mot · GD02A802 · 1990-01-11 00:00:00 — I den debatt som kommit igång om arbetsmiljöernas beskaffenhet är det viktigt att kvinnornas arbetsmiljöer särskilt uppmärksammas. Det är uppenbart att förhållandena inom den offentliga sektorn på ett helt annat sätt än tidigare måste lyftas fram i arbetsmiljödebatten. Så t.ex. visar statistiken när det gäller kvinnors högriskyrken ifråga om belastningsolyckor att det är sjukvårdsbiträden, hemvårdare och badpersonal som kommer i topp. Det är bland kvinnor som belastningsolyckorna ökat mest. har belastningsolyckorna i hushållsarbete ökat . Inom hälso- och sjukvård har olyckorna blivit eller fler. Lyft är orsak till mer än hälften av olyckorna för kvinnor. Den nytillsatta arbetsmiljökommissionen bör återkomma med förslag i dessa frågor. Kvinnliga läkare har visats må sämre än sina manliga kolleger och begår oftare självmord vilket är en allvarlig signal om för tung arbetsbörda och bristande möjligheter att påverka sin arbetssituation. Denna utveckling måste brytas och vi måste förhindra att den sprids till andra yrkesgrupper. Det är inte osannolikt att en stor del av problemen inom den offentliga Mot. sektorn har sin grund i psykosociala arbetsmiljöproblem vid sidan om sådant A802 som ergonomiska risker. Kvinnors sjukfrånvaro har ökat med , medan männens frånvaro har ökat . En viktig orsak till detta är kvinnornas arbetsmiljö. Sjukskrivningsfrekvensen bland unga kvinnor är mycket hög. Det finns en stark koppling mellan arbetets art och sjukfrånvaro. I är lokalvårdarna borta , sjukvårdsbiträdena , sjuksköterskorna och läkarna . Sjukfrånvaron speglar alltså hierarkin och könsfördelningen inom sjukvården. De monotona jobben måste förändras. Särskilt äldre kvinnor måste ges större chans till rehabilitering i stället för sjukskrivning och förtidspension. Det är viktigt att särskilt intresse fästs vid de gravida kvinnornas situation. Det är angeläget att dessa ges ett bättre skydd i arbetsmiljöer som är eller kan vara skadliga för fostret. I motion om arbetsmiljön föreslås att kvinnor skall ges rätt till omplacering under graviditeten. Kan omplacering inte verkställas bör rätten till utbyggd havandeskapspenning inträda. Många unga kvinnor har dålig utbildning och saknar möjlighet till utveckling i sitt arbete. Vi anser att det är nödvändigt att arbetsgivarna aktivt verkar för att unga kvinnor får möjlighet till vidareutveckling i sitt arbete. Även på detta område måste den statliga arbetsgivaren agera som ett föredöme. 3.9 Avskaffa sambeskattning av förmögenhet Det är nu länge sedan sambeskattningen av förvärvsinkomster upphävdes och därmed ett viktigt steg togs på väg mot jämställdheten. Principen om att var och en av två äkta makar är en självständig individ är viktig och bör behandlas därefter skattemässigt. är särbeskattning inte helt genomförd. Förmögenhetsskatt beräknas på makars och i förekommande fall barns gemensamma förmögenhet, trots att inkomster av samma förmögenhet särbeskattas. De merinkomster staten möjligen får in genom sambeskattningen av förmögenhet är helt försumbara. Sambeskattningen bör därför avskaffas. 3.10 Sänkta marginalskatter gynnsamt för jämställdheten Deltidsarbetande förväntas öka sin arbetstid när en större del av löneökningen blir kvar efter skatt. Genom differentieringen av grundavdraget kommer personer med en årsinkomst att få en marginalskatt på mot nu . har de samlade marginaleffekterna i praktiken avskräckt många lågavlönade och deltidsarbetande från att öka sin arbetstid. Effekterna av avtrappade bostadsbidrag och differentierade daghemsavgifter som läggs till marginalskatterna innebär ofta att det inte blir mycket kvar av en inkomstökning. Det är alltså väsentligt också från jämställdhetssynpunkt att skattereformen genomförs. Mångå kvinnor i vårt samhälle utsätts för våldshandlingar. Ett stort problem är våldet i hemmen. Misshandel av kvinnor innanför hemmets fyra väggar är alltför vanlig. Ofta är alkoholmissbruk en del av bakgrunden. Den hjälp som samhället erbjuder dessa kvinnor är tyvärr ganska dålig. Regeringen har i ett uppmärksammat fall vägrat en kvinna som varit förföljd av sin f.d. sambo att byta personnummer. Vi anser att byte av personnummer måste kunna ske som en utväg. bör ge regeringen till känna att denna möjlighet måste tillämpas mer generöst. Runt om i landet finns kvinnojourer som i många fall har varit till ovärderlig hjälp för dessa kvinnor. Många kan vara hjälpta med ett telefonsamtal med en förstående medsyster. Många kvinnojourer har också möjlighet att låta misshandlade kvinnor få skydd. Behovet av kvinnojourer har varit större än någon trott. Inte minst socialjour och polisen vet detta eftersom de har ett nära samarbete med kvinnojourerna. Samhällets stöd till kvinnojourerna är mycket litet. Till skillnad från det fåtal mansjourer som startats på helt professionell basis får