mot · GD02Sk93 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk93 med anledning av prop. 1989/90:110 Reformerad inkomst- och företagsbeskattning Bland de verksamheter som påverkas mest av regelsystemet rörande beskattningen av hobbyverksamhet och av gränsdragningen mellan hobby och näringsverksamhet återfinns trav- och galoppsporten. Ägandet av trav- och galopphästar behandlas i skattesammanhang både som hobby och som rörelse. Bedömningen av huruvida en viss verksamhet skall betraktas som hobby eller som rörelse grundas på flera faktorer, bl.a. på antalet ägda hästar. I båda fallen följer dagens beskattning likformighetsprincipen, d.v.s. att hobbyhästägaren inte behöver skatta för inkomster av verksamheten men heller inte kan dra av några kostnader, medan den rörelsedrivande hästägaren får skatta för inkomsterna men på sedvanligt sätt kan dra av kostnaderna för verksamhetens utövande. I skatteutredningarna framhålls att nuvarande former för beskattning i vissa fall missbrukats genom att hästar som i sitt tävlande vunnit stora belopp förts över från rörelse till hobbyhästägande utan att ägandet i egentlig mening förändrats. Trav- och galoppsportens organisationer, Aktiebolaget och Galopp (ATG), () och (), har i ett gemensamt remissyttrande anfört att man accepterar att nuvarande regler ändras så att inkomster av hästägande alltid skall vara skattepliktigt men kräver å andra sidan att kostnaderna för verksamhet alltid skall få dras av fullt ut, vilket kan tillgodoses om all hithörande verksamhet betraktas som näringsverksamhet. Det främsta skälet till att propositionens förslag (att uppdelningen av denna verksamhet på hobby respektive näringsverksamhet i princip bibehålies) inte kan accepteras är följande. Tävlingsverksamhet med trav- och galopphästar skiljer sig från annan verksamhet som betraktas som hobby framför allt i det avseendet att den kräver stora investeringar initialt. Dessa investeringskostnader består av i huvudsak två delar, dels anskaffningskostnaden som varierar kraftigt mellan olika hästar, dels (vad gäller unghästar) de kostnader som uppkommer innan hästen kan börja tävla, d.v.s. främst träningskostnader. Även de senare kostnaderna kan variera mellan olika hästar, beroende på vilken tränare som anlitas och hur länge hästen måste tränas innan den är redo att börja tävla. Dessa kostnader torde dock inte variera lika mycket som anskaffningskostnaderna. De totala investeringskostnaderna in nan en häst kommer till sin första start kan i många fall uppgå till flera Mot. 1989/90 och understiger sällan . Propositionens förslag, att hobby skall beskattas såsom inkomst av tjänst och att kostnader som är avdragsgilla skall ha uppkommit under som inkomsterna eller i vissa fall under föregående år, är för denna typ av verksamhet klart otillräckliga och skulle direkt komma att bryta mot likformighetsprincipen eftersom en betydande del av kostnaderna inte skulle komma att få dras av. Skälet härtill är självfallet att anskaffningskostnader och en betydande del av träningskostnaderna inträffar tidigare än under inkomståret eller . Propositionens förslag skulle alltså få till följd att de ekonomiska villkoren för hästägande skulle komma att skilja sig åt avsevärt beroende på om verksamheten i det enskilda fallet kom att betraktas som hobby eller som näringsverksamhet. Detta skulle starkt komma att påverka strukturen på svensk trav- och galoppsport, som i hög grad bygger på ett brett intresse med många små hästägare, vilka knappast skulle komma att vilja eller kunna fortsätta med det föreslagna systemet. Det skulle också ge mycket starka incitament till att alltid vilja hänföra verksamheten till näringsverksamhet, med åtföljande sökande efter nya möjligheter att kringgå bestämmelserna, vilket är klart negativt från rent skatteadministrativa utgångspunkter, då bl.a. otaliga tvister mellan hästägare och skattemyndigheter kan förutses. Dessa skäl talar starkt för att allt trav- och galopphästägande betraktas som näringsverksamhet. För en sådan lösning talar också att man då får en likformig behandling av olika hästägare med avseende på mervärdeskatt. Å andra sidan på grund av verksamhetens speciella art bör kvittning mot annan näringsverksamhet ej tilllåtas. Att rekvisitet vinstsyfte föreligger för här berörda hästägare torde stå utom allt tvivel, vilket inte minst visas just av de stora investeringar som är förenade med verksamheten och som knappast vidtas annat än i vinstsyfte, även om risktagandet förvisso är högt och många hästägare inte når detta syfte. När det gäller kraven på redovisningen bör dessa kunna tillgodoses då travets organisationer ställt i utsikt insatser för att skapa en rådgivnings- och redovisningsservice för hästägarna, såsom en utveckling av de omfattande administrativa ADB-system som redan finns inom trav- och galoppsporten. Rekvisitet för att hästägande skall få betraktas som näringsverksamhet bör kopplas till den registrering som görs av STC respektive SGC. Då detta innebär att denna registrering får en rättsverkan som den inte har får det förutsättas att de båda organisationerna är beredda att i samråd med se över registreringsrutinerna, för att förhindra t. ex. att hästar som ägaren uppenbarligen inte avser att tävla med finns med i registren. När det gäller kraven på redovisningen bör dessa kunna tillgodoses då travets organisationer ställt i utsikt insatser för att skapa en rådgivnings- och redovisningsservice för hästägarna, såsom en utveckling av de omfattande administrativa ADB-system som redan finns inom trav- och galoppsporten. Rekvisitet för att hästägande skall få betraktas som näringsverksamhet bör kopplas till den registrering som görs av STC resp. SGC. Då detta innebär att denna registrering får en rättsverkan som den inte har får det 14 förutsättas att de båda organisationerna är beredda att i samråd med riks- Mot. skatteverket se över registreringsrutinerna, för att förhindra t.ex. att hästar Sk93 som ägaren uppenbarligen inte avser att tävla med finns med i registren. Det är angeläget att särsksilt studera reformens effekter för trav- och galoppsporten. Skulle icke avsedda effekter i enlighet med vad som sagts ovan uppkomma, ankommer det på regeringen att utarbeta sådana riktlinjer eller förslag att de i motionen angivna syftena - att orättvisor ej uppkommer mellan olika kategorier hästägare - tillgodoses. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beskattningen av tävlingshästar inom trav- och galoppsporten.