mot · GD02A118 · 1990-03-26 00:00:00 — Vi har i motioner om bostadspolitikens inriktning redovisat våra förslag till åtgärder för att komma till rätta med kostnadsutvecklingen och den akuta bostadsbristen på bostadsområdet. Vi har bl.a. såväl tili tidigare som innevarande föreslagit att en investeringsavgift på tills vidare skall belasta nyproduktion av lokalytor 26 för kontor och industrier inom . Detta förslag behandlas Mot. Enligt vår mening skulle en sådan överhettningsavgift ha varit effektiv och verkat dämpande på t ex expansionen i regionen om den införts när vi väckte förslaget. Vi har även föreslagit att de resurser som frigörs genom avgiften bör kunna återföras till regionen för investeringar i bl.a. nyproduktion av bostäder, miljöförbättringar och infrastruktur som en kompensation till de boende i berörd region för de ökade kostnader och miljöproblem som följer av koncentrationen. De företag som drabbas av investeringsavgiften bör erbjudas möjlighet till särskilt stöd om man väljer att förlägga den planerade byggnationen i de regionalpolitiskt prioriterade områdena. 1 detta sammanhang bör t ex nya former av offertstöd kunna prövas, t ex i form av skattelättnader. Detta borges regeringen till känna. En av de mest koncentrerande åtgärderna har varit systmet med flyttningsbidrag. I en motion om arbetsmarknadspolitiken har vi föreslagit en förändrad utformning av systemet. Enligt vår mening bör arbetsgivarna i expansionsorterna svara för kostnaderna för rekrytering av arbetskraft från utflyttningsorter. Flyttningsbidrag bör därför bara utgå vid flyttningar till resursområdena. Vi anser även att s.k. merkostnadsbidrag endast bör utgå vid flyttningar till resursområde. Vi föreslår även betydande satsningar inom det arbetsmarknadspolitiska området för att öka utbudet av arbetskraft och främja sysselsättningen i de orter och regioner där sysselsättningsgraden är lägst och arbetslösheten högst. (Motion 1989/90:A283). Befolkningsomflyttningen innebär bl.a. att den sociala miljön utarmas. Förutsättningar för kulturliv, idrott, folkbildningsverksamhet, föreningsliv etc blir allt sämre. har i annat sammanhang bl.a. föreslagit kraftig uppräkning av grundbeloppen till regionala teater-, dans- och musikinstitutioner. Vi har även föreslagit höjda anslag till kulturminnesvården och införande av ett nytt anslag för ny- och utbyggnad av ej statliga museer. Enligt propositionens förslag skall även kultursektorn kunna få stöd med regionalpolitiska medel från länsanslagen. För att detta skall ge resultat krävs en kraftig uppräkning av länsanslagen i enlighet med våra förslag. De i årets budgetproposition upptagna anslagen för kultursektorn kanaliseras i största utsträckning till för fördelning. Med den nu föreslagna användningen av länsanslagen kommer en mer decentraliserad satsning att kunna ske på väl lokalt förankrade projekt. I länsstyrelsernas beredningsarbete är det viktigt att kommuner och landsting ges goda tillfällen till påverkan av medlens användning. Detta bör ges regeringen till känna. En grundläggande förutsättning för ett decentraliserat samhälle är bra och fungerande kommunikationer i alla delar av landet. Det är nödvändigt att hela landet får en rimlig del av statens insatser på kommunikationsområdet. Länsvägnätet måste få ett väsentligt resurstillskott. Järnvägstrafiken måste moderniseras och anpassas till de förändrade förutsättningar och krav som samhällsutvecklingen leder till. Vi behöver kommunikationer, där olika typer av transportmedel stödjer och kompletterar varandra, om en positiv regional utveckling och god miljö skall kunna uppnås. Det förutsätter i sin tur att de framtida investeringarna i vägnät, flygplatser, järnvägar, hamnar m.m. får en inriktning som utgår från de krav miljön och målet regional balans ställer. I föreliggande motion tar vi upp vissa förslag som syftar till en upprustning av länsvägnätet samt stödet till enskilda vägar. 