ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02A738 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A738 av m.fl. (s) Rätt till ledighet för visst föreningsarbete Erfarenheten visar på att ett av hindren för ett aktivt föreningsengagemang i kommunalt driven verksamhet är att de flesta föreningsmedlemmar inte kan delta i verksamheten under arbetstid. Undersökningar visar att ett ökat föreningsengagemang är särskilt önskvärt när det gäller barnomsorg, komplettering till social hemtjänst, skola samt omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. Folkrörelse-/föreningsengagemang i omsorgen och skolan måste uppfattas som mycket värdefullt för såväl samhället som föreningen och den som får hjälp genom föreningens medlemmar. Ett ökat föreningsengagemang inom olika barnomsorgsformer och på skolans område är enligt vår mening en väg att förverkliga målen om delaktighet i den gemensamma verksamheten, som personalen stöttas i sin yrkesutövning. För att möjliggöra ett ökat engagemang måste rätten till ledighet fastläggas så att arbetstagare skall ha rätt till ledighet från anställning under . Detta bör gälla under förutsättning att ledigheten användes till föreningsarbete som har anknytning till , skolan eller omsorger om psykiskt utvecklingsstörda och att föreningsarbetet ifråga är betingat av uppdrag som förening åtagit sig att utföra åt kommunen eller landstingskommunen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätt till ledighet för föreningsarbete relaterat till skola och . () ()
mot · GD02A740 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A740 av m.fl. (s) Arbetslösa arbetstagares rätt till betald semester Vissa arbetstagare får tyvärr inte del av rätten till nuvarande fem veckors lagstadgad betald semester. Inte heller till den i proposition 1989/90:59 föreslagna utökningen . Det gäller arbetstagare som drabbas av längre eller kortare arbetslöshetsperioder, eftersom deras arbetslösa tid och ersättning från arbetslöshetskassa under semesterlagens intjänandeår inte är kvalificerande för semester. Totalt finns ca 3,5 miljoner arbetslöshetsförsäkrade. har följande antal a-kassemedlemmar drabbats av arbetslöshet: Den stora merparten av de ovan redovisade var LO-medlemmar. Det är alltså huvudsakligen dessa som, genom att de drabbas av arbetslöshet, har kortare semester än vad den lagstadgade femveckorssemestern föreskriver. De har också sämre semesterlön, vilket begränsar deras möjlighet att använda semestern för rekreation. , vars betänkande nu är på remiss, har tyvärr avfärdat denna brist på några rader och hänvisar till att den bör behandlas inom arbetslöshetsförsäkringens ram. Samma rättviseskäl, som ligger till grund för längre betald semester, kan åberopas för att de som drabbas av arbetslöshet blir berättigade till samma semesterförmåner som övriga arbetstagare. Vi föreslår därför att ger regeringen i uppdrag att komplettera semesterlagen och/eller lagen om arbetslöshetsförsäkring så att arbetslös tid och ersättning från arbetslöshetskassa blir kvalificerande för betald semesterledighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetslöshetstid och a-kasseersättning. (s) () () () 1989/90 A740
mot · GD02A741 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A741 av och (båda s) Arbetsgivar- och arbetstagarorganisation får ej anordna eller på annat sätt föranleda olovlig stridsåtgärd enligt medbestämmandelagens § 42. Sådan organisation får inte heller ge understöd eller på annat sätt medverka vid olovlig stridsåtgärd. När § 42 infördes vid medbestämmandelagens tillkomst 1976 var motivet närmast att reglera fredsplikten i det svenska samhället. Bestämmelsen tillkom inte i syfte att resa rättsliga hinder mot svenska fackföreningars deltagande i internationella solidaritetsaktioner. Genom en dom i arbetsdomstolen i det s.k. JSS Britanniamålet har rättsläget emellertid förändrats. Domen innebär att stridsåtgärder mot tyskägda men cypernregistrerade ms JSS i syfte att få till stånd ett s.k. för den filippinska besättningen