ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Ju11 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:32 Fastighetsdomstolar, m.m. I propositionen föreslås bl.a. attfastighetsdomstolarnas målområde skall begränsas.Mål rörande hyra och bostadsrätt skallfortsättningsvis handläggas av tingsrätter somvanliga tvistemål.När det däremot gäller de s.k. jordmålen --expropriationsmål, fastighetsbildningsmål och målrörande tomträttsgäld -- föreslås ingen förändring.För denna måltyp skall fastighetsdomstolenalltjämt vara första instans.Enligt vår uppfattning är det en viktig uppgift atttillskapa en mer enhetlig instansordning. Detta börske genom att den nuvarandedomstolsorganisationen renodlas. Genom enutveckling av den decentraliseradedomstolsorganisationen skapas dessutomförutsättningar att kunna bevara den lokalaförankring och den lekmannamedverkan som finnsidag.Förslaget att överföra en del avfastighetsdomstolarnas nuvarande målområde tilltingsrätterna är därför välkommet.Fastighetsdomstolarnas målområde inskränksdärmed.Under hösten 1989 tillsatte regeringen den s.k.domstolsutredningen. Utredningen skall enligtdirektiven (Dir 1989/90:56) se över domstolarnasuppgifter, arbetssätt och organisation.Utredningens möjligheter att fullfölja sitt uppdragbegränsas däremot av de inskränkningar somdirektiven ger. Bl.a. förhindras utredningengenomföra en förutsättningslös prövning avnuvarande arbetsfördelning mellan de allmännadomstolarna och specialdomstolarna.Specialdomstolar bör endast accepteras isärskilda fall. Huvudprincipen skall därför vara attföra över målområden från specialdomstolarna tillde allmänna domstolarna. De allmännadomstolarna har, genom att tillkalla särskildexpertis, goda möjligheter att med bevarade kravpå rättssäkerhet avgöra även ärenden avexempelvis komplicerad teknisk natur.Fastighetsdomstolarna tillhör därmed inte despecialdomstolar som bör bestå.Av propositionen framgår attfastighetsdomstolarna även framgent skall utgöraen del av domstolsorganisationen. Förslaget bör idenna del avvisas av . Däremot börriksdagen besluta att av domstolsutredningenbegära förslag om hur en överflyttning avfastighetsdomstolarnas målområde när det gällerexpropriationsmål m.m. till de allmännadomstolarna kan ske. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar, med avslag på proposition1990/91:32 i denna del, hos regeringen begära attutredningen om domstolarnas uppgifter, arbetssättoch organisation ges tilläggsdirektiv rörandefastighetsdomstolarnas målområde i enlighet medvad i motionen anförts.
mot · GE02Ju12 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:32 Fastighetsdomstolar, m.m. SammanfattningI propositionen föreslår regeringen att vissamåltyper skall överföras från fastighetsdomstolarnatill tingsrätterna. tillstyrker förslaget,men finner att man i anledning av detta förslag börse över fastighetsdomstolarnas roll i ett vidareperspektiv.MotiveringFolkpartiet har i en partimotion yrkat att specialdomstolarnasroll och verksamhet skall ses över. Målet med ensådan översyn skulle vara att söka nedbringaantalet specialdomstolar. Samma inställning haderättegångsutredningen i sitt delbetänkandeÖversyn av 3; expertmedverkanoch specialisering (SOU 1987:13).Rättegångsutredningen anförde att man då, 1987,hade nått så långt att man måste ''välja väg''.Rättegångsutredningen tvekade för sin del inte:man förordade vägen mot ett avskaffande avspecialdomstolar. anser att detta var ettklokt ställningstagande och vi beklagar att det inteutmynnat i något förslag från regeringen.I stället väljer nu regeringen att föreslå endelreform; med bibehållande avfastighetsdomstolarna föreslås vissa måltyperöverföras till tingsrätterna. Detta är enligtfolkpartiet ett steg i rätt riktning, varför vitillstyrker propositionen.Emellertid bör frågan om specialdomstolar ses iett vidare sammanhang. Den nu sittandeparlamentariska kommittén för översyn avdomstolarnas uppgifter, arbetssätt och organisation(dir. 1989:56) är enligt det lämpligasteforumet för en utredning av denna fråga.Kommittén bör därför i tilläggsdirektiv ges iuppdrag att se över systemet medfastighetsdomstolar i det vidare perspektiv somrättegångsutredningen aktualiserade. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär att kommitténför översyn av domstolarnas uppgifter, arbetssättoch organisation (dir. 1989:56) får tilläggsdirektivmed uppdrag att även se överfastighetsdomstolarnas verksamhet i det vidareperspektiv som rättegångsutredningenaktualiserade.
