ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02A715 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:A715 av m.fl. (m, fp, c) Negativ föreningsrätt Ingen ifrågasätter den självklara rätten att fritt organisera sig på arbetsmarknaden. Denna rätt är skyddad i grundlagen och för arbetsmarknaden också infogad i 7 § Medbestämmandelagen. Enligt denna paragraf ges "rätt för arbetsgivare och arbetstagare att tillhöra arbetsgivare- eller arbetstagareorganisation att utnyttja medlemskapet och verka för organisationen eller för att sådan bildas. Någon motsvarande rätt att stå utanför en arbetsmarknadsorganisation finns inte inskriven i lag trots att en sådan rätt i en demokratisk stat bör vara lika självklar. Frågan om ett skydd också för den negativa föreningsrätten behandlades av nya arbetsrättskommittén som trots arbete inte kom fram till att en negativ föreningsrätt skulle införas. Kommittén drog slutsatsen att en sådan lag, som skulle utsträckas att omfatta även arbetssökande, i sak blir en fråga om man skall lagstifta mot s.k. organisationsklausuler, dvs. förbehåll i kollektivavtal om att en arbetsgivare åtar sig att endast anställa arbetskraft som tillhör en viss organisation. Så kan naturligtvis bli fallet. Vi menar emellertid att den enskildes rätt att fritt välja om vederbörande vill ansluta sig till en ideell organisation eller ej måste överordnas arbetsmarknadens parters möjligheter att utestänga arbetsgivare/arbetstagare från att erhålla arbete enbart på grund av att vederbörande inte är medlem i en avtalsslutande organisation. Behovet av en negativ föreningsrätt har tidigare illustrerats med att en av de största organisationerna på arbetsmarknaden, , tilllämpar ett system som i princip omöjliggör medlems utträde. Behovet av en negativ föreningsrätt har därtill förstärkts genom några fackliga organisationers försök och beslut att teckna kollektiva försäkringar för samtliga medlemmar utanför det kollektivavtalsreglerade området. Visserligen har LO fattat beslut med innebörden att rätten till utträde i fortsättningen skall vara ovillkorlig. Genom bristfällig lagstiftning är det emellertid fortfarande möjligt att vägra medlem i facklig organisation utträde. Något intresse från arbetsmarknadens parter att lösa dessa problem torde inte heller finnas utan det enda skyddet för den enskilde individen är att lagstifta om införandet av en negativ föreningsrätt. Frågan om den negativa föreningsrätten är emellertid inte unik för utan engagerar ar betstagare i hela . För EG-staternas del kommer den med största san- Mot. nolikhet att få sin lösning i EG:s aviserade sociala stadga, Social Charter. stadgans 11 :e paragraf föreslås allas rätt att tillhöra en fackförening eller att inte göra det garanterad. Någon ny utredning för att bereda frågan behöver inte tillsättas för att utreda denna självklara rätt att i en demokratisk stat stå utanför en förening. Det bör därför ankomma på regeringen att utarbeta ett förslag till negativ föreningsrätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om negativ föreningsrätt. () () ()
mot · GD02A717 · 1990-01-19 00:00:00 — av m.fl. (vpk) En semesterlönefond 1989/90 A717-723 Flera rapporter visar att det är de LO-anslutna och lågavlönade som inte har möjlighet till semesterresor eller andra semesteraktiviteter. Denna orättvisa har ökat i takt med att de kommersiella krafterna ökat sitt inflytande över turismen. Många förslag har framlagts inom arbetarrörelsen för att i solidaritetens och jämlikhetens anda förbättra låginkomsttagarnas möjligheter till en meningsfull semester. För att komma tillrätta med dessa problem för de LO-anslutna och lågavlönade föreslår vpk att en semesterlönefond skapas. En sådan fond skulle inte bara förbättra de lågavlönades ekonomiska möjligheter till semester, utan även kunna spela en roll som förvaltare av folkliga semesteralternativ, som alternativ till det kommersiella utbudet av rekreationsmöjligheter. När semesterlagen ändrades 1977 blev semesterlönefonden en av de frågor som skulle utredas ytterligare. Under de borgerliga regeringsåren lades utredningen om en semesterlönefond ned. När socialdemokraterna återkom i regeringsställning beslutade på ett socialdemokratiskt motionsinitiativ att det nedlagda utredningsarbetet om semesterfrågorna skulle återupptas. På den socialdemokratiska regeringens förslag beslöt emellertid att en utredning om en semesterlönefond inte skulle komma till stånd. Införande av en semesterlönefond är ett viktigt inslag i jämlikhetspolitiken. Möjligheter till meningsfull fritid och rekreation är en viktig rättvisefråga för vanliga löntagare, men innebär också en investering av samhället för att motverka utslagning. Därför bör frågan om en semesterlönefond med förtur utredas av regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en snabbutredning med uppgift att inrätta en allmän semesterlönefond. (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 A717
