mot · GD02A439 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A439 Fördelningen av beslut för olika stödändamål ur anslaget regionala utvecklingsinsatser m.m. 1988/89 respektive budget för innevarande budgetår framgår i följande tabell (tkr): 1989/90 (budget) har antalet beviljade lokaliseringsstödsärenden ökat från 50 till mellan 70 och 80. har det totalt beviljade bidragsbeloppet ökat från 1986/87 till 1988/89. För /90 avsattes för lokaliseringsbidrag. Redan i anslagsframställningen för nästa budgetår indikerades en starkt ökande inströmning av lokaliseringsstödsansökningar . Ökningen har fortsatt . Såväl antalet ärenden som investeringsnivåerna ökar märkbart. Till och med har 32 positiva beslut fattats om ett totalt bidragsbelopp på . Motsvarande uppgifter föregående budgetår var mellan 10 och 14 beslut om ett totalt bidragsbelopp på mellan 6,5 och . En preliminär men restriktiv bedömning över inneliggande, ännu ej beslutade ärenden, ger vid handen att den återstående delen av beslutsramen för lokaliseringsbidrag åtgår för de nu inneliggande ärendena. Även efterfrågan på övriga medel för företagsutveckling, glesbygdsstöd och projektverksamhet är hög. Eftersom stödnivån på stödet till företag i glesbygd är maximerat inträffar inte samma effekt som i lokaliseringsstödet, där högre investeringsnivåer är en bidragande orsak till den höga åtgången av stödmedel. Företagsstödet är den större delen av glesbygdsstödet. Åtgången av medel för dessa stödändamål ligger över budget proportionellt fördelad över året. Den höga efterfrågan väntas fortsätta. ambition är att i varje stödberättigat lokaliseringsstödsärende ge ett bidrag på en realistisk nivå. Efter hänsyn till olika faktorer som 1 1989/90. investeringens strategiska betydelse för företaget, orten och länet, företagets ekonomi, sysselsättningsaspekter, lokal och regional näringslivsutveckling etc. stäms bidragsnivån av med stödföretaget. eftersträvar en förhandlingslösning där statens medverkan i en för regionen angelägen investering inte blir större än vad som kan motiveras från bl.a. företagsekonomisk synpunkt. Nuvarande stödområdesindelning med differentierade stödnivåer för stödområdena A, B och C och där stödnivån anges med maximal nivå medför att företagen i respektive stödområde förutsätter att om bidrag beviljas är det alltid maximal bidragsprocent som kommer i fråga. Företagens utgångspunkt är ofta att detta är en rättighet trots att behovet i det enskilda fallet inte alltid motiverar maximalt bidrag. Detta får till följd att handläggningstiden förlängs betydligt när börjar förhandla om reducerad bidragsnivå. Med förslag till stödsystem, som bl.a. förs fram i yttrandet över REK 87:s betänkande, med ett stödområde och ett deklarerat stödintervall , skulle företagen lättare acceptera en differentierad bidragsnivå. I tider av massiv ärendeinströmning och ett stort antal beslut har ändå bemödat sig om att i så hög grad som möjligt hushålla med anslagna medel. I av innevarande budgetårs positiva beslut har en lägre bidragsnivå än den maximala beviljats. Prutningarna är i genomsnitt utslagna på alla 32 besluten. medel för lokaliseringsbidrag är trots en ansvarsfull hushållning och med hänsyn till inneliggande ärenden således upparbetade före slutet av 1989. Mot bakgrund av de stora och ökande behoven av övriga stödmedel inom anslaget är möjligheter till omfördelningar mycket små. Högst kan realistiskt sett omfördelas till lokaliseringsbidrag. Då kommer ändå ett antal angelägna glesbygdsföretag eller utvecklingsprojekt att drabbas. En framskrivning av behovet av bidragsmedel vid oförändrad nivå på ärendeinströmningen leder till ett belopp om totalt ca . Den nuvarande investeringsviljan är mycket positiv för den regionala utvecklingen i . Det är angeläget att staten kan medverka och stimulera den utvecklingen när nu näringslivet börjar få viss fart. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar om ett tilläggsbelopp avseende bidragsmedel om 30 milj. kr. på anslaget Regionala utvecklingsinsatser m.m., D 4, för . 1989/90 A439