mot · GE02Ju5 · 1990-10-24 00:00:00 — med anledning av skr. 1990/91:21 Hemlig teleavlyssning vid förundersökning i brottmål Genom lagändring som trädde i kraft den 1september infördes två skilda begrepp förpolisens hemliga eftersökande av information vidtelemeddelanden, nämligen hemlig teleavlyssningoch hemlig teleövervakning.I lagstiftningsärendet (prop 1988/89:124)utlovade regeringen att redovisningar även ifortsättningen skulle lämnas i fråga om hemligteleavlyssning men också beträffande hemligteleövervakning.Regeringen håller inte sitt löfte i fråga omhemlig teleövervakning och hänvisar till att ''enligtuppgift från kan av tekniska skälen sådan redovisning inte ske ''.En sådan knapphändig hänvisning bör integodtas. Regeringen bör därför uppmanas attkomma med en redovisning om hemligteleövervakning eller i vart fall ange denärmare skälen för sitt löftesbrott. Regeringenförutsätts ha full insyn i verksamheten. Dessutomhar ju regeringen möjlighet till fortlöpandeinformation.Vad gäller hemlig teleavlyssning refererarregeringen till skrivelse, sominte anger de faktiska fall då avlyssning förekommitutan den huvudsakliga omfattningen. Ett sådantförfaringssätt är inte ändamålsenligt. Om syftetmed redovisningen är att skall kunnabilda sig en självständig uppfattning så måsteredovisningen i fråga om hemlig teleavlyssninggöras betydligt fylligare.Att regeringen till synes okritiskt godtarrikspolisstyrelsens redovisning borde vara ägnat attförvåna. Nyttan med teleavlyssningen tycks, trotsregeringens påståenden, inte ha varit särskilt stor. Ica hälften av fallen kan den ha varit onödig. I övrigafall är det tveksamt i vilken omfattning den bidragittill ett positivt utredningsresultat. Det kan sålundaverkligen ifrågasättas om det är uppenbart attteleavlyssning inte kan avvaras somspaningsmetod. Motiven för avlyssning i de fall däravlyssningen inte haft någon brottsbekämpandeeffekt eller varit till nytta för lagföringen måsteredovisas.Redovisningen i fråga om hemlig teleavlyssningmåste sålunda göras betydligt fylligare ochinnehållsrikare. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att redan i årlämna en redovisning av verksamheten medteleövervakning,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om en betydligtfylligare och innehållsrikare redovisningbeträffande hemlig teleavlyssning.
mot · GE02Ju6 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:11 Några delgivningsfrågor Det är viktigt att förbättra och förenkladelgivningsverksamheten. stödjerdärför flera av de förslag till förändringar sompropositionen föreslår. Det finns emellertid ävenviktiga integritetsintressen för den enskilde som vianser är så viktiga att värna om så att vi inte kanoffra dessa för en rationellare hantering.Den föreslagna surrogatdelgivningen genomarbetsgivaren kan vi inte godta. Denargumentation mot en sådan lösning som anfördesav föredragande statsråd i propositionen1984/85:109 har samma bärkraft som den hadedå. ''En delgivning genom arbetsgivaren kankännas besvärande både för arbetsgivaren och denanställde och kan påverka arbetsgivarensinställning till den anställde negativt. ''Förslaget om brytande av brevhemligheten ivissa fall i samband med delgivning kan inte hellergodtas. Brevhemligheten skyddas genom reglerna i2 kap. 6 § regeringsformen. Visserligen får dettaskydd under vissa omständigheter inskränkasgenom lag, men självfallet bör integrundlagsskyddade intressen vika om intesynnerligen starka skäl föreligger. Sådana skäl kandefinitivt inte sägas föreligga i detta fall. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionens förslag omdelgivning genom arbetsgivaren,2. att avslår propositionens förslag omrätt för polismyndighet att i vissa fall öppnadelgivningsförsändelse.
