mot · GD02A103 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A103 av och (båda c) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I den nu framlagda regionalpolitiska propositionen (prop. 1989/90:76) sviker återigen den socialdemokratiska regeringen län. De förslag till insatser i sydöstra och län som den regionalpolitiska utredningen lagt fram bortser regeringen helt ifrån. Ej heller beaktas reservation i utredningen. I denna motion föreslår vi att avvisar regeringens fientliga linje mot län. Vi föreslår en rad åtgärder för att vända utvecklingen, stärka sysselsättning och service, behålla ungdomen och öka inflyttningen i län. Vi följer upp de samstämmiga förslagen i utredningen beträffande län och sydöstra och förslagen i reservation till utredningen. Vi föreslår att nuvarande principen med tre stödområden behålls men att benämningen stödområde byts ut mot resursområde. Kommunerna med undantag av församlingarna Glömminge, Algutsrum och Torslunda i län föreslår vi skall införas i resursområde C. Vi föreslår att det framtida regionalpolitiska stödet görs mer individriktat för att utjämna inkomststrukturen i landet och höja den nuvarande låga inkomstnivån för läns invånare. Vi föreslår en lokalisering till länet av kollektivforskningsinstitut inom sektorerna trä, turism och vattenbruk. 50 milj. kr. föreslås avsättas till vuxenutbildningsinsatser och till studieförbundens utbildningsverksamhet i bl.a. län. Särskilda resurser föreslår vi skall avdelas till länet för att bygga upp mottagnings- och utvecklingsenheter för att stödja och utveckla kvinnligt företagande i länet. län är ett avflyttningslän. Det är främst de unga som flyttar. Situationen i länet har skrämmande likheter med befolkningsomflyttningen . Avfolkningen av vissa delar av landet som medfört stora trängselproblem för storstädernas människor, med bostadsbrist, vårdkris och försämrad stadsmiljö, har i mycket hög grad gått ut över län. I ett längre perspektiv ser befolkningssituationen än dystrare ut. Under de Mot. har befolkningen varit i län, A103 som rikets befolkning nästan fördubblats. län har således inte fått del av denna folkökning. Resultatet har blivit att regionens andel av rikets befolkning har minskat från till i överkant av . Inget annat län kan uppvisa en liknande utveckling. andel av rikets befolkning har exempelvis endast minskat . I likhet med de flesta län i landet har även län kunnat uppvisa en befolkningsökning . Men en närmare analys visar att länet fortfarande skiljer sig från de flesta andra län. Ökningen var procentuellt mindre än ökningen i de flesta andra län. Utflyttningen till övriga län är fortfarande mycket hög. På inrikesflyttningar uppvisar t.ex. län ett minus på 1 452 personer . Det är invandrare och framför allt flyktingar som räddar länet från befolkningsminskning. Detta är i och för sig glädjande. Utan invandringen skulle länet haft en befolkningsminskning för t.ex. 1988 på 227 personer. Även om avflyttningen från länet avklingat kan det aldrig tas som intäkt för att 80-talets svåra avfolkningstrend är slut. I ännu mindre grad ger det belägg för att en mer än hundraårig period av befolkningsstagnation i länet nu skulle vara bruten. Med en fortsatt svag regionalpolitisk satsning finns uppenbar risk att länet har att vänta en ny kraftig utflyttningsvåg både till storstäderna och till invandrarnas ursprungliga hemländer. Utflyttningen från länet har gjort åldersstrukturen alltmer snedvriden. Det är ungdomarna som flyttar från länet i brist på högre utbildning. Efter avslutade högre studier stannar ungdomen kvar i de expansiva universitetsorterna. De äldre bor kvar och blir proportionellt allt fler. Tabellen nedan visar antalet utflyttade ungdomar . Antalet ungdomar som flyttat från länet under 1982-1988. Drygt 11 000 ungdomar har flyttat från län . Det är av länets befolkning. blir andelen äldre allt större. En jämförelse med rikets åldersfördelning visar att länet är klart underrepresenterat i åldersgrupperna , men däremot överrepresenterat i åldersgrupper och särskilt . Den kraftigaste ökningen av äldre har länet i åldersgruppen . 