kvinnojourerna till största delen förlita sin existens på ideella insatser. Det finns ca 110 kvinnojourer i landet. är de flesta av dessa anslutna till kvinnojourer i (RÖKS). Större delen av det statliga stödet till kvinnojourerna utgår också till RÖKS. Det kommunala stödet till jourerna varierar mycket. har givit regeringen till känna att en utvärdering bör göras av bl.a. kvinnojourernas verksamhet. Utvärderingen skulle omfatta en kartläggning av samhällets totala ekonomiska stöd. har fått regeringens uppdrag att genomföra utvärderingen som skall redovisas . Vi anser att man inte kan avvakta utfallet av utvärderingen utan det statliga stödet till RÖKS måste förstärkas. har varken de personella eller ekonomiska resurser som krävs för att kunna erbjuda det stöd som skulle behövas, i form av t.ex. juridisk hjälp och fortbildning. anser att det är synnerligen angeläget att RÖKS får ekonomiska möjligheter att bli en väl fungerande riksorganisation som kan stödja kvinnoorganisationerna runt om i landet. Vi föreslår därför att ett statligt bidrag på 2 milj.kr. som ska utgå från anslaget H4 som organisationsstöd till RÖKS samt att ytterligare 3 milj.kr. under detta anslag skall ställas direkt till kvinnojourernas disposition. Lagen om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet, som infördes under de borgerliga regeringsåren efter förslag från , är ett viktigt instrument i arbetet att motverka könsdiskriminering och främja jämställdhet på arbetsplatserna. Efter att begärt en parlamentarisk utredning om hur lagen kan stärkas tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdrag att utvärdera jämställdhetslagen. Vi beklagar att regeringen inte delade vår uppfattning om värdet av en parlamentarisk utredning. också beklagligt att utredningen dragit ut då vi anser det angeläget Mot. att en förstärkning av lagen kommer till stånd. Vi vill här erinra om synpunkter på frågor som den pågående utredningen bör beakta. Jämställdhetslagen ger den person som missgynnats på grund av kön rätt till ideellt skadestånd. Däremot får hon eller han inte rätt till det tvisten egentligen gäller, nämligen tjänsten. Det är med andra ord billigt för en arbetsgivare att bryta mot jämställdhetslagen. På den statliga arbetsmarknaden är denna fråga delvis löst genom besvärsrätt. Så är också fallet i vissa kommuner. För större delen av arbetsmarknaden är detta problem emellertid olöst. JämO:s undersökning om sexuella trakasserier på arbetsplatserna visar att det på åtskilliga håll råder allvarliga missförhållanden. Skyddet mot sexuella trakasserier bör därför stärkas. En annan utredning av JämO har visat att trakasserier i stor utsträckning förekommer mot de personer som gjort anmälan i enlighet med jämställdhetslagen. Ett lagligt skydd mot dessa trakasserier måste skapas. En annan fråga är varför det inte anses som könsdiskriminerande då den förbigångna endast har ett litet försteg eller de inblandade är likvärdiga, även om arbetsgivaren gett uttryck för att könstillhörighet är av betydelse. Arbetsdomstolen har i sin tillämpning sänkt kraven på arbetsgivarens motbevisning och gjort det närmast nödvändigt för arbetstagarsidan att föra bevisning om ett könsdiskriminerande syfte hos arbetsgivaren. Frågan är om detta har varit lagstiftarens mening. (Exempel på detta ges i AD 1986 nr 103, 1987 nr 1,35 och 83.) Paragrafen 5 a i jämställdhetslagen handlar om rätten att på begäran få en skriftlig uppgift av arbetsgivaren om arten och omfattningen av meriter beträffande den av motsatt kön som fått arbetet eller utbildningsplatsen. En sanktionsregel till detta stadgande saknas. Detta innebär att en arbetsgivare kan vägra fullgöra sin skyldighet enligt 5 a § utan risk för påföljd. Trots uppmaningar har bl.a. arbetsmarknadens parter inte visat sig beredda att föreslå ledamöter och ersättare av båda könen till arbetsdomstolen. Det är därför uppenbart att det inte räcker med vädjanden till arbetsmarknadens parter. anser att både kvinnor och män skall tjänstgöra när mål rörande jämställdhetslagen behandlas i arbetsdomstolen. Även tingsrätterna bör vara sammansatta av både män och kvinnor när könsdiskriminering behandlas. För den som sitter centralt placerad och arbetar heltid med jämställdhetsfrågor går det att skaffa sig överblick över vad som händer på detta område. Men för alla dem som skall driva jämställdhetsfrågor på regional och lokal nivå i myndigheter, företag, kommuner etc. är det mycket svårt. Det gäller t.ex. att få tillgång till resultaten av olika jämställdhetsprojekt, få tag på bra föreläsare, information om pågående forskning. JämO är en liten och hårt belastad myndighet med en central roll i jämställdhetsarbetet. JämO är tillgänglig för alla och har ett ständigt växande krav på sig att informera allmänheten. förhoppning är också att JämOs verksamhet skall kunna breddas ytterligare och få ökat