mot · GE02Ju8 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:11 Några delgivningsfrågor SammanfattningFolkpartiet tillstyrker propositionen i desshuvuddelar. Vi avstyrker dock förslaget tillsurrogatdelgivning genom arbetsgivare.InledningDelgivningsfrågornas betydelse för ett rationelltoch meningsfullt arbete inom framför alltdomstolsväsendet kan inte överskattas. I tider dårespekten för domstolar och myndigheterminskar -- på gott och ont -- ärdelgivningssvårigheter och inställda förhandlingarett stort problem. ser positivt på deninriktning regeringens förslag har fått. Olika sätt atteffektivisera delgivningsförfarandet måste prövas.Mot dessa effektivitetshänsyn måste vägas delsintegritetsspörsmål, dels rättssäkerhetsaspekter.De förslag regeringen lägger fram är i huvudsak välavvägda och motiverade.ArbetsgivardelgivningSurrogatdelgivning genom arbetsgivaren hartidigare föreslagits i en departementspromemoria(Ds Ju 1983:3), men ledde den gången inte tilllagstiftning. I den proposition som följde påpromemorian anförde föredragande statsrådet atten sådan delgivningsform, bl.a. med hänsyn till deeffekter den kunde ha på förhållandet mellanarbetsgivaren och arbetstagaren, inte bordeinföras. finner denna inställningvälgrundad.I den nu föreliggande propositionen förs dockförslag fram om att införa denna form avdelgivning. Några nya argument, som inte varkända vid den tidigare regeringsbehandlingen,framförs inte. Det föreliggande förslaget får därförantas bygga på en förändrad värdering av de skälsom talar för respektive emot surrogatdelgivningvia arbetsgivare. Vad som kan utläsas ur denallmänna motiveringen i denna del tyder på att detsom avgör frågan för regeringens del är större kravpå effektivitetshänsyn. Den integritetskränkningsom delgivningsformen skulle innebära tycks inteomvärderad, även om det på ett ställe i textenframförs att det t.o.m. skulle vara smidigare attdelge den söktes arbetsgivare än den sökte själv.Detta håller inte med om. Förslaget tillsurrogatdelgivning via arbetsgivaren bör integenomföras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår regeringens förslag tilländring av 12 § delgivningslagen (1970:428).
mot · GE02Ju9 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:23 Fortsatt giltighet av tvångsmedelslag tvångsmedelslag innehållerbestämmelser om straffprocessuella tvångsmedelsom innebär att den enskildes rättsliga skydd ärväsentligt svagare än vad som gäller enligträttegångsbalkens regler. Lagen är av dennaanledning tidsbegränsad.I propositionen redovisas på några rader attsäkerhetspolisen anser lagen vara nödvändig, attden utnyttjas och att det är av utomordentlig viktatt giltighetstiden förlängs.Vänsterpartiet anser att detta underlag är heltotillräckligt och efterlyser en redovisning om ivilken utsträckning lagen använts och varför denbehövs.Vi anser att det vore oansvarigt att fatta beslutpå ett så ofullständigt beslutsunderlag och yrkardärför avslag på propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1990/91:23 omfortsatt giltighet av tvångsmedelslag.
mot · GE02K1 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:10 Förslag till begravningslag 1990/91:10 med förslag tillbegravningslag föreslås bl.a. en reglering avförfarandet vid konflikt mellan de efterlevandeifråga om kremering och gravsättning. Enligtförslaget i propositionen skallkyrkogårdsmyndigheten på parternas begäranmedla om de efterlevande inte kan komma överensifråga om kremering och om gravsättningen. Omenighet inte uppnås hänskjuts frågan tilllänsstyrelsen. Så långt överensstämmer förslagetmed det som arbetsgruppen för översyn avbegravningslagstiftningen presenterade i sittbetänkande (SOU 1987:16). Till skillnad motarbetsgruppens förslag föreslås i propositionen attlänsstyrelsens förslag skall kunna överklagas tillkammarrätten. Vi delar den uppfattningen.Arbetsgruppen föreslog att också oenighet omvem som skall ordna begravningen borde regleraspå samma sätt som oenighet om kremering och omgravsättningen. Detta förslag avvisas dock ipropositionen bl.a. med motiveringen att det ärtveksamt vilken rättslig betydelse ett sådant beslutskulle få.Det är inte alldeles ovanligt att tvist uppstårmellan de efterlevande om vem som skall ordnabegravningen, och tvisten kan också gälla vilkenbegravningsbyrå som skall anlitas. Det kan till ochmed förekomma att begravningen blir beställd hosolika begravningsbyråer. Enligt vår mening bör,liksom i arbetsgruppens förslag, även tvister omvem som skall ordna begravningen omfattas av detförfarande som föreslås för lösandet av tvistermellan de efterlevande i fråga om kremering ochgravsättning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att konflikt mellan deefterlevande om vem som skall ordna begravningenskall handläggas på samma sätt som konflikt omkremering och gravsättning.