1988 var 11 756 av länets invånare eller äldre. Detta är mer än 400 fler än . Länet har flest antal äldre per tusen invånare i landet näst . i länets kommuner och genomsnittet för riket framgår av följande tabell. Andelen äldre i länets kommuner 1988 i procent av hela befolkningen. Som framgår av tabellen är andelen äldre extremt hög i , men också och har andelar som klart överstiger länsgenomsnittet. Alla länets kommuner överskrider klart rikets genomsnittsandel, såväl vad avser åldersgruppen totalt som gruppen . Bland förändringarna i befolkningen märks vidare en kraftig avfolkning på landsbygden och stora skillnader mellan olika kommuner. Den regionala obalansen har ökat. Medan norra länsdelens sex kommuner har svarat för hela befolkningsminskningen är det främst kommun som ökat sin befolkning. län rymmer en regionalpolitisk problematik som påminner om landets. I vissa delar främst i norra länet finns Norrlandsproblem medan situationen i andra delar är ljusare. 80-talets befolkningsförändringar med de inomregionala obalanserna inbegripna framgår av följande tabell. Befolkningsförändringar i länets kommuner med fördelning på norra och -4,0 -2,1 -4,9 -8,0 -2,9 -1,0 -3,6 -3,6 -1,1 -0,9 Avflyttningen från länet har inte enbart medfört att andelen äldre ökat. Den har också medfört att könsfördelningen blivit ensidigare. Därmed försvåras möjligheterna att upprätthålla en allsidig näringslivsstruktur. Ensidigare näringslivsstruktur och därmed svårare för kvinnorna att få arbete innebär att länet går in i en ond cirkel, där allt fler kvinnor tvingas söka sig till mer expansiva regioner både för att få utbildning och arbete. Detta leder till en bristfällig social miljö, som i sin tur leder till att dynamiken i länets utflyttningsområden minskar. De sociala problemen riskerar därmed att öka och utarmningen av de svaga områdena i länet blir än mer svår att stoppa. län har haft en låg sysselsättningsutveckling - lägre än de flesta län i landet. Orsaken till att länet just nu har låg arbetslöshet och hög efterfrågan på arbetskraft är att länet genom utflyttningen är underrepresenterad i ungdomsgruppen och i förvärvsverksamma åldersgrupper. Länet har också brist på specialutbildad arbetskraft genom brist på högre specialistinriktad utbildning. län är ett typiskt småföretagarlän. Länet har därigenom missgynnats av 80-talets regeringspolitik, som i huvudsak gynnat storföretagen på småföretagens bekostnad. Den ensidiga satsningen som skett på de stora exportföretagen och på ökad koncentration inom näringslivet har lett till att många små företag i länet köpts upp och hotas av uppköp från stora företag utanför länet. Det har inneburit att länet har en situation på näringslivssidan där huvuddelen av näringslivet dirigeras från huvudkontor utanför länet. Den lokala förankringen avtar och känslan för sysselsättningsansvaret minskar. Uppköp och sammanslagningar leder oftast till nedläggningar av mindre enheter i periferien. Länets arbetsmarknad blir därmed mycket sårbar vid en nedgång i konjunkturen. Den kraftiga löneglidningen som skett på grund av den ökade koncentrationen till de expansiva områdena har lett till ökade löner i koncentrationsområdena, medan en lägre inkomstutveckling kan förmärkas för de förvärvsarbetande i län. Löneklyftorna regionalt har därigenom ökat på läns bekostnad. Detta framgår mycket tydligt av följande inkomststatistik. Taxerad och beskattningsbar medelinkomst län för län och i riket 1987. Hur antalet inkomsttagare fördelar sig på olika inkomstgrupper framgår av följande tabell. Antalet inkomsttagare fördelade på olika inkomstgrupper i län samt andelen i varje grupp i län, och riket - taxerad inkomst 1987. grupp (.) 