ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02K622 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K622 av m.fl. (s) Snabbare valgenomslag i kommunala styrelser De kommunala fullmäktigeförsamlingarna tillträder sin tjänstgöring valåret. gäller för kommunala nämnder och styrelser att deras mandatperiod först tar sin början året efter valåret. Detta förhållande skapar betydande olägenheter i kommunerna, särskilt vid majoritetsskiften. Olägenheterna är störst vad gäller den kvardröjande beslutskompetensen hos den sittande kommunstyrelsen. Ett politiskt vakuum uppstår lätt till följd av detta, vilket kan vara förlamande för den politiska beslutsprocessen. Förhållandet är också ägnat att skapa missuppfattningar hos allmänheten om ansvarsförhållandena mellan den nya majoriteten och den gamla. Frågan om att åstadkomma ett snabbare valgenomslag i de kommunala styrelserna har behandlats av flera utredningar och också av . I betänkandet SOU 1981:53 föreslogs att den nuvarande bestämmelsen i 3 kap. 5§ kommunallagen, enligt vilken kommunstyrelsen tillträder året då val i hela riket ägt rum, skall stå kvar i kommunallagen. Bestämmelsen föreslogs dock kompletterad med en regel av innebörd att fullmäktige - i särskilt beslut eller i reglementet för styrelsen - får föreskriva att styrelsen skall väljas på kommunfullmäktiges första sammanträde och därefter börja arbeta. Förslag om ett snabbare valgenomslag i kommunala styrelser har tidigare avvisats av regeringen med motiveringen att den från demokratisk synpunkt viktiga nomineringen skulle få bedrivas så snabbt att de politiska partiorganisationernas inflytande kraftigt skulle inskränkas. Denna motivering äger knappast giltighet i ett läge där det snabbare valgenomslaget begränsas till kommunstyrelserna medan övriga nämnder och styrelser som först tillträder året efter valåret. Enligt vår mening bör kommunallagen ändras i enlighet med det förslag som framfördes av utredningen 1981:53. En sådan ändring bör göras så att de nya reglerna kan tillämpas efter valet . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om snabbare valgenomslag i kommunala styrelser. () ()
mot · GD02K626 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K626 av m.fl. (fp) Medlemskapet i I en demokrati borde det vara självklart att det krävs en viljeyttring för att bli medlem i ett trossamfund. Men så är det inte i trots att det i grundlagen finns bestämmelser om religionsfrihet. I blir ett barn automatiskt medlem i om en av föräldrarna är medlem, såvida de är gifta med varandra. I det fall modern inte är gift och inte medlem i blir inte heller barnet det även om fadern är medlem. Men den dag modern gifter sig med fadern blir barnet också automatiskt medlem i kyrkan. Barn med utländskt medborgarskap kan också under dessa omständigheter skrivas in i kyrkan utan att föräldrarna vet om det. Personer som får svenskt medborgarskap kan även de bli medlemmar utan att de bett om det. Alla dessa exempel är tecken på att religionsfriheten inte fungerar. Bestämmelserna om medlemskap i strider mot regeringsformens fri- och rättighetskatalog. Därför har tvingats införa övergångsbestämmelser enligt vilka bestämmelserna om medlemskap i gäller utan hinder av 2 kap. 2 § regeringsformen. Dessa övergångsbestämmelser har gällt och tenderar att bli permanenta, vilket inte kan vara avsikten med sådana bestämmelser. har avslagit motioner i denna fråga, trots att i sina betänkanden påtalat den motsättning som föreligger. Det gäller således inte bara en inomkyrklig ordningsfråga utan problemet är konstitutionellt. Det är märkligt att år kan bortse från denna motsättning som är ovärdig en demokrati med ett allt större inslag av invånare med utländska medborgarskap och olika religionstillhörighet. har enligt vår mening all anledning att ge sin mening till känna och staten bör ta initiativ i frågan utan att avvakta den pågående utredningen inom - en utredning som pågått och ägnat föga uppmärksamhet åt det konstitutionella problemet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att initiativ tas syftande till att undanröja den påtalade motsättningen mellan 2 kap. 2 § regeringsfor- Mot. 1989/90 men och religionsfrihetslagen. () ()