1 övrigt tas de trafikpolitiska frågorna upp i en särskild motion. En grundläggande förutsättning för en positiv utveckling av regionalt utsatta delar i allmänhet och landsbygden i synnerhet är ett bra och fungerande vägnät. Det är enligt vår mening nödvändigt att länsvägnätet får en ökad andel av de ekonomiska resurser som avdelas för investeringar. För stora delar av vårt land är bilen ofta det enda transportalternativet. Möjligheterna att utnyttja kollektiva transportmedel är små. får människor och företag i dessa regioner via skatten solidariskt svara för en subventionering av kollektivtrafiken. En normalinkomsttagare i dessa bygder kan få betala ca i skatt till kollektivtrafiken utan att ha någon möjlighet att utnyttja denna. Enligt vår mening måste investeringarna i länsvägnätet få en klar regionalpolitisk profil för att bl.a. ge de bygder som saknar kollektivtrafik rättvisare och rimligare förhållanden. Ett bra vägnät över hela landet är av vital betydelse för näringslivets transporter, särskilt skogsindustrins. Ett bra vägnät gynnar över huvud taget den befintliga företagsamheten och förbättrar t ex möjligheterna för turistnäringen. Mot denna bakgrund anser vi att en omfördelning av ekonomiska resurser för investeringar i vägnätet måste ske. En större del måste komma länsvägnätet till del. En upprustning av detta vägnät har stor betydelse för att förbättra infrastrukturen i regionalt utsatta landsdelar. bör därför begära att ett tioårigt program tas fram för förstärkning och beläggning av återstående grusvägar i länsvägnätet samt anvisa 1 000 milj. kr. för /91 för detta ändamål. Decentralisering är ett medel för att skapa ett miljövänligt samhälle som är effektivt utan att tära på naturresurserna. Ett decentraliserat boende ger förutsättningar för att kunna leva i en fullvärdig miljö utan miljöskador. Det centraliserade boendet och arbetslivet som socialdemokraterna under lång 28 tid främjat är en av grundorsakerna till de miljöskador vi ser. De träns- Mot. porter som krävs i ett centraliserat samhälle ger upphov till negativ miljöpå- Al 18 Ett decentraliserat samhälle med industrier och bostäder spridda över hela landet minskar behovet av transporter och därmed miljöpåverkan. En annan effekt av det centraliserade samhället är att möjligheterna att upprätthålla landskapsvård och naturskydd minskat. Möjligheterna att bevara artrikedomen av örter, träd och djur är betydligt större då människan lever i ett decentraliserat samhälle. Landskapsvården och naturvården måste på ett naturligt sett inlemmas i jordbruket och skogsbruket. Det förutsätter att dessa näringar har möjlighet att verka i hela landet. Ett decentraliserat samhälle med balans mellan och inom regioner minskar samhällets sårbarhet. En utarmning av stora delar av vårt land försvårar kraftigt möjligheterna att vid krig eller avspärrning upprätthålla en tillfredsställande försörjning med livsviktiga förnödenheter och försvarsförmågan. Den pågående centraliseringen och satsningen på storskaliga lösningar - t ex det nuvarande energiförsörjningssystemet - skapar ett mycket utsatt och sårbart samhälle. En medveten politik för regional utveckling är grunden för ett starkt försvar. Trovärdigheten i möjligheter att stå utanför militära allianser och vara neutralt i händelse av krig förutsätter ett samhälle som går att försvara. Ett koncentrerat samhälle är ett mycket sårbart samhälle. Det krävs en samhällsplanering för minskad sårbarhet i fredstid för att få ett mindre sårbart samhälle i krigstid. Enligt vår mening bör dessa förhållanden beaktas i den framtida utformningen av försvaret. Detta bör ges regeringen till känna. Propositionen anför att skattereformen från regionalpolitisk synpunkt medför såväl positiva som en del negativa effekter. kan inte instämma i denna beskrivning. Första fasen i skattereformen som genomförts och den andra fas som regeringen tillsammans med föreslagit för genomförande