0,1- 19,9 20,0- 39,9 40,0- 59,9 60,6- 79,9 80,0- 99,9 100,0-119,9 120,0-139,9 140,0-179,9 180,0-199,9 200,0-259,9 260,0- 299,9 1987 fanns det i län 193 934 inkomsttagare. Av dessa redovisade 156 374 eller en taxerad inkomst som understeg . För hela riket är den siffran , medan av inkomsttagare ligger under denna nivå. I tabellen anges denna magiska skärningspunkt för länet med den heldragna linjen. Hur fördelningen förhåller sig mellan olika åldersgrupper framgår av nästa tabell. Antalet inkomsttagare fördelade på olika åldersgrupper i 1989/90 samt andelen i varje grupp i län. Åldersgrupp (år) En jämförelse mellan medelinkomsterna i olika åldersgrupper i motsvarande tre fall län, och riket ger följande resultat. Medelinkomsten i olika åldersgrupper i län, och riket - taxerad inkomst (.) Män och kvinnor Åldersgrupp (år) Analysen av inkomststrukturen visar hur läns inkomsttagare har förlorat på den omfördelning av resurser som den socialdemokratiska tredje vägens politik har åstadkommit. län har blivit ett typiskt låginkomstlän. Länet ligger trea från slutet när det gäller medelinkomstfördelning i landet. Huvuddelen av länets inkomsttagare redovisar en taxerad inkomst understigande . Länet är dåligt företrätt bland inkomsttagare i de produktivaste åldrarna och medelinkomsten understiger klart riksgenomsnittet i samtliga åldersgrupper. Inte i någon åldersgrupp uppgår medelinkomsten till . Inte enbart de regionala obalanserna i sig har ökat. Även i inkomst- och förmögenhetshänseende har en omfördelning skett som varit till stor nackdel för regionala problemområden som län. Den statliga verksamheten finns lite företrädd i län. Länet har näst lägst andel statliga arbetstillfällen per 1000 invånare av alla län. Regeringens försämrade låneregler till ombyggnadsverksamheten hotar nu att bromsa byggsysselsättningen i länet. Skatteutjämningsbidragen till länets kommuner och landsting har skurits ner . 1984 minskade skatteutjämningen med ca 70 milj. kr. blir minskningen 30 milj. kr. Neddragningen av resurserna på skolans område som riksdagsmajoriteten beslutat om har medfört att många av länets små landsbygdsskolor hotas av nedläggning. De statliga investeringarna har varit få i län. Väganslagen har halverats . Den nya jordförvärvslagens tillämpning och försämrade villkor för länets jord- och skogsbruksnäring har varit till stort men för utvecklingen i länet. Jord- och skogsbruk är en viktig basnäring för län. Genomförs lagförslaget hotas familjelantbruket, som bär upp landsbygden och utgör basen för mer än en fjärdedel av länets sysselsättning. Stor andel råvarubaserad och arbetskraftsintensiv verksamhet inom industrin, små lokala arbetsmarknader med bristfälliga möjligheter till specialisering och klart otillräckliga resurser från staten för bl.a. kommunikationer och utbildning är andra faktorer som utgör hinder för utvecklingen i län. Om inte den nuvarande utvecklingen mot ökad koncentration bryts genom en kraftfull politik för regional balans kommer den regionala problembilden i län att förvärras och ojämlikheten för länets invånare att öka. län har mycket goda naturliga förutsättningar för att kunna utvecklas. Bl.a. har länet en utmärkt naturmiljö. Småföretagandet och småföretagarandan är väl förankrat i länet. Länet har en finmaskig infrastruktur med ett av landets tätaste landsvägsnät. Länet har 13 avgångar tur och retur från tre flygplatser till och förbindelser med många andra viktiga centra. Bostadssituationen är jämförelsevis bra och kan erbjuda de boende ett marknära boende genom att egnahemsboendet är väl frekventerat. Vad som krävs är en politik som tar hänsyn till dessa förutsättningar. Skall län kunna utvecklas krävs det ett decentralistiskt synsätt med nytänkande och mer rättvis fördelningssyn i de politiska beslut som fattas. Ett sådant synsätt från statsmakterna skulle öka optimismen och framtidstron i länet och vara en utomordentlig hjälp till självhjälp. Regionalpolitiska utredningen (REK 87) Ansatser till ett sådant synsätt och en mer nyanserad regionalpolitisk problembild fanns i det utredningsbetänkande som den regionalpolitiska kommittén (REK 87) presenterade och som skulle ligga till grund