mot · GD02Fi603 · 1990-01-25 00:00:00 — I samband med skatteomläggningen införs - trots löften om motsatsen - en permanent pensionsskatt. Möjligheterna för människors sparande för trygghet på ålderns höst försämras därmed kraftigt. Räset i hushållssparande! har skett under socialdemokratiska regeringar. I själva verket tycks det som om detta varit ett inslag i en medveten socialiseringspolitik. Fastän socialismen som samhällsmodell har gått mot allt större nederlag med en total kollaps , fortsätter olika krafter bland de svenska socialdemokraterna att förespråka en ökning av statens ägande och inflytande. Detta skall, enligt förespråkarna, ske genom ett ökat kollektivt sparande (och därmed mindre enskilt sparande) och genom att använda olika typer av offentliga fonder. Det finns därmed ett starkt ideologiskt motstånd mot att stimulera till ett ökat hushållssparande. De tankegångar om kollektiv kapitalbildning som framförs har tydliga förbindelser bakåt i tiden. I alla skrifter, artiklar, uttalanden och beslut som rör löntagarfonder och tidigare modeller för kollektivt ägande kommer de till uttryck. De formuleras bara på olika sätt. Det finns således en röd tråd i den socialdemokratiska maktpolitiken: Trots entydiga löften om motsatsen infördes den med rätt att köpa aktier i privata företag. har denna fond aktier till ett marknadsvärde av ca . beslöt socialistiska majoritet att införa löntagarfonder i . har de aktier för likaledes ca . började formellt en 5:e AP-fond sin verksamhet. Denna fond skall successivt investera i aktier till ett värde av . publicerade LO:s demokrati- och inflytandeutredning rapporten och sparande. I denna föreslås en ledighetsfond - d.v.s. ett kollektivt sparsystem - som fullt utbyggd kommer att omfatta . Man föreslår också en semesterfond som kan komma att omfatta . Dessutom vill man ha s.k. regionala underhållsstiftelser med i särskilda fonder. Även förslag om offentliga pensionsfonder och kommunala investeringsfonder föreslås med kapital på mer än . Vid presentationen framhöll Metall-ordföranden att förvaltningen av alla fonder skall ske i löntagarkontrollerade former. Han sade också vidare: Vi skall utnyttja makten som ägande innebär. Varför skulle vi inte det? våra idéer kan innebära att den andel av svenskt näringsliv som löntagarna har inflytande över ökar jämfört med . Och det är ingen nackdel. Inför 1986 föreslogs att ett nytt system för förhandlad överskottsdelning skulle utredas. Förslaget kommer sannolikt att offentliggöras . LO har även skilda sammanhang krävt att till 3:e AP-fondstyrelsernas medel om skall få användas för att köpa aktier i det privata näringslivet. Företrädare för regeringen har ställt sig positiva till förslaget. En proposition är att vänta . Alla åtgärder och förslag syftar till samma sak. Det offentliga ägandet och inflytandet över det privata näringslivet skall öka . Många instrument för detta finns redan, men fler förbereds och konkreta förslag är på väg. De svenska socialdemokraterna är inte minst mot bakgrund av utvecklingen i ganska ensamma om att förespråka en utveckling som entydigt leder mot ökad socialism. Det är i detta perspektiv som talet om ökat kollektivt sparande skall ses. Tydligast kommer socialdemokraternas syn på sparandet till uttryck i deras 90-talsprogram. Där sägs bl.a.: För att nå ett stort, positivt hushållssparande krävs att den privata sektorn gödslas med stimulanser I detta citat avslöjas den socialdemokratiska synen på skattetrycket. En sänkning av skatterna på enskilt sparande kallas för att gödsla med stimulanser. Alla resurser i ekonomin tillhör, med detta synsätt, staten och politikerna utom den del som medborgarna till äventyrs tillåts förfoga över själva. I konsekvens härmed föreslås i 90-talsprogrammet en ökning av det kollektiva sparandet. Med kollektivt sparande menas att det offentliga tar in mer i skatt än vad som går tillbaka till medborgarna i form av bidrag eller service. Vad det är fråga om är således en sorts