med start innebär enligt vår uppfattning en betydande försvagning av regionalpolitiken. Skattereformen är som helhet klart negativ för landsbygdsutvecklingen. Personer med höga inkomster är i mycket högre grad bosatta i större befolkningscentra. Medelinkomsten är låg i regionalt utsatta områden. De stora skattesänkningarna och därmed omfattande kapitalförstärkningar kommer större befolkningscentra till del i större utsträckning än låginkomstområden". Detta bör ges regeringen till känna. Finansieringen av skattereformen medför att boendet i mindre orter och på landsbygden allvarligt försvåras. Möjligheterna till kombinationssysselsättningar försvinner i en stor del av landet. Lönsamheten i satsningar på fastbränslen försämras, vilket påverkar skogsbygden. Deltidsjordbruket får ytterligare försämringar. Nyföretagandet i mindre kommuner utan större orter påverkas negativt genom att tjänsteinkomster inte får kvittas mot verk 4 1989/90. samheter i nystartade företag inom andra branscher. större tyngd kommer också att förstärka skillnaderna i levnadsförhållanden Al 18 och regional utveckling. I partimotionen om landsbygdens utveckling har vi begärt att en analys av statsbudgetens och skatteomläggningens effekter för bl.a. landsbygdsbefolkningen skall genomföras. beslut att momsbelägga energiområdet är förödande från miljö- och regionalpolitiska utgångspunkter. har motsatt sig införande av energimoms bl.a. mot bakgrund av att den motverkar möjligheterna till en förnyelse av energisystemet som främjar regional balans och att den hotar fastlagda energi- och miljömål. Vårt motförslag bygger på miljöanpassad punktbeskattning kombinerad med miljöavgifter och en koldioxidskatt som gynnar effektiviseringar och inhemsk förnybar miljövänlig energi. Vi avser att återkomma till dessa frågor när skattepropositionerna presenteras. kommer att redovisa sina synpunkter på en ny företagsbeskattning i samband med regeringens proposition, men vi vill ändå peka på några frågor som är väsentliga för de små företagen. För att befrämja nystartande av företag anser vi att kvittningsmöjligheter är av stor betydelse, liksom möjligheter till avsättning på privata investeringskonton för nyföretagande. Dessutom är det av stor vikt för mindre företag att kunna avsätta vinstmedel så att det arbetande kapitalet blir obeskattat och en konsolidering görs möjlig, liksom nödvändiga investeringar. Vi återkommer med förslag som tillgodoser detta i anledning av regeringens proposition. En viktig resurs för att utveckla områden är såväl satsningar på kvinnligt nyföretagande som en bättre arbetsmarknad för kvinnor. En breddning av kvinnors arbetsmarknad genom ett ökat nyföretagande skulle säkerligen få stor betydelse för att skapa sysselsättning i utsatta regioner. Det är mot denna bakgrund anmärkningsvärt att dessa frågor behandlas så styvmoderligt i propositionen. Erfarenheter visar att kvinnliga företagare ofta väljer andra branscher än män. Kvinnliga företagare är ofta inriktade mot serviceområdet. Det är av särskilt intresse med tanke på att tjänstesektorn kan förväntas bli det mest expansiva området under de närmaste decennierna. Det är enligt vår mening väsentligt att resursen kvinnliga företagare, inte minst i avfolkningsbygder, kan ta till vara och utnyttja de möjligheter som den nya tekniken ger och inte låter den bli en konkurrensnackdel. Från sida har vi tidigare föreslagit att utvecklingsfondernas målgrupp skall vidgas med hänsyn till det kvinnliga företagandets inriktning. Det är tillfredsställande att regeringen nu föreslår att målgruppen skall vara små och medelstora företag i samtliga näringsgrenar. Detta kommer att un derlätta möjligheterna till företagande inom tjänstesektorn och bidra till den Mot. offentliga sektorns förnyelse, vilket skulle vara särskilt betydelsefullt i områ- Al 18 den med dåligt utbyggd service. Vi kan dock inte accceptera att regeringen drar in 1,6 miljarder