mot · GD02A718 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:A718 av () Läkarnas arbetstider Läkarnas arbetstider regleras genom avtal mellan och . Förhållandena gäller i stort sett hela landet men kan vara något skiftande inom olika landsting och inom olika specialiteter. finns dock olämpliga arbetsvillkor kvar, i många fall accepterade av läkarna men som måste vara felaktiga från vårdsynpunkt. En läkare kan i sträck arbeta dag, natt och , således omkring . Ingen annan yrkeskategori skulle tillåtas detta. Man behöver t.ex. bara jämföra de stränga krav som ställs på yrkeschaufförernas arbetstider med lagstadgad vila, begränsade körtider etc. har också påtalats bl.a. förlossningsskador som ansetts bero på uttröttad medicinalpersonal. I en svår bristsituation, som förekommer på en del av våra sjukhus kan det naturligtvis vara bättre med en trött läkare än ingen läkare alls. Men generellt bör arbetstiden disponeras på ett annat sätt än . En reglering av läkarnas sammanhängande arbetstid i likhet med andra yrkesgruppers efterlyses därför. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att en reglering av läkarnas sammanhängande arbetstid bör genomföras. 1* 1989/90.
mot · GD02A720 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:A720 av () Arbetsförmedling i alternativa former Med få undantag är det förbjudet att förmedla arbete i organiserade former för andra än de traditionella arbetsförmedlingarna. Genom att konkurrensutsätta arbetsförmedlingarna skulle med stor sannolikhet väsentliga vinster göras. Exempel på sådana vinster kan vara effektivitet, inre organisation, servicekänsla etc. Den psykosociala arbetsmiljön på de befintliga arbetsförmedlingarna skulle genom sådana förändringar bli radikalt förbättrad. Försöksverksamhet med alternativa arbetsförmedlingar bör startas, där arbetsutbudet är varierat och mångsidigt. är en lämplig region som försöksområde för alternativa arbetsförmedlingsformer. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till försök med arbetsförmedling i olika alternativa former.
mot · GD02A723 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:A723 av m.fl. (fp) De arbetsrättsliga lagarna, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:N223 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att företag som är enmansföretag och/eller saknar kollektivavtal inte får diskrimineras, 2. att hos regeringen begär en översyn av de arbetsrättsliga lagarna med syfte att få en bättre anpassning till de mindre företagen. () () () () () () () () () () ()
mot · GD02A725 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:A725 av m.fl. (c) Åtgärder mot avtal om överkompensation av inkomstbortfall, m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Sf262 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts när det gäller lagstiftning som omöjliggör avtal som överkompenserar ett inkomstbortfall, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts rörande företagshälsovårdens roll för att förebygga arbetsskador. 1 1989/90.
mot · GD02A726 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A726 av m.fl. (s) Semesterlönegrundande ledighet Av dem som yrkesarbete bestämt sig för att begära studieledigt för att läsa in grundskola och/eller gymnasiekompetens och vuxenstudera på heltid, får merparten finna sig i att inte få sin ansökan om särskilt vuxenstudiestöd(SVUX) beviljad trots att de uppfyller villkoren. Skälet är att medlen ej räcker till. (I beviljas endast av de sökande till gymnasiestudier.) Den som får avslag på SVUX-ansökan kan då välja att studera med hjälp av studiemedel från CSN. De som får förmånen att studera på särskilt vuxenstudiestöd har dessutom rätt till semesterlönegrundande ledighet om enligt 17 § i semesterlagen. Den som studerar på studielån har ej denna förmån. För att utjämna skillnaden mellan dessa studiestödsformer för vuxenstuderande, bör därför semesterlagen 17 § punkt 4 ändras så att rätt till semestergrundande ledighet även skall gälla dem som uppfyller kraven för SVUX, men får finansiera sina studier med studielån. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändring i semesterlagen av villkoren för semesterlönegrundande ledighet för dem som efter avslag på ansökan om SVUX erhåller studiemedel för vuxenstudier. () () Axel () ()