mot · GE02K10 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:44 Ytterligare försöksverksamhet för förnyelse av den offentliga sektorn I propositionen föreslås sådana förändringar ilagen (1984:382) om försöksverksamhet med enfriare nämndorganisation att endecentraliserad styrmodell för hälso- ochsjukvården kan genomföras på försök iKopparbergs läns landsting. Grundtanken i dens.k. Dalamodellen är att styra vårdorganisationenefter patienternas (kundernas) behov ochönskemål.Enligt min uppfattning är det nödvändigt attbryta ner den nuvarande stela och hierarkiskasjukvårdsorganisationen så att patienterna ibetydligt större utsträckning får ettavgörande inflytande över vården. Därutöver ärdet angeläget att skapa incitament för eneffektivisering av hälso- och sjukvården så att enkvalitativt och kvantitativt god vård kommermänniskorna till del även . Denstyrmodell som nu villpröva kan förväntas leda till en sådan utveckling.Propositionens förslag till förändringar i den s.k.frikommunlagen är i dessa avseenden nödvändiga. ''Dalamodellen'' leder naturligt till ett ökatfolkligt inflytande över hälso- och sjukvården ihuvudsakligen två avseenden. Dels förstärkspatienternas ställning och deraspåverkansmöjligheter stärks. Dels ökar även detlokala lekmannainflytandet övervårdorganisationen genom att en s.k.områdesstyrelse för vården inrättas i varjekommun. Därigenom underlättas även detangelägna samarbetet mellan kommunerna ochhälso- och sjukvården.I en demokratisk parlamentarism som Sverigeåligger det de politiska partierna att företrädafolket. Det är således en skyldighet för envarförtroendevald att företräda väljarna. Detdemokratiska styrelseskicket kräver således att de iallmänna val utsedda politikerna är representativaför den befolkning de ska företräda. Medborgarnaär garanterade inflytande via dem. Däremot är detfrämmande för vårt statsskick att tillåtasärintressen eller skilda gruppintressen säte ochstämma i de demokratiska organen. Starkakorporationer har i skilda sammanhang krävt ensärbehandling när det gäller insyn i och inflytandeöver den demokratiska beslutsprocessen. Dessapropåer har vanligen avvisats av somslagit vakt om den demokratiska parlamentarismenoch förkastat de korporativistiska tendenserna.Grundfilosofin bakom Dalamodellen är attskapa förutsättningar för ett brukarinflytande iverklig mening. Ett reellt brukarinflytandeförutsätter att envar nyttjare har ett självständigtoch direkt inflytande på utformningen av enefterfrågad nyttighet eller tjänst. Detta kan därmedinte delegeras till olika särintressen.Av propositionen framgår dock att regeringen --trots principiella betänkligheter -- nu är bereddtillåta att två intresseorganisationer får särskiltinflytande i områdesstyrelserna. Enligt min meningmåste förslaget i denna del avvisas av . Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar avslå propositionensförslag till 13 § i lag om ändring i lagen (1984:382)om försöksverksamhet med en friare kommunalnämndorganisation.
mot · GE02K2 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:10 Förslag till begravningslag I propositionen föreskrivs att nuvarandedödsbevis skall delas upp på två handlingar, ettdödsbevis och ett intyg om dödsorsaken.Dödsbeviset har flera uppgifter. Det utgörunderlag för pastorsämbetenas anteckningar i dens.k. död- och begravningsboken och för denstatistik som bygger på dessa uppgifter.Dödsbeviset fyller också funktionen somstatistikunderlag i medicinskt hänseende när detgäller dödsorsaker.Den grundläggande betydelsen har dödsbevisetför begravningen av en avliden. Gravsättning ellerkremering får nämligen inte äga rum innandödsbeviset företetts för pastorsämbetet. På dettadödsbevis borde även anges i de fall den avlidneburit pace-maker och att denna avlägsnats från dendödes kropp. I de fall kroppen skall kremerasuppstår svåra explosioner i kremeringsugnen i defall en pace-maker finns kvarlämnad. Under desenaste åren har ca 20-talet olyckor inträffat avdenna anledning. Detta borde kunna förhindras omden läkare som skriver ut dödsbeviset också fårkryssa för en ruta med uppgift om att pace-makerär avlägsnad. Med stöd av det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts rörande dödsbevisensutformning när det gäller angivande om pace-maker avlägsnats.