för ifrågavarande proposition. Utredningen har på ett mera ambitiöst och offensivt sätt än närmast föregående regionalpolitiska utredningar analyserat den regionala problembilden. Utredningens analys leder fram till en regionalpolitisk problembild där tre områden i måste anses vara speciella regionalpolitiska problemområden och som därför bör bli föremål för speciella insatser. Det är inland, Bergslagen och sydöstra inkl. län. Beskrivningen i utredningen av de regionala problemen i län stämmer väl överens med den bedömning som länsmyndigheterna i länet gjort. Vi delar denna bedömning. Även om utredningens förslagsdel har uppenbara brister och logiskt fel Mot. slutledningar i vissa avseenden leder utredningens analys fram till slutsatsen A103 att de regionalpolitiska insatserna i första hand måste riktas mot de av utredningen särskilt utpekade områdena. Såväl infrastrukturella satsningar som en rad andra regionalpolitisk! inriktade satsningar föreslås för sydöstra och län. 1 en reservation av företrädare, som vill behålla stödområdesindelningen, föreslås att det av utredningen prioriterade området sydöstra med län i valda delar skall tillhöra stödområde C. Vi delar denna uppfattning. Den regionalpolitiska utredningen ligger som grund för regeringens regionalpolitiska proposition. I propositionen är utredningens analys och förslag beträffande sydöstra och län emellertid helt bortblåst. Det är både obegripligt och oförsvarligt. I stället för de av utredningen prioriterade områdena föreslås nu ett begränsat stöd till två stödområden. Ingen del av län föreslås ingå i något stödområde. Den ekonomiska satsningen på regionalpolitiska insatser är starkt begränsad. Trots att propositionen är ordrik och omfattande innehåller den mycket få verkningsfulla förslag för att åstadkomma en förändring av nuvarande regionalpolitiska problembild. Beträffande län kommer propositionens förslag om de genomföres att betyda fortsatt koncentration, utarmning av bygder och slöseri med resurser av såväl mänsklig art som med de naturliga förutsättningar som finns för en positiv utveckling av län. I propositionen fullföljs endast förslag från REK 87 som har en klart koncentrerande inriktning medan förslag med motsatt inriktning som kommittén har lagt avvisas. Politik för regional balans En samlad helhetssyn med regional rättvisa som grund måste prägla det politiska handlandet och alla beslut som fattas. Regionalpolitiken och de regionalpolitiska besluten kan aldrig bli annat än komplement som finjusterar en sammanhållen politik för rättvis regional balans. Om den allmänna inriktningen av generella beslut verkligen ges en decentralistisk och pluralistisk inriktning blir det också möjligt att nå bättre effekt med de speciella regionalpolitiska insatserna. Exempel på åtgärder i en sådan framtidsinriktad och offensiv politik för en utveckling av alla delar av landet och som skulle förändra situationen och ge rättvisa åt län är bl.a. följande krav om: - att de statliga investeringarna fördelas rättvist, - att skolsektorn får resurser så att glesbygdsskolorna kan behållas, - att skatteutjämning förstärks och blir mer rättvis, - att ny- och småföretagande främjas genom att ensamföretagens egenavgifter sänks, - att beskattningen för i företag arbetande kapital, slopas, - att löntagarfonderna avskaffas och de fonderade pengarna används för satsningar för att utjämna skillnaderna mellan regionerna och skapande av regional balans, motionsförslag för rättvisa åt län Insatser av regionalpolitisk karaktär på en rad områden är därutöver nödvändiga för att ge länet förutsättningar att på lika villkor med andra områden kunna utvecklas. Finns en politik med rättvis fördelning i botten och med regional balans som mål finns också förutsättningarna för län. I en rad andra motioner har vi fört fram förslag som skulle främja utvecklingen av län. Det gäller bl.a. förslag om: - extra väganslag till länet om , - insatser för ett tioårigt program för beläggning av grusvägarna