mot · GD02K627 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K627 av och (båda mp) Misstroendevotum i kommuner och landsting Vårt land har ett väl utvecklat demokratiskt system. Vår demokrati står modell för flera länder. Detta gäller nya stater och stater som vill bygga upp ett nytt och bättre statsskick än de hade tidigare. de gröna i vill fortsätta att utveckla vårt lands demokratiska system. Nya tider kommer att kräva nya system som är bättre anpassade till det alltmer komplicerade samhälle vi lever i. I riksdag har ledamöterna möjlighet att ställa misstroendevotum mot en enskild minister eller mot hela regeringen. Vid misstroendevotum kan ministern eller regeringen tvingas avgå. Ett misstroendevotum i riksdag kan således leda till en nödvändig förnyelse inom det demokratiska systemet i och i regeringen, en förnyelse som förhoppningsvis gagnar det svenska folket. Då vi i de flesta fall har väl fungerande politiker i riksdag har misstroendevotum varit sparsamt brukat. Men i landsting och kommuner är det inte alltid man följer demokratiskt fattade beslut. Exempel finns på att de som sitter i det kommunala styret upprepade gånger har brutit mot beslut som är fattade av kommunens högsta beslutande församling. De har därmed åsidosatt demokratin. Att på detta sätt frångå de politiska grunderna för demokratin anser vi inom de gröna vara ett allvarligt demokratiskt brott, ett brott som måste beivras. De vanligaste fallen av grava brott mot väljarnas förtroende har inte direkt med det politiska programmet att göra utan härrör snarare från personliga avvikelser från programmet eller intressen av ekonomisk eller maktmässig karaktär. I sådana fall kan ofta en majoritet inom fullmäktige bildas för att ge misstroendeförklaring mot den eller dem som utnyttjar sin ställning i annat intresse än kommunens eller . Därför föreslår vi en sådan lagändring att man lättare kan upprätthålla demokratin även . Vi anser att det är viktigt ur demokratisk synpunkt att kunna ställa misstroendevotum i landsting och kommuner och att därigenom kunna byta ut ordförande i styrelser och nämnder eller att välja helt nya styrelser eller nämnder. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att misstroendevotum skall kunna ställas i kommunfullmäktige och landstingsförsamlingar och att enkel majoritet skall vara avgörande för frågan om avgång av politiskt vald person eller styrelse. () () 1989/90 K627
mot · GD02K628 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K628 av och (båda s) Kyrkofullmäktigevalet majoritet har föreslagit att val till kyrkofullmäktige skall förläggas före de allmänna valen alternativt året efter dessa. Det är, enligt mångas uppfattning, av stor och praktisk betydelse att mandatperioderna sammanfaller med den borgerliga och kyrkliga kommunen. För den enskilde medborgaren är det enkelt och naturligt att hålla reda på en och samma mandattid för alla politiska val i landet. Valdeltagandet vid kyrkofullmäktigevalen, som är förlagda någon månad efter de allmänna valen, är oacceptabelt lågt. Att flytta detta val innan eller året efter de allmänna valen innebär med stor sannolikhet ingen nämnvärd förbättring av valdeltagandet. Det är emellertid viktigt att allt görs för att främja ett högt valdeltagande. karaktär av folkkyrka, med rötter i församling och kommun, bör gärna markeras i samband med de kyrkliga valen. När det gäller de allmänna valen har det diskuterats att återgå till fyraåriga mandatperioder. Kanske blir det aktuellt framöver att ha skilda valtillfällen för riksdags- och kommunval. Blir det en sådan förändring, vore det lämpligt att förlägga kyrkofullmäktigevalet i anslutning till något av dessa val. Om den gemensamma valdagen för val till riksdag, kommun och landsting fortfarande skall bibehållas kan det ändå vara av intresse att kyrkovalet förläggs med dessa val. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kyrkofullmäktigevalet.