överbeskattning. På denna punkt är socialdemokraterna mycket konkreta i sitt nya program: Det offentliga sparandet, som är av BNP, bör öka till . Det innebär att det offentliga sparandet bör öka med . Fortsatt socialdemokratiskt regeringsinnehav kommer således att leda till kraftiga höjningar av skattetrycket . Frågan om sparandet och dess användning bär stark ideologisk prägel. Socialdemokraterna har redan infört löntagarfonder, ökat placeringsmöjligheterna för den fjärde fondstyrelsen och dessutom infört en femte. Allt i syfte att öka det politiska och fackliga inflytandet över ekonomin. Ett överskottssparande i den offentliga sektorn leder till en fortgående socialisering av ekonomin genom att de offentliga resurserna blir större än vad som krävs för den löpande verksamheten. Resten kan användas för att köpa upp företag och andra tillgångar från den fria delen av ekonomin. För att nå sina mål går socialdemokraterna två vägar. Den ena innebär att möjligheterna för enskilda människor att spara undergrävs genom systema- Mot. 1989/90 tiska skattehöjningar. Den andra vägen innebär att ett ökat offentligt spa- Fi603 rande byggs upp, vilket möjliggör utbyggnad av olika typer av offentliga fonder. Utvecklingen med kraftigt höjt skattetryck, försämringar för det enskilda aktiesparandet, höjda kostnader för det egna boendet samt pensionsskatten 1987 är exempel på den första vägen. Därtill kommer också flera av inslagen i den kommande skatteomläggningen: utökad beskattning av pensionssparandet och aktiesparandet samt kraftigt höjt skatteuttag på boendet. Långsiktigt och målmedvetet urgröps enskilda människors möjligheter att spara. Exempel på den andra vägen är de redan presenterade planerna på att utvidga placeringsmöjligheterna för första till tredje , vars tillgångar uppgår till mer än och som därmed skulle räcka för att överta majoritetsägandet i de flesta större börsbolag. Andra exempel är de olika typer av fondförslag som förbereds inom LO. Det är om dessa socialiseringsinstrument som den nya fonddebatten kommer att handla. Från moderat sida motsätter vi oss bestämt satsningen på kollektivt eller offentligt sparande liksom planerna på utökad möjlighet för det offentliga att köpa upp viktiga delar av det privata näringslivet. Det sparande som behövs för näringslivets utbyggnad bör ske i företagen och hos hushållen. Dessutom förespråkar vi en spridning av ägandet i näringslivet. Ett av de främsta medlen för en sådan spridning är det borgerliga förslaget till avveckling av löntagarfonderna. Moderat politik för sparande och ägandespridning 7.1 Sänkt skatt och fasta spelregler Moderata samlingspartiet har förordat en politik som syftar till att stimulera hushållens sparande. Hit hör bl.a. våra förslag om minskat skattetryck och lägre marginalskatter, vår kamp mot inflationen och strävan efter en högre ekonomisk tillväxt. Vi anser att staten bör bedriva en aktiv politik för att stimulera enskilda människors ägande. Målet bör vara att hushållen skall ha ett sparkapital som minst motsvarar den genomsnittliga årslönen för en industriarbetare. Att staten stimulerar till enskild förmögenhetsbildning kan ses som ett led i en politik syftande till att flytta en del av ansvaret för den framtida tryggheten från det allmänna till de enskilda hushållen. Den socialdemokratiska regeringen bedriver en politik som direkt motverkar ett ökat hushållssparande genom att ständigt ändra spelreglerna för sparandet. har t ex ett flertal försämringar genomförts för enskilt aktiesparande. beslutade den socialistiska riksdagsmajoriteten om en särskild pensionsskatt. togs beslut som motverkar det sparande som sker inom ramen för företagsanknutna vinstandelssystem. Finansministerns nyårsfyrverkeri skapar ytterligare osäkerhet om avkastningen av sparande i svenskt näringsliv. rar möjligheterna för sparande i det egna boendet, pensionssparande och det riskvilliga sparandet. En ökad sparvilja förutsätter stabila spelregler så att människor vågar spara