inom länsvägnätet i länet, - utveckling av Dackeleden som genomfartsled i norra länsdelen, - insatser för utveckling av länsjärnvägarna och kust till kust-banan, - statligt stöd till och flygplatser, - omprövning av bensinskattehöjningen och de försämrade reseavdragen och reseersättningarna för egen bil i tjänsten, - åtgärder som tryggar produktionen vid sockerbruket i , - lokalisering av ett glasmuseum till Glasriket, - lokalisering av ett lands- och länsarkiv till , - ökade forskningsanslag till högskolan i och satsningar på ett triangeluniversitet i sydöstra , - avskaffande av skogsvårdsavgiften, - åtgärder mot försurningen i skogen, - åtgärder för en levande skärgård, - åtgärder för en bättre läkarförsörjning i län, - återupprättande av färjeförbindelser mellan och och och samt - åtgärder för att främja jordbruket i länet och för att upprätta ett särskilt landsbygdsprogram. - att sänka momsen på maten och ett beskattat vårdnadsbidrag lika till alla barn införes, - att resurser omfördelas till förmån för förnyelsebara energikällor och effektivare energianvändning, - att jord- och skogsbruksnäringen främjas, - att ett internationellt miljöarbete startas som bl.a. inriktas mot att miljö förbättras och att yrkesfisket främjas, - att ett stimulansbidrag på . per lägenhet införs till byggande av smålägenheter och hyresalternativ på landsbygden och i småorterna, - att ingen offentlig service på landsbygden får dras in utan att alternativ noga prövas, - att besluten om försämringarna av ersättningen för resor i tjänsten med egen bil och reseavdragen omgående rivs upp och - att en konsekvensanalys av skatteomläggningens effekter för glesbygdsboende och för utsatta regioner genomförs. län - ett resursområde Såväl den problembild som tecknats i motionen för län som REK 87:s analys av den regionalpolitiska problembilden talar entydigt för att särskilda regionalpolitiska insatser för län är väl motiverade. Föredragandens förslag till slopande av stödområdesindelningen saknar därför helt bärande motiv. Med hänvisning till utredningens problemområdesbeskrivning och till motiven i reservationen från centerrepresentanten i utredningen om att behålla stödområdesindelningen föreslår vi att propositionens förslag till stödområdesindelning avslås. Namnet stödområde bör enligt vad som framförs i partimotion bytas mot resursområde. Den nuvarande resursområdesindelningen i ett A-, ett B- och ett C-område föreslår vi skall bibehållas. Resursområde C bör utökas. I konsekvens med vad som ovan anförs föreslår vi vidare att följande kommuner i län skall ingå i resursområde C, nämligen: , , , , , , , , , och med undantag av brofästesförsamlingarna Glömminge, Algutsrum och Torslunda som tillhör pendlingsområde. I propositionen föreslås att ytterligare 80 milj. kr. anvisas för innevarande budgetår till regionala utvecklingsinsatser. För budgetåret 90/91 föreslås att 900 milj. kr. Detta är enligt vår mening en alldeles för låg ambitionsnivå. I partimotion finns förslag om att anvisa 1 750 milj. kr. Anslag i den ambitionsnivån är nödvändig för att klara angelägna satsningar som oundgängligen måste till i vissa utsatta kommuner i län. Länsanslaget till regionalpolitiska insatser som länsstyrelserna administrerar och flexibelt disponerar för att främja utvecklingen i de svårast drabbade områdena har visat sig vara mycket ändamålsenligt. Det är genom sin konstruktion en effektiv anslagsform, som kan möta olika behov och som når ut till de orter och områden som har speciellt svårt att hävda sin sysselsättning. Arbetstillfällen som skapas genom glesbygdsstöd, som är en del av länsanslaget, ger bättre trygghet och varaktighet i sysselsättningshänseende för den enskilde, och kan skapas till väsentligt lägre kostnad än t.ex. beredskapsarbeten. Inte minst har så varit fallet beträffande anslagets effekt för län. För län har länsanslaget varit viktigt bl.a. för att kunna vidmakthålla och utveckla en levande skärgård. Turismen spelar en betydande roll i län och