mot · GD02K630 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K630 av m.fl. (mp) Ekonomiskt stöd till kommuner för vänortssamarbete Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:U637 hemställs att hos regeringen begär sådan lagändring att kommunerna ges rätt att ge ekonomisk hjälp i vänortssamarbetet. () () () () Per () ()
mot · GD02K631 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K631 av m.fl. (m) Regeringens rätt att utse biskopar frigörelse från staten fortgår, ehuru påfallande långsamt. Staten avlövar för sin del politiskt, ekonomiskt och i fråga om myndighetsfunktioner. Kyrkans politiska inflytande försvann med ståndsriksdagen. Enligt Nordisk familjebok (1917) är en statskyrka ett kyrkosamfund, vars upprätthållande betraktas som en statsangelägenhet, så att staten ej allenast genom lagstiftning ordnar dess författning, utan även i ekonomiskt hänseende drar försorg om detsamma. Men staten drar ingalunda ekonomiskt försorg om . Tvärt om är statens stöd till de fria samfunden och till främmande religionsutövare större än till . har berövats folkbokföringen, vilken varit en av hennes myndighetsfunktioner. I kontrast till denna utveckling behåller staten sitt grepp över även i frågor där det uppenbarligen borde ankomma på kyrkan att fatta självständiga beslut. Särskilt påtagligt är detta i fråga om val av biskop. Vid uppkommen vakans nominerar berört stift i , genom väl organiserade val med deltagande av såväl präster som lekmän, tre personer. I enlighet med sina röstetal placeras de i första, andra resp. tredje förslagsrummet. Regeringen utnämner till biskop en av de tre föreslagna. Att inte har förtroende att utse sina biskopar är högst otidsenligt. Regeringens inblandning ger utrymme för godtycke och otillbörlig påverkan. Regeringens befattning med biskopsvalen bör därför upphöra. bör själv bestämma formerna för kommande biskopsval. Det får ankomma på vederbörande riksdagsutskott att utarbeta erforderliga förslag till lagändringar. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att regeringens befattning med biskopsvalen i skall upphöra. 1989/90 K631
mot · GD02K632 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K632 av m.fl. (mp) Ökad beskattningsrätt för kommuner och landsting Biltrafiken orsakar olika problem och olika mycket problem i olika delar av landet. I vissa storstäder är biltrafiken så intensiv att företag och enskilda gör stora förluster enbart på grund av dålig framkomlighet. På sådana platser blir också luftföroreningarna från bilarna så koncentrerade att det blir hälsovådligt. Luftföroreningsskador på fasader, friser m.m. brukar också synas tydligt i sådan stadsmiljö. Där är det mycket angeläget att minska biltrafiken. I andra delar av landet har vi glesbygder där man är beroende av bil för att komma till affär och skola. Av detta framgår att det finns skäl att ha olika bensinskatt i olika delar av landet. Vi menar att såväl landsting som kommuner bör ges rätt att ta ut skatt på trafik och drivmedel. Vi föreslår här att kommuner och landsting skall få rätt att ta ut skatt på bensin. Intäkterna från denna extra skatt torde bäst användas för reparation av miljöskador och sjukvård av kommun resp. landsting. Den kan naturligtvis också användas till investeringar i kollektivtrafik m.m. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär lagförslag som ger kommuner och landsting rätt att ta ut skatt på bensin. () () gotab 96066, 1990
mot · GD02K633 · 1990-01-24 00:00:00 — 1989/90: K633 av och (båda m) När de på många sätt olyckliga och till sina konsekvenser oacceptabla kommunsammanslagningarna - även tvångsvis - genomfördes kring försvann stadsbegreppet. I särskilt kommuner som inte berördes av sammanslagningarna upplevdes förbudet mot stadsnamnet som orimligt. Även i kommuner som i huvudsak hade stadskaraktär förstod man inte riksdagsbeslutet om att generellt alltid använda benämningen kommun. Efter uttalanden av konstitutionsutskott har möjlighet senare skapats för att använda benämningen stad om de kommuner som så önskat. Bland de kommuner som utnyttjat möjligheten att använda benämningen stad är , som i fullmäktige fattade detta beslut. Städernas fullmäktige benämns dock fortfarande kommunfullmäktige även om många ledande företrädare föredrar och använder benämningen stadsfullmäktige. Som vi ser det, är det närmast självklart att ändrar den formella lagstiftningen så att stadsfullmäktige kan användas som officiell benämning på fullmäktige i kommunsom valt att kalla sig stad. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderliga författningsförändringar. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar godkänna benämningen stadsfullmäktige på fullmäktige i kommun som valt benämningen stad. () () 1 1989/90.
mot · GD02K639 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K639 av m.fl. (vpk) Kommuners möjlighet till Sydafrikabojkott Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:U621 hemställs att hos regeringen begär förslag som innebär att kommuner och landsting kan bojkotta produkter och tjänster från företag som är verksamma i . (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02K703 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K703 av () Fyrstadskretsens avveckling Fyrstadskretsen har spelat ut sin roll och bör avvecklas. Fyrstadskretsen i riksdagsvalet har varit omdiskuterad . Det finns numera mycket ringa skäl för dess bibehållande. Att isolera ut fyra skånska städer - som en särskild valkrets. De fyra städerna är till sin karaktär synnerligen olika. Det förefaller mera rimligt att utgör en egen valkrets och att i övrigt utgör en eller två valkretsar. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att förändra valkretsindelningen i på så sätt att Fyrstadskretsen upphör.