långsiktigt. Sparandet bör premieras - inte motverkas. Påkostade annonskampanjer av den typ som spardelegationen genomfört är inte någon effektiv sparpolitik. Enligt vår uppfattning är det inte statens uppgift att bedriva sparpropaganda utan att skapa gynnsamma förutsättningar för sparandet. Vi föreslår därför att spardelegationen avskaffas. Förslaget i budgetpropositionen, bilaga 9, om ett anslag under G5. Sparfrämjande åtgärder på 19.380.000 kronor bör således avslås. Det går inte heller att nämnvärt öka det totala sparandet med hjälp av skattemässiga styråtgärder som t.ex. i allemanssparande!. Sådana arrangemang leder mest till att människor flyttar sparmedel från ett konto till ett annat, vilket de senaste årens utveckling visat. Att med tvångsmedel försöka höja sparandet är direkt olämpligt. Det motverkar sparviljan, och det leder endast till omfördelning av sparande eller till upplåning. Det s.k. tvångssparande som socialdemokraterna och genomdrev bör därför avskaffas. I länder som och stimulerar staten enskild förmögenhetsbildning. Där är man väl medveten om betydelsen av en aktiv sparpolitik, som möjliggör uppbyggnaden av privata förmögenheter hos hushållen. De enskilda medborgarnas förmåga att utstå påfrestningar - liksom att begagna uppdykande köptillfällen - förstärks avsevärt när de har ett eget sparkapital. Det fungerar som ett slags privat skyddsnät, vilket ger ökad trygghet vid oförutsedda utgifter och i krissitutationer. Därigenom minskar också behovet av offentliga transfereringar. Den bästa marknadsekonomiska lösningen för att stimulera ett ökat sparande är en ekonomisk politik som ökar hushållens disponibla inkomster och höjer realavkastningen efter skatt på sparande. Ett minskat skattetryck och generellt sett lägre beskattning av sparande ökar hushållens räntekänslighet och gör det mindre lönsamt att låna och mer lönsamt att spara. Dessutom ökar realinkomsterna, vilket också gör det möjligt för hushållen att spara. Generella åtgärder som skattelättnader inom ramen för ett minskande skattetryck och återinförande av fasta spelregler är de viktigaste förutsättningarna för hushållssparandets återhämtning. Moderata samlingspartiet anser emellertid att olika typer av mer selektiva sparstimulanser också bör övervägas för att dels premiera långsiktigt bundet sparande, dels sprida ägandet av bostäder och aktier. 7.2 Startsparande och pensionssparande i bank Att premiera långsiktigt bundet sparande hör till de viktigaste åtgärderna för att öka hushållssparande!. Vi vill därför föreslå införande av s.k. startsparande och en utvidgning av möjligheterna att pensionsspara. För barn och ungdom bör ett startsparande införas. På bankkonton, som är spärrade för uttag intill , skall föräldrar och släktingar kunna sätta in vardera. Detta är ett belopp som enligt vårt förslag till gåvobeskattning skall kunna överföras utan skyldighet att er Någon typ av tak får dock övervägas. All avkastning på kon- Mot. tot bör vara skattefri medlen inte får disponeras. På detta sätt Fi603 kan barnen ges en trygg start i vuxenlivet. Pengarna kan användas för att bekosta t.ex. utbildning eller bostad. Regeringen bör ges i uppdrag att skyndsamt utreda de närmare detaljerna och återkomma till med Därigenom skulle startsparandet kunna träda i kraft I det nuvarande pensionsförsäkringssparandet är premien i princip avdragsgill vid taxeringen medan utfallande belopp beskattas. Vidare är avkastningen skattefri. Inte heller förmögenhetsskatt utgår på det sparade beloppet eller dess avkastning. Avdragsrätten är emellertid för vanliga tjänsteinkomster begränsad till av inkomsten upp till 20 basbelopp eller alternativt till ett basbelopp. För bl.a. företagare gäller andra regler som innebär att högre avdrag medges. För att ytterligare stimulera ett långsiktigt bundet sparande bör möjligheten till ett särskilt pensionssparande utvidgas till att också gälla sparande i bank. Bankerna har genom sina väl förgrenade kontorsnät möjlighet att marknadsföra