mot · GD02A728 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A728 av och (båda s) Medbestämmandelagen och internationella fackliga stridsåtgärder bedriver tillbaka en framgångsrik kampanj mot s.k. ships under flag of convenience - på svenska under bekvämlighetsflagg. Detta sker i samråd med och på uppmaning av den international - Internationella , ITF - som förbundet tillhör. Innebörden av kampanjen är följande. För att undvika att sjömän av alla nationaliteter utnyttjas av ägare till bekvämlighetsflaggade fartyg kräver de till ITF hörande förbunden att alla fartyg skall ha kollektivavtal på en acceptabel nivå. Om ett fartyg kommer till utan sådant avtal begär att rederiet skall teckna ett s.k. . Skulle rederiet vägra att teckna ett sådant avtal blockeras fartyget. Dessutom begär man sympatiåtgärder av andra fackförbund, oftast , som tillhör ITF. Sådana aktioner har vidtagits åtskilliga gånger och deras laglighet har prövats av arbetsdomstolen. Domstolen har funnit att de åtgärder som vidtas är lagliga. Genom en avkunnad dom, den s.k. Britanniadomen, har arbetsdomstolen nu plötsligt kommit till motsatt resultat. Domen innebär att Svenska Sjöfolksförbundets möjligheter att delta i den internationella kampanj som deras fackliga international bedriver inskränks kraftigt. Detta står inte i överensstämmelse med det syfte hade när reglerna om fredsplikt i medbestämmandelagen antogs. Domen får orimliga effekter för allt internationellt fackligt arbete och särskilt på sjöfartens område. Låt oss ge följande exempel. Fartyg som är registrerade i det s.k. får inte gå i närsjöfart i . Något hinder för fart i svensk närsjöfart föreligger däremot inte. Sådana fartyg kan därför exempelvis gå som färjor mellan och . Om redaren på ett sådant fartyg anställer t.ex. filipinsk besättning med löner reglerade i ett s.k. kollektivavtal mellan rederiet och en s.k. gul facklig organisation så kan inte vidta några som helst åtgärder. Detta trots att lönerna på ett sådant fartyg ligger på kanske 1/4 av motsvarande svenska löner. Om denna situation tillåts bestå kan det innebära en katastrof för hela den svenska färjetrafiken. Med hänvisning till det anförda hemställs A728 att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändringar av medbestämmandelagen i syfte att återställa den ordning som gällde före den s.k. Britanniadomen.
mot · GD02A729 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A729 av och (båda s) Rätt till ledighet för förtroendeuppdrag inom folkrörelser Folkrörelserna spelar en mycket stor roll för samhällsutvecklingen. Inom bostadssektorn har, inte minst genom hyresgäströrelsens arbete, de boendes engagemang och inflytande över sin närmiljö ökat. Detta är en utveckling som har stor social betydelse och därför bör främjas. Genom att de boende engagerar sig i sin närmiljö och i samhällsarbete får vi bättre bostadsområden både i social och fysisk mening som de demokratiska processerna i samhället förstärks. Det är de aktiva medlemmarna, i t.ex. hyresgäströrelsen, som svarar för den breda verksamheten på bostadsområdesnivå. Om hyresgäströrelsen skall kunna fylla sin roll i detta samhällsarbete, måste de förtroendevalda ha rätt att delta i den verksamhet som äger rum även under ordinarie arbetstid. Det är t.ex. nödvändigt för att åstadkomma en bättre samverkan mellan de boende, fastighetsförvaltaren och kommunens verksamhet i bostadsområdet eller stadsdelen. För att möjliggöra och stimulera utvecklingen av de boendes engagemang i sin närmiljö måste rätten till ledighet för föreningsarbete inom t.ex. hyresgäströrelsen jämställas med vad som stadgas för ledighet för fackligt och politiskt arbete. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en lagändring som jämställer föreningsarbete inom boendet med facklig och politisk verksamhet vad gäller rätten till ledighet från arbetet.
