofta förekommit . När nya områden blir föremål för omfattande rättslig reglering har det varit vanligt, att detta följts upp med fasta resurser för forskning och utbildning vid universitetens juridiska fakulteter. Så har skett vad gäller t.ex. socialrätt och arbetsrätt. Det är enligt vår mening mycket angeläget, att så sker även på miljörättens område. Det finns en handfull forskare vid universiteten som gjort förtjänstfulla insatser inom miljörätten och inslag av miljörättsliga frågor förekommer i universitetsutbildningen. Denna verksamhet är dock av begränsad omfattning och svarar inte mot det behov som finns och som kommer att finnas framöver. Det är således mycket viktigt, att miljörätten ges en mera självständig och framskjuten ställning inom juridisk utbildning och forskning. Inslag av miljörätt måste också finnas i en rad utbildningar som i huvudsak har en annan inriktning. Det bästa sättet att säkerställa forskning på området och tillgången på kunnigt folk över ämnesgränserna är att bygga upp fasta institutioner för miljörätt vid de juridiska fakulteterna på samma sätt som skett vad gäller andra nya och omfattande rättsliga områden. För att denna angelägna uppbyggnad skall komma i gång och på ett systematiskt sätt föreslår vi, att beslutar att en professur i miljörätt skall inrättas, lämpligen vid . Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en förstärkning av forskning och utbildning på miljörättens område, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättandet av en professur i miljörätt. () () 1989/90 Ub712