sparformen till en bred allmänhet. Sparformen skulle också uppmuntra och förstärka en god bank/kundrelation. Sparandet kan ske genom insättning på bankkonton som är spärrade för uttag intill dess vederbörande fyllt . Därefter får uttag ske med högst en tiondel av det innestående beloppet . Avsättning till pensionskonto bör vara avdragsgill upp till ett basbelopp. Likaså bör all avkastning vara skattefri och medlen fria från förmögenhetsskatt mot att skattskyldighet inträder då beloppen tas ut. Det finns vidare skäl att pröva om det utifrån banktekniska överväganden är möjligt att utvidga placeringsmöjligheterna till att omfatta även sparande i aktier och andra värdepapper samt andelar i aktie- och avkastningsfonder. Därigenom kan den enskilde själv välja risknivå på sitt sparande. Det finns även skäl att pröva om det skall vara möjligt att med uppskjuten skattskyldighet göra förtida uttag för köp av t.ex. permanentbostad eller start av eget företag. Regeringen bör ges i uppdrag att skyndsamt utreda de närmare detaljerna för det ovan skisserade pensionssparande! och återkomma till med förslag . Därigenom skulle de nya reglerna kunna träda i kraft . Försäkringssparande för ålderdomen är en annan form av långsiktigt bundet sparande. En skillnad mot det pensionssparande som skisserats i det föregående är att det också inrymmer en försäkring mot risken för ett tidigt dödsfall. Sparande i pensionsförsäkring är som redan nämnts förenat med vissa skatteförmåner, och det är angeläget att dessa inte begränsas. Villkoren för sparande i kapitalförsäkring har successivt försämrats. Först togs skatteavdraget på bort. I samband med beslutet om pensionsskatt höjdes livförsäkringsbolagens ränteskatt från till , som den uppsamlade premiereserven belädes med förmo genhetsskatt hos spararen. Volymen tecknade kapitalförsäkringar gick mel- Mot. 1989/90 lan 1986 och 1987 ned från 3.350 till eller med nära 50 . Det ökade nysparandet i pensionsförsäkring var inte på långt när lika stort, varför försäkringssparandet totalt sett minskade som en direkt följd av skatteförändringarna. Marknaden för livförsäkringar är stel i . Det sammanhänger med att alla livbolag måste vara ömsesidiga. När det inte föreligger något vinstintresse, blir det inget incitament till förnyelse. Konkurrensen skulle genast öka, om livförsäkringsrörelse fick drivas i aktiebolagsform. Det skulle då bli möjligt att sätta räntan under risk. utgår alla bolag från en kalkylränta på , vartill kommer möjligheten till återbäring. Utomlands är det vanligt att bolaget i stället erbjuder en garanterad ränta på exempelvis . Blir avkastningen på gjorda placeringar mindre, får bolaget stå för mellanskillnaden, medan det får behålla den om avkastningen blir större. I förening med fördelaktiga återlåneregler har detta visat sig vara en attraktiv sparform i bl.a. . Det genomförda öppnandet av s.k. unit-linked-försäkringar är ett steg mot ett rikare utbud av försäkringsformer i . En annan önskvärd modell vore ett sparande med sikte på förvärv av bostad i samband med övergången från yrkesverksamhet till pensionärstillvaro. Mångfalden försäkringslösningar skulle självfallet öka, om nuvarande begränsning till i utländska försäkringspremier avskaffas, vilket också torde bli nödvändigt med hänsyn till det pågående integrationsarbetet i . Att bredda bostadsägandet är det bästa sättet att åstadkomma en jämnare fördelning av förmögenhetstillgångarna i samhället. Vi har därför föreslagit att det allmänna skall stimulera medborgarna till ett ökat bostadssparande. All erfarenhet visar att enskilt ägande är den mest effektiva formen för förvaltning av bostäder. Detta är en viktig anledning till att många som bor i hyresrätt vill äga sin bostad. Ur både samhälls- och privatekonomisk synvinkel är det fördelaktigt om människor får möjlighet att skaffa en egen bostad antingen i småhus eller i flerfamiljshus. För att öka hushållens möjligheter att i större utsträckning äga sina bostäder är det