mot · GD02A731 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A731 av m.fl. (c, fp, m) Ledighetslagarna Flera lagar ger de anställda rätt att vara lediga från arbetet med eller utan lön. Ledigheten har utökats genom den successivt förlängda föräldraledigheten samt lagen om ersättning och ledighet för närståendevård. Dessa lagar har tillkommit i det goda syftet att skapa bättre fortbildningsoch föreningsvillkor för de anställda. Ett problem med lagarna är att arbetsgivarens skyldigheter ofta är uttryckta med abstrakta formuleringar i lagtexten. Lagarna har därför blivit mycket svårhanterliga för den enskilde arbetsgivaren. Detta gäller inte minst i mindre företag som ofta har små administrativa resurser och där behoven av långa varseltider är stora. Mot bakgrund av bl.a. denna kritik tillsattes 1980 i en översyn av de olika ledighetslagarna. Detta utredningsarbete har emellertid legat nere . Bland de frågor som främst skulle granskas var bl.a. varseltidernas längd vid återkomst från studier, begränsning av studieledighetslagens bredd, problem i samband med studier på arbetstid med timstudiestöd. Ytterligare en fråga som skulle behöva utredas gäller ledighet för facklig verksamhet. gäller visserligen att ledigheten inte får vara längre än vad som är skäligt med hänsyn till förhållandena på arbetsplatsen. Men den mer omfattande ledighet som det ibland kan bli fråga om kan slå mycket hårt i ett mindre företag. Problemen kvarstår med andra ord. Den lagtekniska översyn som hänvisas till i arbetsmarknadsutskottets betänkande 1987/88:5 löser inte de ovan angivna problemen. Därför är det av vikt att det arbete som påbörjades får fortsätta så att förslag till förändringar för att anpassa lagarna också till de mindre företagens situation kan framläggas. En sådan anpassning får inte förhindras bara därför att lagändringarna också omfattar andra typer av företag. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående behovet av en översyn av ledighetslagarna. () () () ()
mot · GD02A733 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A733 av m.fl. (m) v ' Mot. Arbetsförmedling i privat regi 1989/90 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Kr256 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rätten att bedriva arbetsförmedling i privat regi. () () () 1 1989/90.
mot · GD02A735 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A735 av och (båda s) Stöd till regionala skyddsombud Antalet arbetsskador har ökat i stor utsträckning. Detta beror på den bristfälliga arbetsmiljö som finns i många företag. Det är av stor vikt både för den enskilde arbetstagaren och för samhället att aktiva insatser sker för att komma till rätta med dessa problem. Åtgärder måste vidtagas på den enskilda arbetsplatsen för att finna ändamålsenliga lösningar, och förändringar som skyddar den enskilde arbetstagaren. Bevakningen sköts av skyddskommitté och skyddsombud bland de anställda. På de mindre arbetsplatserna finns svårigheter att få personer att åtaga sig sådana uppdrag. Enligt 40 § tredje stycket arbetarskyddslagen får yrkesinspektionen, om förhållandena påkallar det, medge att lokal avdelning av sådan organisation, som är att betrakta som huvudorganisation enligt lagen om förenings- och förhandlingsrätt, utse skyddsombud utanför kretsen av arbetstagare (regionalt skyddsombud) för arbetsställe där skyddskommitté ej tillsatts. Detta är speciellt utmärkande för de mindre arbetsplatserna. Arbetet med att få säkrare arbetsplatser och bättre arbetsmiljö är så omfattande och kräver så mycket att det är nära nog omöjligt att få folk att åtaga sig uppdraget som skyddsombud. Detta medför att de regionala skyddsombudens uppgifter ökar för avdelningar som omfattar regioner med många mindre arbetsplatser. Stora kostnader för företagsbesök, resor och förlorad arbetsinkomst är en tung belastning för den fackliga avdelningen då ersättning utgår med bidrag om . och arbetsplats, vilket fastställts av regeringen. har svårigheter att bisträcka i detta arbete och medverkar i begränsad omfattning sedan anmälan om behov av besiktning, kontroll skett. Bevakning och uppföljning måste kontinuerligt ske av arbetsmiljön ute i arbetslivet. Åtgärder bör vidtagas från regeringen och arbetarskyddsstyrelsen för att få fram en fungerande arbetarskyddsorganisation. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om att vidta åtgärder för att underlätta för skyddskommit- Mot. téer och regionala skyddsombud att fullgöra sina uppdrag.