stora satsningar har gjorts både vad gäller utredningsarbete och för uppbyggnad av serviceanläggningar för turister. En levande skärgård med bofast befolkning är en förutsättning för turistnäringens utveckling i läns skärgårdsområden. De hårt exploaterade turistområdena i landet kan knappast ta emot den väntade ökningen av Sverige- turism under 1980- och . Nya områden måste till. Då är det naturligt att områden i läns skärgårdsområden prioriteras. har länet tilldelats ett anslag på 9 milj. kr. användas för regionala utvecklingsinsatser, glesbygdsstöd och investerings- A103 Det har varit otillräckligt. har under föregående budgetår på grund av brist på medel inte kunnat behandla ansökningar om glesbygdsstöd utan fått avvakta med beslut till . Eftersom balanserna av ärenden är betydande och anslaget för glesbygdsstöd i kr. räknat genom inflationen har minskat är situationen i nuvarande läge prekär. befinner sig nu i den situationen som styrelsen i tidigare petitaframställning varnade för om anslagen inte ökades, nämligen att bra projekt eller angelägna och välgrundade investeringar inte kan stödjas till följd av att resurserna är otillräckliga. bedömer att behovet av medel för budgetåret 90/91 uppgår till 17 milj. kr. Det innebär en ökning med 8 milj. kr. Ökningen är väl underbyggd. Anslag i enlighet med vad äskar bör därför lämnas länet. Detta bör ges regeringen till känna. De statliga investeringarna är extremt låga i län. Uträknat per invånare är detta ett belysande exempel på hur lite statlig verksamhet som finns företrädd i län. I nedanstående tabell finns en sammanställning på skillnaden i statliga investeringar mellan och län i några av de vanligast förekommande statliga sektorerna. Statliga investeringar i och budgetåren 1983/84 1987/88. (Kronor per invånare) 1987/88 1988/89 För att få en rättvisare fördelning av den statliga verksamheten och investeringarna föreslår vi att hemställer hos regeringen om åtgärder för ett statligt investeringsprogram i län för den närmaste femårsperioden på . Det motsvarar en investering som är hälften av den investering per invånare som staten investerat i . Lokalisering av statlig verksamhet Lokalisering av statlig verksamhet berörs i propositionen med en mening i kapitel 12.6. Den innehåller information om att föredraganden i ett tidigare kapitel föreslagit att den föreslagna myndigheten för glesbygdsfrågor skall lokaliseras till . Någon strategi för en decentralisering av den statliga verksamheten tecknas inte. Det är symptomatiskt för förslagsknappheten i decentralistisk riktning i propositionen. Vi har i en särskild motion under den allmänna motionstiden betonat nödvändigheten av att en decentralisering av statlig verksamhet kommer till stånd. I nämnda motion föreslår vi att en plan upprättas för en decentralisering motsvarande minst 1 000 statliga arbetstillfällen till län . I de av fattade regionalpolitiska besluten har varje gång upprepats en prioritetsordning efter vilka en utlokalisering och decentralisering av statliga arbetstillfällen skall ske. Den har tagit fasta på hur arbetstillfällena är fördelade över landet och vilka områden som är underförsörjda. Till de underförsörjda områdena hör som tidigare nämnts län. Enligt denna prioriteringsordning skall i första hand inland, sydöstra och komma i fråga. Ordknappheten på detta avsnitt i propositionen får inte tolkas så att denna prioritetsordning nu skall frångås. Ett arbete med att decentralisera statliga arbetstillfällen, och statliga funktioner eller statliga verk, bör nu inledas. Därvid bör den tidigare prioritetsordningen gälla. Detta bör ges regeringen till känna. Vi föreslår vidare att ett kollektivforskningsinstitut inom trä, speciellt trämöbler, lokaliseras till länet. också inom sektorerna turism och vattenbruk föreslås lokaliseras till län. Den regionalpolitiska kommittén föreslog att 50 milj. kr. skulle avsättas till de prioriterade områdena, däribland län för vuxenutbildningsinsatser och som stöd till för vuxna.