förklaras olagliga. Bakgrunden till AD:s dom är följande: Redaren, ett tyskt rederi, har genom sin bemanningsagent i skrivit avtal med den gula organisationen för den filippinska besättningen på ett cypernregistrerat fartyg. Detta avtal är registrerat enligt filippinsk lag och var i kraft vid blockad. Blockadens syfte var att framtvinga ett annat avtal. Enligt AD:s dom får nu stridsåtgärder inte vidtas i ett sådant fall. Den filippinska rättsordningens fredsplikt skall gälla även för svensk facklig organisation. Att PSU inte uppfyller de krav som svensk rätt ställer på en facklig organisation eller kraven enligt svensk rätt på ett kollektivavtal har enligt domen ingen betydelse. För att bedöma fackföreningen och kollektivavtalet skall filippinska regler tillämpas. Konsekvenserna i det här fallet blir att den i många stycken antifackliga filippinska lagstiftningen avgör möjligheter att agera för människovärdiga arbetsförhållanden ombord på fiffelflaggade fartyg. Med domen inskränks möjligheter att delta i ITF:s kampanj för avtal på bekvämlighetsflaggade fartyg. Domen torde också få långtgående konsekvenser för svensk fackföreningsrörelses internationella solidaritetsarbete i övrigt. Således kan ifrågasättas om det inte blir omöjligt att stödja utländska fackliga organisationer som är i konflikt och som är olagliga. Det blir också svårt för svensk facklig organisation att delta i internationella solidaritetsaktioner som är beslutade av respektive yrkesinternational. Mot denna bakgrund måste medbestämmandelagens § 42 ses över. möjlig väg är att göra ett tillägg om att den inte skall tillämpas på internatio- A741 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av 42 § medbestämmandelagen. () () gotab 99697, 1990
mot · GD02A745 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A745 av och (båda mp) Att söka befrämja god moral och goda seder inom näringslivet är viktigt det brukar då och då framhållas från inte minst näringslivsföreträdare. Denna strävan bör i vederbörlig mån upp av lagstiftning. Därför bör en etisk regel för arbetstagarnas rättigheter och skyldigheter införas i anslutning till paragraf 34 i medbestämmandelagen. Denna regel skall slå fast att en arbetstagare inte är skyldig att utföra arbete som - strider mot lag och goda seder; - innebär en risk för arbetstagarens liv eller hälsa; - anvisats på grund av avtalstolkning i ond tro; - eljest strider mot arbetstagarens övertygelse, samvete eller kan upplevas som förödmjukande för arbetstagaren. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att 34 § medbestämmandelagen utvidgas med en etisk regel som slår fast att en arbetstagare inte är skyldig att utföra arbete som - strider mot lag och goda seder, - innebär en risk för arbetstagarens liv eller hälsa, - anvisats på grund av avtalstolkning i ond tro, - eljest strider mot arbetstagarens övertygelse, samvete eller kan upplevas som förödmjukande för arbetstagaren.
mot · GD02A746 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A746 av och (båda mp) Den yttre miljön och förtroendemannalagen Miljöskyddslagen ger i paragraferna 12 a och 48 de fackliga organisationerna vissa möjligheter att påverka beslutsprocessen vad gäller värnandet av den yttre miljön. De fackliga organisationerna har också utvecklat ett engagemang för att skydda också den yttre miljön. Det är naturligt att arbetet för att värna miljön i arbetslivet omfattar såväl den yttre miljön som den inre arbetsmiljön. Det är i detta sammanhang viktigt att de lokala fackliga organisationernas arbete för att skydda den yttre miljö som det egna företaget påverkar kan ske med utnyttjande av de rättigheter som föreskrivs i lagen om förtroendemans ställning på arbetsplatserna (förtroendemannalagen). Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att de lokala fackliga organisationernas arbete till skydd för den yttre miljö som deras företag påverkar kan ske med utnyttjande av de rättigheter som föreskrivs i lagen om fackliga förtroendemäns ställning på arbetsplatserna (förtroendemannalagen).