mot · GD02A736 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A736 av m) Saklig grund för uppsägning upprördes många, patienter, arbetskamrater och allmänheten över att en vårdare som systematiskt bestulit de åldringar han var satt att vårda vid sitt avskedande kunde kvittera ut . Bakgrunden är följande: stal en vårdare vid ett servicehem mer än 400 föremål från åldringarna på hemmet. Värdet av det stulna beräknades till mer än . Sedan tjuven blivit ertappad och erkänt stölderna fattade socialnämnden ett enhälligt beslut att varsla tjuven om uppsägning. Genom bristande information mellan allmänna åklagaren och kommunen överskreds den månad inom vilken varslet skulle ha lagts. () bestred att saklig grund förelåg för uppsägning och stämde kommunen till Arbetsdomstolen (AD) för att få avskedandet ogiltigförklarat. AD kom därvid fram till att kommunen hade överskridit den månadsregel som enligt arbetsskyddslagen föreskrivs vid uppsägning. AD fann dock att det formella fel som kommunen begått vid uppsägningen inte var särskilt allvarligt eftersom det begärda skadeståndet prutades till . Kommunen förpliktigades alltså att återanställa tjuven, något som skulle medfört avsevärda problem både för arbetsgivare, patienter och arbetskamrater. Kommunen föredrog då i stället att köpa ut mannen för ett belopp motsvarande två årslöner. Detta motsvarar det skadestånd som arbetsgivaren enligt lagens praxis varit skyldig att betala om man vägrar att rätta sig efter AD:s dom. Dessutom fick mannen ytterligare en årslön för den tid han varit anställd men avstängd. I samband med uppgörelsen gjorde socialnämnden följande uttalande: Vi kan aldrig acceptera när anställd begår brottsliga gärningar, vi tar bestämt avstånd från den som för egen skull utnyttjar vårdtagarens beroendeställning och vi har inte förtroende för en person som stjäl från pensionärer. Därför anser vi att sådan person inte skall vara anställd i kommunen, därför avstänger vi vårdbiträdet från arbetet, därför avskedar vi vårdbiträdet, därför kunde vi inte låta vårdbiträdet erhålla annan tjänst i kommunen trots Mot. 1989/90 att arbetsdomstolen ogiltigförklarade avskedet. Som antyddes inledningsvis blev många upprörda över det inträffade och enligt min uppfattning är det nödvändigt med en översyn av lagstiftningen. Som tänkbara åtgärder för att undvika ett upprepande kan tänkas: Stöld skall alltid utgöra saklig grund för uppsägning. Månadsregeln borde ändras så att det i stället för en månad kunde stå eller utan onödigt dröjsmål. Storleken av det påtvingade avgångsvederlaget, två årslöner, har upprört människor alldeles speciellt. Lagstiftningen borde innehålla en skälighetsklausul. bör hos regeringen begära en snabb översyn av den aktuella lagstiftningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en snabb översyn av arbetsrättslagstiftningen i enlighet med de riktlinjer som angetts i motionen.
mot · GD02A737 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A737 av m.fl. (s) Koncernfackligt samarbete över nationsgränserna Det nordiska ministerrådet har i en rapport tydligt slagit fast att det inte föreligger några praktiska eller juridiska hinder för ett nordiskt koncernfackligt samarbete. Med beklagande kan man konstatera att de centrala arbetsgivareorganisationerna vid ett möte med de nordiska arbetsmarknadsministrarna och arbetsmarknadens parter avvisade varje form av nordiskt koncernfackligt samarbete, vilket hade krävts av Fackliga . Den fackliga rörelsen i , och i , har varit pådrivande i arbetet för att skapa en stark industri. Fackföreningsrörelsen kommer naturligtvis inte att ställa upp på en ökad integrering - vare sig det gäller eller EG - om inte de koncernfackliga frågorna kan lösas på ett bra sätt. Arbetsgivarnas helt avvisande hållning till även de mest elementära krav gör att ingen annan väg återstår än lagstiftning. Åtgärder bör därför vidtas för att arbetstagareorganisationernas rätt till koncernfackligt samarbete säkras. Detta bör ske genom rätt till möten och information över gränserna, och anpassning av förtroendemannalagen. Vid företagsköp i de nordiska länderna skall fackligt samråd över gränserna ha genomförts. Principerna för detta samarbete utvecklas närmare i rapporten från . Arbetsgivareorganisationerna och borgerlighetens attityder i denna fråga är kortsynt och avslöjar stora brister i deras uppfattning om demokrati. Näringslivet internationaliseras allt mera. ASEA har blivit ABB och koncernledningen har flyttat utomlands. Det finska äger många företag i . Det innebär att besluten i allt högre utsträckning tas långt ifrån de människor som är berörda av dem. Trots de omfattande åtgärder som vidtagits för att skapa ett större inflytande för löntagarna, ökar svårigheterna för de anställda i företag som blivit mångnationella. Det ligger många svårigheter i att reglera det koncernfackliga arbetet över nationsgränserna men svårigheterna är tekniska och går naturligtvis att lösa. Det är egendomligt att arbetsgivarna inte ser några som helst svårigheter att harmonisera hela samhället med EG, men ser svårigheter när det gäller att harmonisera den betydligt smalare och enklare fackliga sektorn. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av koncernfackligt samarbete över nationsgränserna. () () () () () () 1989/90 A737