från fonderna eftersom detta innebär att de förändrade reglerna för fonderna då knappast får någon reell betydelse. Enligt vår mening bör, för att underlätta det kvinnliga företagandet, särskilda besöks- och utvecklingsenheter bildas inom länsstyrelsernas regionalpolitiska enheter samt inom utvecklingsfonderna. Målsättningen skall vara - om sökanden så önskar - att kvinnor får möjligheter att fungera som rådgivare för kvinnor. Detta förslag innebär att redan uppbyggda erfarenheter och kunnande kan tas till vara som en kompetensutveckling för kvinnor och förbättrade möjligheter för kvinnligt företagande skapas. Vi vill även i detta sammanhang betona att vid beviljande av regionalpolitisk! stöd skall vid nytillkommande arbetstillfällen målsättningen vara att skall förbehållas vardera könet. Detta bör ges regeringen till känna. En viktig del i det regionalpolitiska arbetet är att förutsättningar och möjligheter för ungdomar skapas för att kunna bo och arbeta i sin hembygd. Det ställer krav på satsningar för att underlätta ungdomars företagande och andra sysselsättningsskapande åtgärder. Det krävs att samhällets insatser på utbildningsområdet kommer hela landet till del samt ett brett utbud av fritidsaktiviteter. Av central betydelse är också att tillgång till billiga och passande bostäder erbjuds också i de mindre tätorterna och på landsbygden. har i denna och andra motioner lagt förslag om kraftigt förstärkta resurser för att utveckla hela landet och därmed ungdomars möjligheter till boende, arbete och utbildning. Bl a har föreslagit att ett bidrag om till byggande av smålägenheter på landsbygden skall införas. Vidare har föreslagit betydande ekonomiska förstärkningar vad beträffar , gymnasieskolan och högskoleutbildningen: Målsättningen är att utbildning skall kunna beredas ungdomar så nära hemorten som möjligt. Vi har vidare lagt förslag om insatser för att förbättra villkoren för kvinnligt företagande i syfte att ge unga kvinnor en breddad arbetsmarknad och större möjligheter att välja bostadsort m m. Kapitalmarknadens regionalpolitiska ansvar m m Grundläggande för möjligheterna att skapa regional balans är att det finns god tillgång på kapital. Koncentrationen och etableringen av företag i några få orter dränerar utsatta regioner på ekonomiska resurser. Erfarenheterna visar att kapitalströmmarna går från utsatta regioner till expansionsområden. Löntagarfonderna är ett sådant exempel. Löntagarfonderna innebär bl a att ekonomiska resurser tas från småföretag och utsatta regioner och kanaliseras till storföretag och koncentrationsorter. Införandet av löntagarfonderna går stick i stäv med strävanden att skapa ett decentraliserat och differentierat näringsliv. Fonderna bör därför avskaffas. Enligt vår mening måste bankväsendet och andra finansieringsinstitut ta Mot. ett regionalt ansvar för att minska koncentrationen till expansionsorterna, Al 18 Vi anser att en utredning bör få i uppdrag att belysa omfattningen av kapitalströmmarna. En sådan utredning bör även ta upp formerna för hur banker och andra finansieringsinstitut skall medverka i en uppbyggnad av en kapitalmarknad som gynnar en utveckling mot regional balans. Utredningen bör också få i uppdrag att ta upp frågan om de regionalpolitiska effekterna av de affärsdrivande verkens investeringsverksamhet. Utredningen bör även beakta behovet av att ett nytt BNP-mått förs in i den ekonomiska debatten såsom föreslagit i annat sammanhang. Denna "gröna" BNP skulle på ett bättre sätt beskriva uttaget av naturresurser och vilken ekonomisk skada miljöförstöringen ger upphov till. I dessa nya räkenskaper skulle också effekter av det centraliserade samhällets miljöförstöring kunna mätas. Detta bör ges regeringen till känna. Primärkommuner och landsting spelar en central roll i en aktiv regionalpolitik. Eftersom kommunsektorns tyngd inom den samlade offentliga sektorn tenderar att öka, blir också kommunernas betydelse