mot · GE02K4 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:10 Förslag till begravningslag I propositionen lägger regeringen fram förslagtill en begravningslag. Propositionen har föregåttsav ett förslag från en arbetsgrupp som i april 1987avlämnade betänkandet (SOU 1987:16)Begravningslag.Arbetsgruppens uppgift var att pröva olikaönskemål om författningsändringar och lägga framförslag till hur begravningslagstiftningen iframtiden skulle utformas. I utredningsuppdragetingick inte att ta ställning till frågor av övergripandeorganisatorisk och ekonomisk natur, t.ex. frågorom huvudmannaskapet för verksamheten, dessorganisation eller finansiering.Begravningsplatserna utgör en viktig del av vårtkulturarv. Detta förhållande avspeglas på olika sätti den nuvarande och i den föreslagna lagstiftningenpå området.Arbetsgruppen har dock funnit attförutsättningarna för begravningsverksamheten påolika sätt har förändrats som dennuvarande lagstiftningen har varit i kraft.Verksamheten har påverkats av en hos mångaändrad inställning i livsåskådningsfrågor, nyakulturmönster, den förändrade samhällsstrukturenoch den tekniska utvecklingen. Det är därför enbrist att arbetsgruppen inte getts befogenhet attutreda huvudmannaskapsfrågan avseende deallmänna begravningsplatserna.Allmänna begravningsplatser skall enligtpropositionens förslag även fortsättningsvisanordnas och hållas av pastoraten i svenska kyrkan.Men i den nya lagen föreslås bl.a. attstiftssamfälligheterna inom skall haansvaret för att det finns allmännabegravnigsplatser med särskilda gravplatser fördem som inte tillhör något kristet trossamfund.Detta gäller med undantag för de borgerligakommuner som f.n. på regeringens uppdrag skallanordna och hålla allmän begravningsplats. I dessakommuner föreslås att kommunen inom sittområde skall ha detta ansvar.Vi ifrågasätter av bl.a. religionsfrihetsskäl detlämpliga i att organ inom skall haförpliktelser mot icke kristna trosbekännare.Vi föreslår därför att beslutar attregeringen får i uppdrag att tillsätta en arbetsgruppsom ges i uppgift att studera och ge förslag tilleventuella förändringar i det nuvarandehuvudmannaskapet för de allmännabegravningsplatserna såvitt avser icke kristnatrosbekännare. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en utredningangående huvudmannaskapet för de allmännabegravningsplatserna såvitt avser icke kristnatrosbekännare.
mot · GE02K7 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:44 Ytterligare försöksverksamhet för förnyelse av den offentliga sektorn I propositionen föreslås en förändring avfrikommunlagen för att möjliggöra försök med enny organisation för hälso- och sjukvården enligt dens.k. Vidare föreslås en lagändringså att kommuner inom ett landsting som ingår ifrikommunförsöket kan åta sigprimärvårdsuppgifter.Enligt regeringen syftar dessa förändringar tillatt förbättra servicen till medborgarna, ökaindividernas valfrihet och inflytande, samt attförnya och utveckla den offentliga sektorn.Vänsterpartiet delar uppfattningen att denoffentliga sektorn både måste utvecklas ochförnyas. Att vi försvarar den offentliga sektorn motborgerliga nedskärningar, innebär inte att vårhållning är villkorslös. Tvärtom är vi ytterst kritiskapå många punkter och kräver djupgåendedemokratisering och en omorganisation somförvandlar den offentliga sektorn till en gemensamsektor.Detta betyder bl.a. att vi avvisar privatiseringsom ett sätt att lösa kommunernas problem. Vi ärövertygade om att en decentralisering kan görasutan en marknadsekonomisk profil.Det upphandlingssystem som utgör grunden förDala-modellen kan underlätta för privatavårdintressen. Att vården blir billigare om olikabehandlingar prismärks och säljs inom denoffentliga sektorn bygger på antaganden omöverkonsumtion och onödiga insatser.Vi delar givetvis uppfattningen att onödigabehandlingar och därmed fördyrandeverksamheter skall rensas ut från den offentligasjukvården.Vi menar att detta kan ske genom att utkrävaansvar på olika sätt beroende på vilken verksamhetdet gäller. Det kan handla om en tydligmålformulering och därefter en öppen redovisningoch utvärdering. Självfallet kan det också handlaom ett kostnadsansvar.Samtidigt som vi vill decentralisera och ökaansvaret för dem som arbetar direkt iverksamheten, så vill vi stärka det politiskainflytandet. är politikerna många gångerberoende av experter och chefstjänstemän för attkunna fullgöra sin uppgift. Men politikernasuppgift är inte att utöva expertkunskap, utan attformulera mål, prioritera resurser och utvärderaresultaten.Enligt vår mening leder inte propositionensförslag till den förnyelse och demokratisering avden offentliga sektorn som ansernödvändig. Vi föreslår därför att avslårpropositionen. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition l990/91:44 omytterligare försöksverksamhet för förnyelse av denoffentliga sektorn.