mot · GD02A747 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A747 av m.fl. (s) Lagen om anställningsskydd I lagen om anställningsskydd (LAS) som kom till 1974 finns en regel om skadestånd för den arbetsgivare som trots dom i arbetsdomstolen inte vill ta tillbaka en uppsagd anställd. Bestämmelsen har tillkommit därför att lagstiftaren ansåg att det i enstaka fall kunde anses befogat med en sådan åtgärd, trots att domstolen hade ansett uppsägningen ogiltig. För att se till att denna möjlighet inte blev använd annat än i yttersta nödfall, var åtgärden belagd med, som man då ansåg, mycket höga skadestånd. I stora drag kan man säga att denna bestämmelse i LAS fungerade som tänkt var under första tiden. har dock, enligt vår uppfattning, bestämmelsen börjat användas oroväckande mycket, framför allt mot fackliga förtroendemän, som enligt det enskilda företaget varit alltför obekväma. Tillåts denna utveckling fortsätta finns det risk att väsentliga delar av 1970-talets arbetsmarknadslagstiftning urholkas, nämligen den delen som avser att skydda den facklige förtroendemannen vad gäller anställning och anställningsvillkor när denne företräder medlemmarna. En sådan utveckling kan inte tillåtas fortsätta. Då det kanske kan finnas något enstaka fall även då en sådan åtgärd anses vara enda lösningen, torde en kraftig höjning av skadeståndsbeloppen, förslagsvis en tredubbling, vara en lämplig åtgärd för att uppnå detta syfte. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en höjning av skadeståndet enligt 39 § lagen om anställningsskydd. Bo Finnkvist (s) ()
mot · GD02A748 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A748 av () En ny lönegarantilag Arbetstagares löneanspråk är garanterade av staten när en arbetsgivare försätts i konkurs. I betänkandet SOU 1986:9 har lönegarantiutredningen lagt fram förslag till en ny lönegarantilag, avsedd att ersätta den ursprungliga lagen i ämnet . Förslaget innehåller i första hand bestämmelser om lagens tillämpningsområde och förfarandet för prövning av löneanspråk. Prövningsförfarandet skall enligt förslaget i alla konkurser ankomma på konkursförvaltaren. Företrädare för arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer samt för berörda funktionärer vid handläggning av lönegarantiärenden eller konkursförvaltare och kronofogdar har deltagit i utredningens arbete och biträtt förslaget. Vid remissbehandlingen har förslaget tillstyrkts eller lämnats utan erinran. Regeringen har emellertid ännu inte i propositionen underställt förslaget till ny lönegarantilag. Vad regeringen gjort är att den i propositionen 1987/88:2 - med avvikelse från utredningsförslaget - föreslagit att kronofogdemyndigheten skall handlägga lönegarantiärenden i alla konkurser i vilka bevakningsförfarande inte äger rum. Regeringsförslaget ingick bland följdändringarna till den nya konkurslagen (SFS 1987:1134). I propositionen förklarade föredraganden (chefen för ) att hon senare avsåg att återkomma med ett mera genomarbetat förslag. I väcktes en rad motioner. beslut fick karaktären av ett provisorium som upphörde med utgången av . Regeringen har därefter inte - trots föredragandens uttalande - återkommit till med något förslag rörande lönegarantin. Någon beredning av förslaget till ny lönegarantilag lär inte heller äga rum inom . Enligt vad jag har inhämtat fullgörs prövningsförfarandet i fråga om lönegarantiärenden i allmänhet av konkursförvaltarna trots att uppgiften enligt lag ankommer på kronofogdemyndigheten. Konkursförvaltarnas utredningar attesteras av kronofogdemyndigheten utan närmare granskning om inte särskilda skäl talar häremot. Så sker på inrådan av som är centralmyndighet för kronofogdemyndigheterna. En sådan ordning utgör egentligen ett kringgående av lagen. Mot denna bakgrund är det rimligt att kräva att denna provisoriska lösning ersätts med en slutlig reglering. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ny lönegarantilag i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GD02A752 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: A752 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Fi515 hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslagen, i första hand för att från arbetsförmedlingsbegreppet exkludera uppdragsverksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i den statliga personalpolitiken vara öppen för och stimulera att anställda vill driva verksamheten vidare som egna företagare.