stöd. har alltsedan avskaffandet av den parlamentariska jämställd- Mot. 1989/90 hetskommittén ansett att den borde återskapas bl.a. i syfte att bidra till sprid- A802 ning av information. Den skulle också kunna bidra till att fler engageras i jämställdhetsarbetet. sker ingen kontinuerlig uppföljning av jämställdhetens utveckling. Inte heller sammankopplas jämställdheten särskilt ofta med den ekonomiska politiken. Utredningar som kan väntas ha direkta effekter på jämställdheten bör åläggas att redovisa dessa. Konsekvenserna av den ekonomiska utvecklingen och ekonomisk-politiska åtgärder för jämställdheten bör kontinuerligt utvärderas. För att knytas till ett sammanhang som redovisar resultat av och förslag till ekonomisk-politiska åtgärder bör detta lämpligen ske i samband med långtidsutredningarna. Att åstadkomma en ökad kvinnorepresentation i såväl utredningar som beslutande organ är en central uppgift i jämställdhetsarbetet. Det är bra att regeringen nu har satt upp tidsbestämda mål för hur kvinnorepresentationen bör öka. har tidigare föreslagit ett sådant system och har också egna goda erfarenheter av det. I riksdagsgrupp finns nu kvinnor mot i genomsnitt för övriga partier. Det är angeläget att regeringen i alla nomineringssammanhang föregår med gott exempel. De av regeringen tillsatta 52 arbetsgrupperna för EGharmoniseringen är helt mansdominerade, och ingen av grupperna har till uppgift att särskilt bevaka jämställdhetsfrågorna. föreslår att en sådan grupp tillsätts. Det bör noteras att arbetsmarknadens parter, särskilt arbetsgivarorganisationerna, i mycket liten utsträckning nominerar kvinnor till poster i myndighetsstyrelserna. Men i statsförvaltningen, likaväl som i kommittéväsendet, är det anmärkningsvärt att även den grupp som representerar staten domineras av män i högre utsträckning än t.ex. gruppen partiföreträdare. Vi tror att öppna och synliga rekryteringsvägar är viktiga för kvinnors inflytande. Inte minst syns detta vid en jämförelse mellan kvinnornas andel i de direktvalda parlamentariska församlingarna, där de ligger , i de indirekt valda organen - nämnder, styrelser och kommittéer - där kvinnoandelen ofta halveras. bör också verka för en ökad rekrytering av kvinnor till toppbefattningar inom FN:s olika organ och på dess styrelseplatser och i expertgrupper. En handlingsplan för detta bör utarbetas och drivas i bl.a. FN och dess organisationer. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjerna för jämställdhetsarbetet, [att hos regeringen begär förslag om förlängning av mäns fristående rätt till ersättning i samband med barns födelse från Mot. 1989/90 fr.o.m. ,'] A802 2. att hos regeringen begär att arbetsgivarverket får i uppdrag att ta erforderliga initiativ i syfte att stödja och uppmuntra jämställdhet bland män i enlighet med vad som i motionen anförts, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samlevnadsfrågor i den militära befälsutbildningen,2] [att hos regeringen begär förslag om att införa faderskapspresumtion för man som är stadigvarande boende hos barnets mor,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jämställdhet i utbildningen,4]. [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de offentliga monopolen,5] 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande valfrihet och flexibilitet i fråga om arbetstider, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den ofrivilliga deltidsarbetslösheten, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppmuntran för män att utnyttja föräldraledighet, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsvärdering, 7. att hos regeringen begär förslag till ändring av 6 § jämställdhetslagen på sätt som anförts i motionen, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av regler för bidrag och rådgivning vid de regionala utvecklingsfonderna,6] 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kvinnors arbetsmiljö, [att hos regeringen begär förslag om att avskaffa sambeskattningen av förmögenhet,7] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byte av personnummer,7] [att beslutar att kvinnojourerna och riksorganisationen kvinnojourer i (RÖKS) för /91 skall beviljas 5milj. i organisationsanslag i enlighet med vad i motionen anförts,8] 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jämställdhetslagen, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jämställdhetsarbetets utveckling, [att som sin mening regeringen ger till känna vad i motionen anförts om inrättande av en grupp som skall bevaka jämställdhetsaspekterna vid harmoniseringen till EG,9] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo tionen anförts om ökad rekrytering av kvinnor till toppbefattningar Mot. 1989/90 inom FN9]. () () () () () () 1 1989/90:Sf221 2 1989/90:Fö403 3 1989/90:L402 4 1989/90:Ub512 5 1989/90:Fi504 6 1989/90:N204 7 1989/90:Sk319 8 1989/90:So208 9 1989/90: U502 16