mot · GD02A609 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A609 av () Muslimernas situation I finns det ca 80 000 invandrare från länder som kan betraktas som islamiska. De är sinsemellan bärare av olika språk- och kulturella traditioner. De tolkar inte heller alltid sin religion på samma sätt. De kommer till ett land som kallas sekulariserat eller kristet beroende av med vem man talar - men det är en stor del av befolkning som är medveten om sin kulturs kristna rötter. Invandraren är oftast mer medveten om sambandet mellan sin religion och sin kulturs yttringar. Men de muslimska invandrarna är inbördes splittrade i olika religiösa, politiska, och religiös/politiska grupper. Vi kan ha svårt att se de olika grupperna och vi har svårt att ta till oss en alltför främmande yttring av religiös och politisk verksamhet. Våra muslimska invandrare, till under , har som regel kommit för att stanna. De har samma skyldigheter och rättigheter som alla svenskar, med undantag av värnplikten om de inte har blivit svenska medborgare. Som politiker har vi ett ansvar att se till att de lagar vi är med om att framarbeta också kan efterlevas praktiskt. Detta gäller i allra högsta grad även lagen om religionsfrihet. Vad innebär ordet religionsfrihet för våra invandrargrupper om vi inte också tillförsäkrar dem en möjlighet att utöva sin religion enskild och i grupp? Det statliga stödet till invandrarnas trossamfund via SST har långt ifrån ökat varken med takten av flyktingströmmen eller takten av andra bidrags storlek. Det kan inte vara meningen att invandrarnas samfundsbidrag skall vara beroende av om ett svenskt frikyrkosamfund tappar medlemmar och får minskat statligt bidrag. Av de ca 80 000 muslimer som tagit sin tillflykt till av olika skäl, är 63 000 organiserade i något av de tre godkända riksförbunden, SMuF, FIFS eller ICUS. Av naturliga skäl med koncentration kring storstäderna , och . har av hävd varit bärare av religiös-, politisk- och social kultur. Allt inflätat i vartannat och nästan inte skiljaktiga. Få muslimska länder lyckas med konststycket att bli en sekulariserad stat. Den unga generationen som växer upp behöver tillgång på kulturcentra som tillgoser alla dessa tre aspekter. Någon form av Allaktivitetshus där hela familjen kan vara tillsammans under ett och samma tak. Om inte förståelsen av de djupa religiösa rötter som islam kultur har kan ges vidare till nästa generation, växer de upp i ett kulturellt vacuum. Den unge invandraren står ofta inför en dubbel uppgift: att förklara sin kulturs inånga sidor till mer eller Mot. mindre nyfikna utanförstående och att ta emot och ge vidare sin kultur till A609 Ofta visas den kulturella vilsenheten först närde unga bildat egna familjer och barnen kommer med sina frågor. I brytpunkten mellan dessa två uppgifter växer en ny kulturförståelse fram på båda sidor kulturgränsen. Kultur blir något man ifrågasätter. Grundförutsättningen för detta kulturmöte är att de självklara religiösa ritualerna som sitter djupast i den religiösa kulturen tillgodoses. På så sätt frigörs energi till att förändra det i kulturen som måste och som kan förändras för att den skall överleva utanför den egentliga grundkulturkretsen. Det är viktigt att vi i det svenska samhället försöker bereda utrymme för muslimernas grundläggande kulturella behov. Dit hör bl.a. följade - deltagande i fredagsbönen på de större orterna, där det inte är långt till närmaste bönelokal. - tillgång till bönelokal på större arbetsplatser, med många muslimska arbetare. En är som bekant förpliktad att be oberoende om han eller hon arbetar i eller inte. - Ledighet vid första och sista dag samt vid den stora " som infaller efter och varar i . Då dessa infaller på vardagar går den helgen ofta spårlöst förbi trots att det är en stor helg för muslimerna. - Möjlighet t ex genom märkning att undvika grisprodukter i t ex emulgeringsmedel eller andra produkter med animaliskt fett. - Rätt för de kvinnor som av religiösa skäl vill bära slöja Hicab att avbildas så på ID kort, och inte tvingas att på offentlig plats som skett, ta av sig och visa sitt huvud bart. Det finns postkontor där man inte ens godkänner att kvinnan bär hicab trots att hon har det på kortet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uppmana regeringen att, i samverkan med muslimska organisationer och arbetsmarknadens parter, försöka åstadkomma regelsystem på arbetsplatser och i offentliga sammanhang som respekterar muslimernas religiösa sedvänjor i den utsträckning de inte strider mot svenskt rättsmedvetande.