mot · GD02K704 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K704 av () i Val av kommunfullmäktige Enligt vallagen gäller att om kommun har fler än 24 000 röstberättigade invånare kommunen skall indelas i mer än en valkrets. Fullmäktige har själva att bestämma antalet valkretsar men prövning och fastställande av beslutet göres av . är indelat i tre valkretsar. För varje parti som tilldelats sitt sista mandat i valkretsen finns ett jämförelsetal som i sin tur har anknytning till det totala antalet röster för partiet i en valkrets. Efter erhållet sista mandat finns ett antal överskottsröster utan värde. Överskottsrösterna i en valkrets får inte läggas samman med överskottsröster i de övriga kretsarna inom kommunen. Detta innebär att varje parti har ett antal outnyttjade överskottsröster som självklart varierar för resp. parti. har 349 mandat, av vilka 310 är fasta mandat och återstående 39 utjämningsmandat, som fördelas i förhållande till partiernas samlade överskottsröster i samtliga valkretsar. Man räknar med andra ord ut hur många mandat respektive parti skulle fått om varit en enda valkrets. Utjämningsmandaten (39) tillfaller de valkretsar där partierna har de högsta obesatta jämförelsetalen. Samma system används vid val till landsting. Vid ett landstingsval är 9/10 av totala mandat s.k. fasta mandat och 1/10 utjämningsmandat. Har t.ex. ett landsting 81 mandat, är 73 fasta mandat och 8 utjämningsmandat. Motsvarande system finns icke för de kommuner som enligt vallagen skall ha mer än en valkrets. rådande system vad gäller fullmäktigeval innebär i sig en spärr mot småpartier. Vid riksdagsval finns en fyraprocentsspärr mot småpartier vad gäller totala antalet röster i landet, eller om ett parti regionalt i en riksdagsvalkrets inte når . Det är en viss fördel att även i kommunfullmäktigeval ha en spärr mot småpartier som blommar upp något eller . De är ofta missnöjespartier som kan ta ett eller annat mandat och därigenom få en vågmästarroll som försvårar ett kraftfullt kommunalpolitiskt arbete. I en kommun med flera valkretsar och där de politiska blocken väger relativt jämt, och endast mindre förskjutningar i den ena eller andra riktningen kan ändra en majoritet, är det särskilt värdefullt att varje för respektive parti inom blocken avgiven röst tillmätes betydelse. Det vore därför angeläget att i kommun med mer än en valkrets ha fasta mandat och utjämningsmandat som ger samma effekt som om kommunen var en enda valkrets. Härigenom vinnes att partierna får ungefär samma kostnad i antal röster per mandat. Jag anser det därför värdefullt om i kommuner med mer än en valkrets kunde tillämpas samma system som vid landstingsval, dvs. 9/10 av antalet mandat i kommunfullmäktigeval är fasta mandat och 1/10 är utjämningsmandat. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring i vallagen att ett system med utjämningsmandat tillämpas vid kommunfullmäktigeval i enlighet med vad som föreslagits i motionen. 1989/90 K704
mot · GD02K705 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K705 av m.fl. (m) Vissa valfrågor Budröstning såvitt avser vårdare Olika former av budröstning är ett viktigt komplement till den personliga röstavgivningen. är det av största vikt att skapa garantier för att riskerna för otillbörlig påverkan vid budröstning undanröjs. Vidare är det av stor betydelse att reglerna är så utformade, att röstmottagarna på så säkra och likformiga grunder som möjligt kan avgöra om den som tjänstgör som bud skall accepteras eller ej. Det är olyckligt med olikartad praxis mellan olika röstmottagare. Tvister om valförrättarnas beslut kan dessutom leda till överklaganden och i vissa fall omval. Erfarenheten visar att problem särskilt uppkommit vad gäller budröstning genom vårdare. missbruk har förekommit, i några fall beivrade vid domstol. Det har också i övrigt rått stor osäkerhet om vad som skall avses med ett vårdnadsförhållande. Genom den reform som leder till att institutet omyndigförklaring upphört kommer i fortsättningen många av de personer som är omyndigförklarade att ha rösträtt. Detta leder till en ökning av budröstning genom vårdare, varför det nu är särskilt motiverat att införa vissa klargörande bestämmelser i vallagen. Dessa ökar rättssäkerheten för den enskilde och underlättar för valförrättaren att avgöra om en valsedelsförsändelse skall godtas eller avvisas. Det föreligger därför behov av att komplettera föreskrifterna i 11 kap. 3 § vallagen. bör besluta att vallagen 11 kap. 3 § skall ha följande lydelse. Väljare som fyllt . Vårdare är den som yrkesmässigt eller på ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera varaktigt slag. Sådan valsedelsförsändelse följande sätt. Väljaren lägger för dem. Vårdare skall ange i vilket vårdnadsförhål lande han står till väljaren. Vittne skall vara vittne. Utjämningsmandat vid kommunfullmäktigeval i valkretsindelade kommuner 1 demokratiberednings uppdrag ingick att pröva frågan om förbättrad proportionalitet vid val av kommunfullmäktige i valkretsindelade kommuner. Beredningen stannade för att föreslå att nuvarande valsystem vid kommunfullmäktigevalen tillämpas tills ytterligare erfarenheter vunnits. Beredningen var inte enig. En minoriet reserverade sig till förmån för ett system med utjämningsmandat utan procentspärr. I motiveringen anförde majoriteten att de studier som gjorts visar att det nuvarande systemet fyller högt ställda krav på proportionalitet. En övergång till valsystem med fasta valkretsmandat och utjämningsmandat skulle endast medföra vissa smärre förbättringar vad gäller proportionaliteten. Vi är av den uppfattningen att det vore värdefullt att få ytterligare belyst de effekter som införandet av utjämningsmandat och någon form av småpartispärr för med sig. bör därför uppdra åt regeringen att utreda frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att ändra 11 kap. 3 § vallagen enligt vad som angivits i motionen, 2. att hos regeringen begär utredning av vilka effekter som införandet av utjämningsmandat och någon form av småpartispärr vid kommunfullmäktigeval i valkretsindelade kommuner för med sig. Hans Nyhage (m) () (m) () 1989/90 K705
mot · GD02K706 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K706 av () Valhemligheten En viktig hörnsten i en demokrati är att rösthemligheten bevaras oinskränkt. Väljaren skall kunna avge sin röst på det parti hon/han sympatiserar med, utan att omgivningen kan spåra hur hon/han röstat. I stort sett är det välbeställt i detta avseende vid de svenska valen. Väljaren går bakom en skärm och stoppar i hemlighet ned sin valsedel. Vid ombudsröstning måste också försäkras att vederbörande själv lagt in sin valsedel. Då och då avslöjas visserligen obehörig påverkan vid ombudsröstning. Densamma har emellertid ett stort egenvärde eftersom den möjliggör för strängt taget alla att utöva sin rösträtt. Det är dock viktigt att övertramp beivras. Om rösthemligheten således är väl tillgodosedd vad gäller vilket parti väljaren röstat på, är skyddet för den som vill avstå från att rösta inget alls. Också rätten att avstå från att rösta bör väljaren ha utan omgivningens vetskap och påverkan. Som förhållandena nu är, är vallängden efter sammanräkningen en offentlig handling. Valorganisationer och enskilda kan studera den och göra anteckningar om innehållet. Härigenom avslöjas inte den politiska hemvisten, men möjligheten är stor att i vissa lägen spåra ändrade sympatier, partibyte etc och risken för påtryckningar inför nästa val är påfallande. Med hänsyn till väljarnas integritet bör därför vallängderna efter förrättat val ej längre vara öppna för insyn. De bör arkiveras på länsstyrelserna och därefter preskriberas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som tillgodoser vad i motionen anförts om valhemligheten. gotab 99653, 1990
mot · GD02K801 · 1990-01-10 00:00:00 — Motion till 1989/90: K801 av () Nationaldagen som helgdag Den varelse som ej sitt ursprung vördar får aldrig stadigt fäste i sig själv. kunde jag icke deltaga i firandet av nationaldagen på , därför att hade arbetsplenum denna dag. Detta kändes i hög grad otillfredsställande. Vår egen nationaldag bör självfallet vara helgdag. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att skall vara helgdag. 1 1989/90.
mot · GD02K802 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:K802 av och (båda c) Nationaldagen som helgdag , som också är , bör enligt vår mening göras till helgdag. Riksdagsmajoriteten har avslagit liknande förslag från oss, senast vid förra . Vi upprepar nu detta förslag. Det är enligt vår mening värdefullt om vi ytterligare markerar vikten av nationaldag. bör således vara helgdag. Utvecklingen i vårt land är sådan att nationaldagen har kommit att uppfattas som en nationell högtidsdag. Denna utveckling är inte något speciellt för utan vi kan i vår omvärld se exempel på att nationaldagen firas under festliga former. Vi behöver inte gå längre än till några av våra nordiska grannländer för att kunna konstatera detta. För att möjliggöra för alla människor att fira vår nationaldag föreslår vi att denna dag blir helgdag. Så är det redan i de flesta andra länder. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att blir stadfäst som helgdag.