väsentligt att minska beskattningen. Skatterna bör sänkas på både hushållens inkomster och själva boendet. Därigenom kan möjligheter skapas för vanliga inkomsttagare och barnfamiljer att skaffa en egen bostad. Sänkta inkomstskatter och slopande av fastighetsskatten är därför viktiga inslag i en moderat politik för ökat bostadsägande. Reavinstbeskattningen på bostadsrätter bör ändras så att den blir analog med egnahemsbeskattningen, varvid bl.a. bör övervägas hur den skall utformas för att endast omfatta tidsmässigt korta innehav eller om den helt kan slopas. För att öka bostadsägandet är det också viktigt att ge de boende rätt att köpa och ombilda hyreslägenheter till bostadsrätts- eller ägarlägenheter. Detta skulle dessutom bidra till att bringa ordning i de allmännyttiga bostadsbolagens dåliga affärer. Kommunerna kan genom att ge borgen för lån möjliggöra för flera att bli ägare till sin bostad. Staten bör vara generös när det gäller att låta fördelak tiga lån på en fastighet övertas av nya ägare. Vi föreslår därutöver att målsparandet till egen bostad eller bostadsrätt uppmuntras. Vi har tidigare förordat införandet av ett målsparande till egen bostad inom ramen för skattesparandet. Eftersom detta håller på att avvecklas, fungerar emellertid inte längre denna lösning. anslöt sig regeringen till vår uppfattning att det skattegynnade bosparandet borde frikopplas från allemanssparande! och i stället bygga på bankernas spara-lånasystem. Det förslag som regeringen lade fram och som godtogs av var emellertid krångligt till sin konstruktion och kommer att leda till ökade kostnader för såväl banken som ansvarig myndighet, utan att ge särskilt stora effekter på nysparandet. Stimulansen till bosparande bör knytas till särskilda bostadskonton i bank. Ett sådant bosparsystem skall inte ha någon övre åldersgräns. Enligt vår mening bör premieringen ske på flera olika sätt. Staten bör utge en sparpremie på av det belopp som sparats under och använts till köp av bostad. Sparpremien får dock maximalt uppgå till . Därtill bör staten ställa statlig borgen för lånet, vilket kan innebära en sänkning av låneräntan med ungefär med 0,. Det bör också övervägas, om det bör bli möjligt att disponera en del av det belopp som sparats på det i det föregående skisserade pensionskontot utan att skattskyldighet inträder. Ägande av bostad kan ju ses som en alternativ form av sparande för ålderdomen. I en marknadsekonomi är det särskilt angeläget att aktieägandet är väl spritt bland de enskilda medborgarna. För att vända den utveckling för hushållens aktieägande som beskrivits i det föregående är det nödvändigt att ändra skattesystemet så att diskrimineringen av privatpersoner upphör. Skattevillkoren för hushållens aktiesparande måste kraftigt förbättras. Hela löntagarfondssystemet skall avvecklas. Det borgerliga avvecklingsförslaget innebär att en grund läggs för en omfattande spridning av aktiesparandet till helt nya grupper. Genom att löntagarfondernas tillgångar används som stimulans till sparande i allemansfonderna är det möjligt att en majoritet av den vuxna befolkningen kan bli aktiesparare. Då förverkligas den moderata idén om en långtgående ägandespridning. Avvecklingen blir därmed den viktigaste enskilda åtgärden för att åstadkomma ett ökat aktiesparande. En försäljning av aktier i statliga företag tjänar också syftet att bredda ägandet och öka sparandet, förutsatt att anställda och småsparare ges goda möjligheter att få tilldelning vid börsintroduktionen. Ett sätt att sprida det enskilda aktiesparandet är att avskaffa dubbelbeskattningen på aktieutdelningar. En lindring som statsfinansiellt motsvarar den 30-procentiga skattereduktionen bör återinföras. Den pågående skatteomläggningen förefaller leda till en kraftig skärpning av aktievinstbeskattningen. Reavinstskattereglerna bör både förenklas och mildras. I jämförelse med omvärlden ligger den svenska beskattningen av värdestegring på aktier högt. Beskattningen av långa innehav är i samtliga