mot · GE02Jo17 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:4 Ändring i rennäringslagen (1971:437), m.m. När samerättsutredningen tillsattes våren l983fanns en bred politisk samling bakom desstillsättande och dess uppgifter. Direktiven hadeutfärdats l982 av regeringenFälldin, och den tillträdande socialdemokratiskaregeringen fastställde tilläggsdirektiv innanutredningen tillsattes.Samerättsutredningens uppgift var att den --mot bakgrund av samernas ställning som enurbefolkning som blivit minoritet i sitt område --skulle göra en genomgång av vilka särskilda behovsom kan härledas ur samernas speciella ställning ivårt land. Utifrån folkrätten skulle utredningen gåigenom vilka skyldigheter det svenska samhällethar gentemot samerna.Mot bakgrund av dessa förhållanden hadeutredningen att pröva tre för samerna viktigafrågor, nämligen dels utreda möjligheterna attstärka samernas rättsliga ställning i frågor omrennäringen, dels överväga införande av ettfolkvalt samiskt organ, dels även föreslå åtgärderför att stärka det samiska språkets ställning.I sitt delbetänkande Samernas folkrättsligaställning (SOU l986:36) fastslogsamerättsutredningen sammanfattningsvis ''attSverige på folkrättslig grund har förpliktelsergentemot samerna på olika sätt'' och att ''Sverigemåste avstå från sådana ingrepp i naturen att denaturliga förutsättningarna för rennäringensfortbestånd äventyras''. Utredningen framhöllvidare att måste ''sörja för att nödvändigaresurser tryggas för den samiska kulturensfortlevnad och utveckling''. Det bör nämnas attmed kultur i detta sammanhang avses kultur i vidbemärkelse innefattande även samernastraditionella näringar, renskötsel, jakt, fiske ochslöjd.I huvudbetänkandet Samerätt och sameting(l989:41) föreslog utredningen dels ändringar irennäringslagen m.fl. lagar i syfte att stärkarennäringens rättsliga ställning gentemotmotstående intressen, dels inrättande av ettfolkvalt samiskt organ -- sameting -- och införandeav en samelag samt ett grundlagsstadgande.Förslagen om stärkande av rennäringens rättsligaställning och inrättande av ett sameting koppladesav utredningen samman genom att sametingetskulle yttra sig vid motsättningar mellanrennäringens och skogsbrukets företrädare vidstörre slutavverkningar inom rennäringens s.k.åretruntmarker.Genom framläggande av propositioner omändringar i rennäringslagen och om skyddet för defjällnära skogarna utan att framläggaförslag om inrättande av ett sameting m.m. harregeringen valt att inte föreslå samlade åtgärder förrennäringen och samerna. hindrasdärigenom att nu ta ställning till ett samlat förslagom samepolitiken, grundat på folkrätten ochsamernas speciella ställning i det svenskasamhället.När det gäller förslag till åtgärder för att stärkarennäringens rättsliga ställning har regeringen intevalt de lösningar samerättsutredningen föreslog.Utredningen utgick från att samerna har en påurminnes hävd grundad rätt att bedriva renskötselinom i rennäringslagen angivna områden samtidigtsom markägarna har rätt -- och i stora områdenskyldighet -- att bedriva skogsbruk inom dettaområde. En samexistens med ökad hänsyn tillvarandras intressen måste eftersträvas.Utredningen föreslog därför ett utbyggtsamrådsförfarande för att såväl öka förståelsen försom kännedomen om varandras krav och planer.Inom åretruntmarkerna skulle samrådet göras överläggning mellan två i viss utsträckningungefär jämställda parter genom att en sameby därskulle ha rätt att motsätta sig avverkningar, somskulle få mycket negativa konsekvenser förrennäringen. Sådana avverkningar skulle prövas avskogsvårdsstyrelsen och överklagas av högreinstanser, och skulle yttra sig i ärendet.Inom vinterbetesområdet skulle även samråd skemen där skulle samebyarna inte ha någon rätt atthindra eller uppskjuta avverkningar, men få tillfälleatt ge synpunkter som förhoppningsvis skulle ledatill större hänsynstagande.De konflikter som uppkommit mellanskogsbruket och rennäringsintressena har gälltstorskogsbrukets stora slutavverkningar ochgenomgripande föryngringsmetoder somexempelvis hyggesplöjning. Mot denna bakgrundföreslog samerättsutredningen attsamrådsskyldigheten skulle begränsas tillfastigheter större än ochslutavverkningar på sådana fastigheter om mer än20 hektar. Utöver dessa avverkningar skulle samrådske när slutavverkning berör hänglavbärande skogoch andra för rennäringen speciellt viktigaområden.Lagändringar som kan anses stärka en partsställning möts lätt av kritik från den andra parten.Man kan säga att samerättsutredningen föreslog tvååtgärder för att möta kritiken från skogsbruketsföreträdare, nämligen dels krav på åtgärder för attrenantalet inte skall överstiga det tillåtna, dels detnämnda undantaget från samrådsskyldighet för allamindre skogsägare, alltså de med fastigheter under500 hektar skog.Som jag nämnt inledningsvis rådde vidsamerättsutredningens tillsättande bred politiskenighet om att söka lösningar som skulle stärkarennäringens rättsliga ställning gentemotmotstående intressen. Den fråga man nu måsteställa sig är om förslagen i propositionen svarar motdessa krav.När det gäller renskötselrätten (1 §) föreslåsliksom av utredningen att den skall anses grundaspå urminnes hävd och utgöra en ''rätt till fastighet''.