mot · GD02A753 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A753 av m.fl. (c) Semesterfrågan för animalieproducenter Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo246 hemställs att hos regeringen begär förslag om lösning av semesterfrågan för animalieproducenter i enlighet med de riktlinjer som anförts i motionen. Per-O la () () () () () () ()
mot · GD02A754 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A754 av m.fl. (s) Anställningsskyddet Arbetstagare som blivit olagligt uppsagda eller avskedade kan enligt lagen om anställningsskydd 38 § begära skadestånd och ersättning för ekonomisk skada. Arbetsgivaren har möjlighet att välja att antingen låta arbetstagaren gå tillbaka till arbetet eller träffa en ekonomisk uppgörelse enligt 39 § samma lag. Det har då visat sig att av de arbetstagare som återfår arbetet efter en tvist måste flertalet sluta på grund av psykiska problem efter bl.a. fortsatta trakasserier. Uppsägningen sker då på egen begäran och berättigar inte till någon ersättning, trots ofta stora ekonomiska förluster. För att garantera denna grupp ekonomiska rättigheter bör lagen ändras så att de arbetstagare som vill fortsätta på sitt arbete skall ha rätt till ersättning enligt samma norm som arbetsgivaren kan lösa ut vederbörande person med, alltså 39 §. Arbetstagaren skall under exempelvis efter återgången till arbetet kunna ha denna rätt. Om man anser att det skulle behövas någon form av kvalifikation för att erhålla denna rätt, kan den baseras på bl.a. att arbetstagaren skall ha varit anställd minst ett visst antal år samt att det skall föreligga risk för trakasserier. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna i lagen om anställningsskydd. () ()
mot · GD02A755 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A755 av m.fl. (s) Provanställning Enligt lagen om anställninsskydd 6§, kan avtal träffas om provanställning . Vill inte arbetsgivaren eller arbetstagaren att anställningen skall fortsätta efter det att prövotiden löpt ut, skall besked om detta lämnas till motparten senast vid prövotidens utgång. Detta betyder i praktiken att arbetsgivaren har ett kraftigt övertag och kan, efter eget gottfinnande och utan skäl, neka en tillsvidareanställning. Den provanställde måste ofta vara helt perfekt för att vara något så när säker på att få fortsatt anställning. Det ställs större krav på en provanställd än på en tillsvidareanställd. Den provanställde saknar skydd i lagen. Saklig grund gäller inte för provanställda. Det bör enligt vår mening finnas möjligheter i lagen om anställningsskydd att införa en bestämmelse, som ger den provanställde rätt att på rimliga grunder erhålla en tillsvidareanställning. Det betyder att en opartisk prövning skall kunna ske. Den nuvarande ordningen leder till en osäkerhet och otrygghet, som inte är godtagbar. Det är också erforderligt att undanröja möjligheter till missbruk av bestämmelsen om provanställning. Det finns arbetsgivare, som på oskäliga villkor, kan erhålla arbetskraft som . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om bättre lagskydd för provanställda.
mot · GD02A756 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A756 av och (båda fp) En fristående arbetsförmedling för kulturområdet har konstnärliga yrkesutövare liksom vetenskapsmän och forskare rört sig över nationsgränserna. Detta har varit en förutsättning för överlevnaden hos kultur och vetenskap. från svenskt håll går rörelsen numera stadigt i en riktning: bort från oss. Genom en kombination av hög arbetslöshet och låga inkomster har våra frilansande artister det nog så bekymmersamt utan att staten behöver lägga sten på börda genom att hindra dem från att få tillgång till en arbetsförmedling som klarar av att förmedla såväl engagemang som de tjänster som är nödvändiga för att exempelvis en turné skall kunna genomföras. Kan man få sådana tjänster utförda genom det statliga arbetsmarknadsverkets förmedlingar? Svaret är nej. Till detta krävs impressarios. En alls icke ovanlig företeelse i länderna utanför , med undantag av . Med en ståndaktighet värdig sagans tennsoldat framhärdar i sitt motstånd mot en liberalisering av delar av arbetsförmedlingen. Den arbetsuppgift varom här är fråga är enastående i sitt slag och berör egentligen så få personer att man kan tycka den vara försumbar. Men för de människor som behöver tillgång till denna tjänst har det däremot en avsevärd betydelse att servicen är pålitlig och förstklassig. Det handlar om arbetsförmedling på en mycket begränsad arbetsmarknad vilken kräver såväl talang som specialkunskap om flera vitt skilda områden. Vi vill ju inte tro att arbetsmarknadsutskottets majoritet är vare sig okunnigt eller har en illvillig inställning till frilansande artiser, men hur kan det komma sig att man år kommer med samma svar: Ansvaret för verksamheten med arbetsförmedling i landet bör i enlighet med åtaganden i inte splittras upp. Visst har vi förståelse för den allmänna principen att arbetsmarknadsverket skall ha det samlade ansvaret för förmedlingsverksamheten och visst kan införandet av ny teknik underlätta att ge de flesta arbetssökande en rikstäckande information om var det finns lediga platser. Men det rör sig ju inte alls om att förmedla lediga platser. Det är ju inte varaktiga arbeten de frilansande artisterna söker. Inte heller finns det någon arrangör av kulturevenemang som skulle komma på idén att vända sig till den lokala arbetsförmedlingen för att söka en artist. Med bara en gnutta fantasi och lite god vilja borde vem som helst kunna föreställa sig hur mycket tid, förutom det egentliga konstnärliga arbetet, en Mot. 1989/90 artist själv måste lägga ned för att få det hela att gå i lås. Eftersom arbetsmarknadsutskottet ett flertal gånger hänvisat till bl.a. sina åtaganden i , vore det intressant att veta om där tagit upp frågan varför andra, i ingående länder, inte har satt stopp för impressarioförmedlingen. I dessa perestrojkans tider skulle det vara välgörande om också kunde sluta upp med den sortens förmynderi som faktiskt drar ett löjets skimmer över det svenska folkhemmet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslagen i syfte att möjliggöra kompletterande, fristående arbetsförmedling på kulturområdet.