för regionalpolitiken allt större. För att kommunsektorn skall kunna möta kraven när det gäller regionalpolitisk aktivitet, krävs att kommuner och landsting ges rimliga förutsättningar och möjligheter att klara ekonomin och att bedriva den kommunala verksamheten på ett effektivt sätt. Det är stora skillnader i servicenivå och skatteunderlag mellan olika kommuner. (1990) är skillnaderna mellan högsta och lägsta kommunalskatt per skattekrona. Regeringen har , bl.a. i proposition 1989/90:114, aviserat att man kommer att föreslå ett kommunalt skattestopp gällande . medför regeringens konstruktion av förslaget till arbetsgivarperiod och därtill de kraftigt höjda lönekostnadsökningarna att kommuner med låg skattekrafttillväxt kommer i ett allt sämre ekonomiskt läge. har avvisat regeringens förslag om det kommunala skattestoppet. Ett huvudskäl till detta är att vi värnar om den kommunala självstyrelsen. Vi vill dock understryka att höjda kommunalskatter är en mycket dålig lösning. Det krävs i stället en bättre skatteutjämning. En ansvarsfullare politik som inte innebär ständiga kostnadsövervältringar från stat till kommun samt en skattereform med rättvis fördelning minskar trycket på kommunala skattehöjningar. Det är en bättre lösning än kommunalt skattestopp. Dessutom bör regeringen, i avvaktan på beslut om ny skatteutjämning, uppta överläggningar med kommunerna i syfte att förhindra kommunala skattehöjningar. Med denna politik skulle utvecklingen av kommunalskatterna kunna bli mer likartad över landet. En stabil ekonomisk situation för kommunerna är således en förutsättning för att en aktiv regional utveckling i kommunerna skall kunna föras. Pressen med ständigt nya uppgifter mot den kommunala sektorn måste därför minska. måste klyftan mellan ekonomiskt starka och svaga kommuner minska. Det finns nämligen ett direkt samband mellan svag kommu nal ekonomi, dåligt serviceutbud och hög skattesats å ena sidan Mot. och behov av regionalpolitiska insatser å andra sidan. Människor i kommu- Al 18 ner med de lägsta inkomsterna betalar de högsta kommunalskatterna och tvärtom. har mycket aktivt verkat för förbättringar av den kommunala skatteutjämningen. Vi har krävt att denna fråga skulle utredas i samband med och inom de stora skatteutredningarna. Så har dessvärre inte blivit fallet. Efter förnyade krav från har regeringen aviserat tillsättandet av en utredning kring den kommunala skatteutjämningen. Vi hälsar detta med tillfredsställelse. Våra utgångspunkter för ett effektivare kommunalt skatteutjämningssystem är: - Samtliga kommuner bör ingå i och omfattas av skatteutjämningssystemet. - Merparten av de specialdestinerade bidragen bör överföras till skatteutjämningssystemet. - Systemet skall enbart bygga på faktorer som kommunerna inte kan påverka, såsom skattekraft, åldersstruktur och geografiska förhållanden. Ett kommunalt skatteutjämningssystem, som uppbyggts kring dessa grundbultar skulle bl.a. innebära att - Kommunerna ges möjlighet att hålla samma utdebitering vid likartad servicenivå och effektivitet i verksamheten. - Större rättvisa mellan invånare i olika kommuner. - Den statliga detaljregleringen minskar och den kommunala självstyrelsen förstärks. - Administrationen i såväl stat som kommun minskar. - Lokalt anpassade och förankrade beslut med bl.a. alternativa driftsformer möjliggörs. Utredningen bör framlägga förslag som beaktar dessa utgångspunkter och effekter. Som tidigare påpekats borde underlag utarbetats för ikraftträdande i samband med skattereformen. Med beaktande av kravet på god kvalitet bör utredningen nu bedrivas skyndsamt. Kommunernas möjlighet att bedriva sin verksamhet på ett effektivt sätt är också en förutsättning för en aktiv roll i den regionala utvecklingen. Som en följd av dagens system med specialreglerade statsbidrag med dess detaljregleringar är kommunerna i långa stycken hårt uppbundna i sitt agerande, beroende på strävandena att garantera