Även om ändringarna kan få viss betydelseförändrar de inte -- och avses inte förändra --rättsläget.Att upphävande av renskötselrätt (26 §) inomett område bara -- liksom enligt utredningen -- skallkunna ske för att tillgodose något av de iexpropriationslagen uppräknadeexpropriationsändamålen förändrar inte helleregentligen något i praktiken.När det gäller ökat skydd för renskötselrätten(30 §) avvisar regeringen samerättsutredningensförslag om det nämnda samrådet med tillståndskravom parterna ej kommer överens gällandeåretruntmarkerna vid slutavverkningaröverstigande på fastigheter större än 500hektar. Regeringen begränsar sitt förslag till attinnebära att ägare eller brukare av mark inom dettaområde inte får vidta åtgärder som medföravsevärd olägenhet för renskötseln. Vid tvistkommer domstolar att få avgöra vad som äravsevärd olägenhet. Samerättsutredningensträvade efter att genom samrådsskyldighetundvika långt utdragna domstolsbehandlingar avtvister.Rennäringens skydd i lagstiftningen bedöms ipropositionen (sid. 32--36) vara starkare än vadsom kan anses följa av folkrätten. Som jag tidigareredovisat uttalade samerättsutredningen klart vårtlands på folkrätten grundade skyldigheter för detsvenska samhället gentemot samerna. Somkonsekvens härav föreslog utredningen att dettafolkrättsliga skydd borde komma till uttryck isärskilda bestämmelser i rennäringslagen,naturresurslagen och expropriationslagen.Regeringen delar i denna fråga inte allsutredningens efter mycket noggrannaöverväganden gjorda bedömning. I har manbedömt frågan på samma sätt somsamerättsutredningen och infört motsvarandelagparagrafer.Det enda område inom vilket regeringenföreslår större förändringar är frågan ombegränsning av renantalet (15, 59, 66, 66a, 68, 71,86 och 89 §§). Även samerättsutredningen pekadepå vikten av att åtgärder genomförs för kontroll avrenantalet och för att renantalet skall hållas inomde ramar som vederbörande myndighet fastställtför respektive sameby. Utredningen framhöll i sitthuvudbetänkande att ''avsaknaden av en sådankontrollmöjlighet innebär svårigheter när det gälleratt bland breda befolkningsgrupper i de områdendär rennäring bedrivs få förståelse för våra förslagom stärkt samiskt inflytande i frågor ommarkanvändningen''. Denna balans mellan vidgadrätt och vidgad skyldighet för rennäringens utövareär svår att finna i propositionen. Det äranmärkningsvärt att ett utredningsarbete somsyftade till att stärka rennäringens rättsliga ställningfrämst lett till effektivare åtgärder för att begränsarenantalet.Propositionen innebär enligt min meningmycket begränsade förbättringar av rennäringensoch samernas ställning. Stöd för denna uppfattningfår jag genom att företrädare för de samiskaorganisationerna helst ser att avslårpropositionen.En samexistens med ömsesidigt hänsynstagandemellan de olika intressen som finns inomrenskötselområdet måste eftersträvas. Det ärdärför nödvändigt att samhället sätter ininformationsinsatser för att klargöra vilkarättigheter och skyldigheter olika näringar harinom detta område. Oberoende av om nui höst eller senare kommer att fatta beslut omrennäringens ställning är det viktigt att beslutetföljs av saklig information om innebörden för attundvika ökade motsättningar och i stället skapaförutsättningar för ökad förståelse och respekt förvarandra.Som jag nämnt innebär regeringens förslag tillriksdagen att inte nu ges möjlighet attbedöma och fatta beslut om en samlad samepolitik.Regeringen har t.ex. ännu inte lagt fram -- ochkommer enligt propositionsförteckningen inte attunder innevarande höst lägga fram -- förslag ominrättande av ett sameting. Härigenom ges interiksdagen t.ex. möjlighet att somsamerättsutredningen föreslagit koppla sammanrennäringens inflytande över markanvändningenmed . Det är anmärkningsvärt attsamerna i nu är de enda som jämte samernai saknar ett eget folkvalt organ.Inte heller har regeringen aviserat någonproposition om införande av en samelag och ettsärskilt grundlagsstadgande gällande samerna somurbefolkning.Regeringen har ännu inte lagt fram någonproposition med anledning av ILO-konventionenom urbefolkningsfrågor.-- -- --Min slutsats blir att propositionen bör avslås ochatt bör begära förslag om en samladsamepolitik. Utgångspunkter för förslaget om ensamlad samepolitik bör vara samernas folkrättsligaställning och därav följande skyldigheter för detsvenska samhället och även i övrigt de förslag somsamerättsutredningen framlagt och dess förslag omspråklag m.m. ungefär motsvarande språklagarna iNorge och som kommer att framläggasunder november månad. Starkt stöd föruppfattningen att propositionen bör avslås får mani och med att samerna själva -- som ju skulle fåstärkta rättigheter genom propositionen -- ser sombästa alternativ att den nu avslås av föratt ett beslut om samlad samepolitik i stället skallkunna fattas.Vad jag anfört om vikten av information för attöka förståelsen för olika näringars och gruppersintressen och rättigheter inom renskötselområdetbör beaktas vid genomförande av reformerna. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition l990/91:4,2. att hos regeringen begär förslag omen samlad samepolitik enligt de riktlinjer somanförs i motionen,3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförs om information föratt öka förståelsen mellan olika intressen inomrenskötselområdet.