jämförbara länder lägre. En del länder har över huvud taget ingen reavinst 1989/90 Fi603 beskattning efter ett till . De svenska reglerna för beskattning av aktie- Mot. vinster är dessutom mycket krångliga. För att den svenska ekonomin skall Fi603 anpassas till internationella förhållanden bör därför reavinstbeskattningen på aktier förenklas och sänkas. Vid förmögenhetsbeskattningen skall fr.o.m. börsnoterade aktier tas av aktiernas marknadsvärde. För t ex fastigheter gäller att taxeringsvärdet utgör av marknadsvärdet. Prisfallsrisken har varit ett av skälen till att taxeringsvärdena satts lägre än marknadsvärdena. För aktier är emellertid kursfallsrisken större än för fastigheter. Med hänsyn härtill bör därför av börsnoterade aktiers marknadsvärde tas upp till beskattning. Vi anser att förmögenhetsbeskattningen av OTC-bolag bör ske enligt de tidigare reglerna, d.v.s. av substansvärdet bör beskattas. Den av socialdemokraterna införda och sedermera fördubblade omsättningsskatten på aktier bör avskaffas. En effekt av omsättningsskatten är att de korta affärerna minskar. En väl fungerande aktiemarknad behöver korta placeringar för att bl.a. jämna ut kursrörelserna. Omsättningsskatten medför också att handel med svenska aktier överförs till utlandet. sker två tredjedelar av handeln i de tio största företagens aktier i . I skattefondssparandet bör värdestegringen på andelarna även efter bindningstidens utgång vara fri från skatt. Aktiesparfonderna bör därtill befrias från skattskyldighet för realisationsvinster i enlighet med vad som genomförts för allemansfonderna. Arvsskattereglerna är troligen en mycket viktig orsak till de privata hushållens utträngning från aktiemarknaden. En viktig skillnad mellan hushåll och institutioner är att institutionernas aktieinnehav är helt befriade från den typ av avbränning som arvsskatten innebär. Skattereglerna vid arv bör utformas så att det samlade uttaget ligger inom rimlighetens gräns oavsett storleken på aktieförmögenheten. fattade beslut om att av marknadsvärdet skall tas upp vid arvs- och gåvobeskattningen. Vår uppfattning är att börsaktier vid arvsbeskattning bör åsättas ett värde som utgör av aktiernas marknadsvärde. När det gäller OTC-noterade aktier gäller också nya regler, enligt vilka av marknadsvärdet skall ligga till grund för arvs- och gåvobeskattningen. I konsekvens med vårt förslag om förmögenhetsbeskattningen av OTC-noterade bolag anser vi att av substansvärdet också bör gälla vid värdering av dessa bolag vid arvs- och gåvobeskattningen. Utöver dessa föreslagna förändringar bör förmögenhetsskatten på det arbetande kapitalet i små och medelstora företag slopas. Regeringen genomdrev försämringar i den skattemässiga behandlingen av anställdas vinstandelar. Avsikten med frivilliga vinstandelssystem är att göra de anställda delaktiga i företagens resultat, förbättra produktiviteten, öka sparandet, sprida det individuella ägandet och stärka känslan av samhörighet inom företaget. Regeringens åtgärder på detta område riskerar att minska förekomsten av företagsanknutna vinstandelssystem, vilket också var det uttryckliga syftet med förslaget. motsatte sig bestämt dessa försämringar. Vi hävdade att frivilliga vinstan- Mot. delssystem i stället borde stimuleras t.ex. genom att de stiftelser som förval- Fi603 tar vinstandelsmedlen skattebefrias. Vidare borde övervägas möjligheten att i viss utsträckning beskatta vinstandelarna som inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet. De förslag som vi framförde och upprepade och 1989 har samma aktualitet , varför vi anser att regeringen bör återkomma med förslag till stimulanser av företagsanknutna vinstandelssystem. bör även avskaffa de införda reglerna om sociala avgifter på vinstandelar. Från fackföreningsrörelsen framförs ofta krav på skärpt beskattning av anställdas innehav av konvertibla skuldebrev. Tanken är att värdestegringen skall beskattas som inkomst av tjänst. Vi motsätter oss bestämt sådana försämringar.