mot · GD02Jo84 · 1990-05-08 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo84 av och (båda c) med anledning av prop. 1989/90:146 Livsmedelspolitiken I proposition 1989/90:146 angående livsmedelspolitiken anvisas inga nya vägar eller ställs några särskilda medel till förfogande som tryggar lantbruket i skogs- och mellanbygder, dit hör. Det är snarare så att de åtgärder som föreslås kraftigt missgynnar nämnda områden. Mjölkproduktionen, den grundläggande produktionsgrenen i området, kläms åt ytterligare. Visserligen kommer en förenklad form av lönsamhetsutjämning att finnas kvar . Men fr.o.m. skall den interna mjölkregleringen vara helt avskaffad. lönsamhet har sjunkit kraftigt sedan tvåprissystemets avskaffande och med de nu framlagda förslagen kommer lönsamheten i stora delar av skogs- och mellanbygderna att helt försvinna, med en utslagning av mjölkkobesättningar som följd. Vi får därmed en mycket negativ utveckling i områden där vi helst av allt vill ha denna produktion kvar. Mjölkproduktionen är i dessa bygder basen för inkomsten och sysselsättningen i företagen. Antalet kor har också stor betydelse för att bibehålla det öppna landskapet. Mjölkproduktionen har klarat sig ganska väl i skogs- och mellanbygderna. Skälet till detta är dels den interna mjölkregleringen som bl.a. inneburit avståndsneutralitet, utjämning mellan olika mjölkproduktgrupper. Den stabilitet som funnits bryts nu ned och vi får med stor säkerhet ett jordbruk begränsat till slättbygden och områden kring de största tätorterna, där stora mjölkkobesättningar kan sättas upp med inriktning på produktion av konsumtionsmjölk. Dessa kommer att gynnas av närheten till avsättningsorten. De förändringar som propositionens förslag innebär kommer utan tvivel att leda till ökad koncentration och större enheter i närheten av de stora tätortsområdena. Det innebär att övriga regioner får det allt svårare att hävda sig och att utslagningen av jordbruksföretag där kommer att ske i allt snabbare takt. I propositionen konstateras att mellan 60000 och 100000 kor kommer att försvinna. Om inga andra åtgärder sätts in är risken stor att merparten av dessa tas från skogs- och mellanbygder. Köttproduktionen nämns i propositionen som en produktionsgren som ska ges ökat utrymme i samband med att antalet mjölkkor minskar. En förhoppning är att dessa skall lokaliseras till skogs- och mellanbygderna. kommer nog detta att stanna vid en förhoppning. Det som talar emot en sådan utveckling är bl.a. att 9 av 10 kalvar kommer från mjölkkor. Mjölkkorna svarar alltså till en mycket stor del av rekryteringen till köttproduktionen. Vidare ger självrekryterande köttproduktion inte särskilt stor sysselsättningseffekt. Dessutom är lönsamheten mycket låg. Tankegångar, som framskymtar i propositionen om att det ordnar sig med köttproduktionen, saknar förankring i verkligheten. För att motverka en fortsatt negativ utveckling i skogs- och mellanbygderna i krävs en rad åtgärder, bl.a. följande: - en bibehållen men förenklad internreglering på mjölkområdet som skapar förutsättningar för att konkurrera med stora konsumtionsmjölkanläggningar nära de stora tätortsområdena - en ersättning för landskapsvård. Ersättningen bör omfatta vall och bete och kopplas till djurproduktion. Kopplingen till djurproduktionen innebär att det väsentligen skulle förbättra lönsamheten i den självrekryterande köttproduktionen, liksom den blir ett stöd till mjölkproduktionen. ökar motivationen hos regionens många deltids- och fritidsbönder att hålla självrekryterande nötköttsproduktion. Detta är helt nödvändigt om huvuddelen av nuvarande åker-, betes- och hagmarker skall hållas öppna. Den livsmedelspolitiska propositionen föreslår för landskapsvård för åren 1990/91, 1991/92 och 1992/93 belopp motsvarande , respektive . Vi anser inte att detta är tillräckligt. Stödet bör istället utgå med för /91, för att därefter uppgå till . - för att ta ett samlat grepp på landsbygdsutvecklingen bör också utgå ett regionalpolitisk! stöd i storleksordningen varav bör avdelas för skogs- och mellanbygderna i . Beträffande de föreslagna ersättningsformerna bör följande utgångspunkter gälla: - ersättningen skall ses som en regionalpolitisk satsning och bekostas av budgetmedel. - ersättningen skall medverka till att bevara det öppna landskapet genom att kompensera de konkurrensnackdelar som föreligger i regionen. - ersättningen skall främja lokal sysselsättning för en levande landsbygd. - ersättningen skall utformas så att den stimulerar företagarandan. Produktionen måste även fortsättningsvis drivas med lönsamhet för att kunna fortsätta och det bör vara under former som stimulerar till en fortsatt utveckling av företaget. - ersättningen skall utformas så att både mjölk och självrekryterande köttproduktion stimuleras. - ersättningarna ska vara enkla utan byråkratiska ansökningsformer eller utbetalningsrutiner samt lätta att kontrollera. Livskraftiga lantbruk är en förutsättning för en fortsatt levande landsbygd. Enligt vår mening måste lantbruk och landsbygd ses som resurser och ges möjlighet att finnas kvar i hela vårt land. 1989/90 Jo84 Med hänvisning till det anförda hemställs Jo84 1. att beslutar ge regeringen till känna vad i motionen anförts om en bibehållen och förenklad internreglering på mjölkområdet, 2. att beslutar om stöd till landskapsvård i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att beslutar om regionalpolitisk! stöd i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()