en likvärdig servicenivå mellan olika kommuner. Det råder dock ingen tvekan om att det nu medför att kommuner och landsting hämmas i sina möjligheter att ta egna initiativ och satsa på lokala och bättre anpassade lösningar. Detta går bl.a. ut över möjligheterna för kommunerna att själva agera regionalpolitisk!. För att nyttiggöra kommunernas inneboende initiativ- och skaparkraft och möjliggöra alternativa lösningar baserade på vars och ens specifika förutsättningar måste dagens detaljregleringar kraftigt minskas. Vad vi ovan anfört om skatteutjämning och nödvändigheten av minskad statlig detaljreglering av kommunernas verksamhet bör ges regeringen till känna. V. Regionalpolitik för ekonomisk utveckling Mot. Enligt vår mening kommer en samhällsutveckling mot regional balans att ge en ökad ekonomisk tillväxt, förbättra miljön samt frigöra , vilka annars i onödan måste satsas på utomordentligt dyra infrastrukturella investeringar i koncentrationsorter som är på väg att spränga sin infrastruktur. Sammanfattningsvis föreslår vi i denna och andra motioner insatser för regional utveckling på , varav över 3 miljarder riktade direkt till regional utveckling över statsbudgeten. Med vårt förslag om återföring av vattenkraftsmedel inberäknat ger 1,6 miljarder utöver regeringens förslag till regional utveckling. Därtill kommer våra förslag om satsningar inom kommunikations- och utbildningområdet som sammantaget uppgår till ca . Våra huvudförslag kan sammanfattas enligt följande: för bärighetshöjande åtgärder och beläggning av grusvägnätet till ett nytt anslag för landsbygdsutveckling till lokaliseringsbidrag och regionala utvecklingsinsatser (länsanslagen) för breddad verksamhet vid de mindre och medelstora regionala högskolorna av intäkter från vattenkraftsel återförs till berörda regioner och orter där elen produceras Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av en decentralistisk inriktning av regionalpolitiken och regional balans som ett centralt mål för besluten inom alla politiska sektorsområden, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sambanden mellan målen regional balans, en stark samhällsekonomi och en god miljö, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den ekonomiska politikens inriktning och betydelse för möjligheterna att nå målet regional balans samt om regional balans som en förutsättning för en effektiv ekonomisk politik, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo- 34 tionen anförts om befolkningsmål för att nå en mer balanserad befolk- Mot. 1989/90 ningsutveckling över landet. 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en demografisk utredning, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om innebörden av begreppet "region", 7. att med avslag på proposition 1989/90:76 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjer och principiella förutsättningar samt behovet av långsiktiga och stabila regler för inplacering av kommuner i resursområden för näringslivsutveckling, 8. att med avslag pä förslaget i proposition 1989/90:76 om stödområden för näringslivsutveckling i denna del beslutar anta motionens förslag om geografisk omfattning och principer för indelning av resursområden för näringslivsutveckling, 9. att med avslag på proposition 1989/90:76 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionalpolitiska åtgärder i orter och regioner utanför det permanenta resursområdet för näringslivsutveckling, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om strukturella förhållanden och villkor för förändring i geografisk omfattning av resursområde C, 11. att med avslag på proposition 1989/90:76 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sk stödjepunkter för regional utveckling, 12. att med avslag på proposition 1989/90:76 såvitt avser förslag om inplacering av kommuner i stödområde 1 och 2 beslutar anta motionens förslag om inplacering av kommuner i resursområden A, B och C,