mot · GE02Ub10 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan I propositionen har vad beträffar finansieringenav den kommunala vuxenutbildningen föreslagitsatt sektorsbidraget skall ersätta huvuddelen avdagens olika bidragsdelar. Detta innebär en i ochför sig eftersträvansvärd förenkling och bör kunnaunderlätta samverkan med andra skolformer.Däremot finns det skäl att ifrågasätta denföreslagna beräkningsmodellen förvuxenutbildningen. En beräkningsmodellpresenteras, enligt vilken fem kriterier skallanvändas för fördelningen av komvuxbidraget påolika kommuner. Dessa kriterier är enbehovsvariabel (antalet invånare i åldern 20--)samt fyra viktningsvariabler, nämligen andeleninvånare i kommunen med enbart grundutbildning,andelen utländska medborgare, andelenarbetssökande samt andelen 20--64-åringar perkvadratkilometer.Såväl kriterierna som den inbördes viktningentål självfallet att diskuteras. Det är en rent teoretiskmodell och frågan är hur den förhåller sig tillverkligheten.En tillämpning av beräkningsmodellen skulleenligt vad som framkommer i en tabellbilaga (Ds1990:32) få vittgående och även oönskade effekter,om den i sin helhet skulle ligga till grund förbidragsfördelningen redan nästkommandebudgetår. Det visar sig att hälften av kommunernaskulle framstå som vinnare och hälften somförlorare.Svängningarna skulle dock bli häftiga. I de mestextrema fallen skulle vissa kommuner få vidkännasoerhört kraftiga nedskärningar. Verksamheten i tex (-), (-),(-) och (-) skullehalveras. I andra kommuner skulle den skäras nedmed en tredjedel eller en fjärdedel som i t exSkövde (-), (-), (-), (-), (-), (-), (-), (-) osv.Exemplen skulle kunna vara många fler. Göteborgskulle få vidkännas den största minskningen iabsoluta tal, (från 82 till 64miljoner kronor).Andra kommuner åter skulle få helt orimligauppräkningar. De mest extrema fallen ärJokkmokk (+323 %), (+270 %), (+254 %), (+245 %), Färjelanda(+232 %), (+222 %) och (+204 %).Ser man på skulleavvikelserna för de olika kommunerna bli följande:Ödeshög(+ )(+ )(- )(- )(+ )(+ )(+ )(+ )(+ )(- )(- )(- )(- )Det är uppenbart att en beräkningsmodell medså stora avvikelser inte går att tillämpa utan vidare.Det skulle få till följd att många av de kommunersom byggt upp en framgångsrik verksamhet i ettenda slag skulle tvingas att drastiskt skära ned påverksamheten. Resurserna skulle omfördelas tillkommuner som inte alls eller i begränsadomfattning sett behov av kommunalvuxenutbildning. Många av dessa har inte hellermöjlighet att i all hast bygga upp den verksamhetsom de plötsligt skulle få sig tilldelade resurser för.Det skulle dessutom vara förödande att rasera denkompetens som har byggts upp. Många lärare medlångvarig erfarenhet skulle riskera att bliövertaliga. Deras kunnande skulle inte längreefterfrågas. Det har knappast råd med, inteminst mot bakgrund av den lärarbrist som hotar påmånga områden.Det finns all anledning att se över de föreslagnaberäkningsgrunderna och bättre anpassa dem till enfaktisk verklighet. Önskvärda förändringar bördärefter genomföras successivt. En spärregel börinföras så att större avvikelser från tidigareförhållanden ej uppgår till under entvåårsperiod. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att en översynav de föreslagna beräkningsgrunderna görs,2. att beslutar att införa en spärregel ienlighet med vad som anförts i motionen.