mot · GD02A759 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90.-A759 av m.fl (mp) Arbetstidsförkortning Sex timmars arbetsdag är ett glömt begrepp i svensk politik , då man till varje pris vill att varje människa skall vara ute i "produktionen. Skatter sänks, så att höginkomsttagare gynnas och kan vara ännu mer produktiva. Barn och gamla tycks också vara ett glömt begrepp. När av kvinnorna och av männen är ute i lönearbete, så drabbar det den informella sektorn, vård av och omsorg om gamla och barn. Ändå skulle samhället bryta ihop om inte alla anhöriga ställde upp på sin övertid och tog hand om sina närmaste. är det emellertid så att den största bördan ligger på kvinnorna. De är inte bara dubbelarbetande utan också trippelarbetande. Förutom åtta timmars arbetsdag skall tiden räcka till för barn och äldre anhöriga samt för deltagande i föreningsliv. Det är inte konstigt att kvinnor i en sådan situation väljer bort tunga chefsposter. Den bortdribblade arbetstidsförkortningen borde kunna tas upp som en del i löneförhandlingarna. På riksplanet kan man enas om en årsarbetstid - till exempelvis , som motsvarar 6 timmars arbetsdag, fem dagars arbetsvecka och sex veckors semester. De anställda på varje arbetsplats bör själva i samråd med den lokala arbetsledningen få bestämma hur skall fördelas. Arbetets värde och meningen med arbetet kommer att betyda mer på . En positiv effekt med flexibel arbetstid är att man känner att man orkar med både arbete och familj. En vinst är att man som föräldrar kan vara hemma med sina barn mera under förskole- och skolperioden och mer aktivt kan ställa upp på en nära anhörig som behöver ens hjälp. Livet är indelat i olika faser, ibland kan man arbeta mer än normal arbetsdag medan man andra gånger behöver gå ned i arbetstid för att klara av vardagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att sorn sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetstidsförkortning. () () 1989/90 A759 0Ola* 96046.
mot · GD02A762 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:A762 av m.fl. (mp) Fler kulturarbetsförmedlingar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Kr370 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att etablerar fler kulturarbetsförmedlingar. () ()
mot · GD02A763 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A763 av m.fl. (fp) Rätt till ledighet för vård av barn Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So644 hemställs att beslutar att utvidga rätten till hel ledighet för vård av barn till dess att barnet fyllt . () ()
mot · GD02A764 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A764 av m.fl. (mp) Ledighet för anhörigvård, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So322 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anhörigvård, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att heltid inom äldreomsorgen skall vara /vecka. () () gotab 99796, 1990
mot · GD02A801 · 1990-01-11 00:00:00 — 1989/90: A801 av () Målsättning för jämställdhet 1989/90 A801803 Men anledning av att jag fått Folkhälsogruppens rapport, FOLKHÄLSA Riktlinjer för folkhälsoarbetet och folkhälsogruppens uppgifter, kan jag inte låta bli att fundera över hur gruppen är sammansatt.Var finns alla kompetenta och insiktsfulla kvinnliga experter inom området? Enligt skriften består gruppen av nio ledamöter och 10 experter. Som ledamöter finns två kvinnor upptagna, de representerar och . Som expert finns ingen kvinna med i gruppen. Med andra ord, av landets samlade mänskliga resurser för att behandla tvärsektoriella hälsopolitiska frågor och att vara rådgivare till Hälso- och sjukvårdsberedningen finns det av 19 personer endast två kvinnor. Samma frågeställning kan också gälla Hälso- och sjukvårdsberedningen med statsministern som ordförande. Frånvaron av kvinnor i den gruppen är lika markant. Dessa gruppers sammansättning stämmer inte med vad i andra sammanhang uttalat som sin målsättning för jämställdhetsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att riktlinjerna för jämställdheten skall gälla även rådgivande arbetsgrupper.