mot · GD02Sk59 · 1990-05-02 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk59 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:110 Reformerad inkomst- och företagsbeskattning Sänkt skatt för större frihet och ökad välfärd - det första steget Redan i den moderata partimotionen Reformerad inkomstbeskattning (1983/84:747) angavs att målet för en varaktig skattereform borde vara att avskaffa den statliga inkomstskatten utom för höga inkomster. krävdes att det totala skattetrycket successivt skulle sänkas. Vi välkomnar självfallet att också andra partier nu delar vår uppfattning i fråga om nödvändigheten av rejält sänkta marginalskatter. godtar vi propositionens förslag vad avser marginalskattesänkningen, grundavdrag, schablonavdrag och återinfört inflationsskydd. bör emellertid gränsen för när statlig skatt skall tas ut höjas från till (taxerad inkomst) och den statliga skattesatsen sänkas från . Vår kritik mot den skatteuppgörelse som träffats mellan socialdemokraterna och gäller framför allt den föreslagna finansieringen. Den innebär att skattetrycket höjs, att bidragsberoendet ökar, att inflationstakten rusar ifrån omvärlden, att kostnadskrisen fördjupas och att sparande och nyföretagande motverkas. I kompletteringspropositionen sägs: Av stor betydelse för samhällsekonomin och inte minst sparandet är det samlade skatte- och avgiftstrycket. Ett högt skattetryck skapar i sig problem för ekonomins sätt att fungera. Dessa problem ökar självfallet genom att regeringens förslag leder till att skattrycket på kort sikt ökar med mer än eller drygt per hushåll i genomsnitt. Till detta kommer att det höjda skattetrycket ytterligare urholkar medborgarnas möjlighet att själva disponera sina inkomster efter skatt. går nästan två tredjedelar av en normalinkomsttagares arbetsersättning till skatter eller lagstadgade avgifter. Därmed blir medborgarna ännu mera utlämnade till politiska beslut när det gäller såväl familjekonomin i sig som tillgången till bl.a. vård och omsorg. 1 1989/90. Det höjda skattetrycket och flera av de föreslagna skattehöjningarna ris- Mot. 1989/90 kerar att skada samhällsekonomin så mycket att de stora positiva effekterna Sk59 av den nödvändiga marginalskattereformen urholkas. Särskilt det långsiktiga sparandet kan förväntas minska och arbetsutbudet inte tas tillvara genom den ekonomiska nedgång som blir följden av en fördjupad kostnadskris. 1 sammanställningen nedan redovisas den finansiering som föreslås i propositionen efter område och inte med de grova generaliseringar som ofta använts. Översikt över finansieringen i propositionen (miljarder kronor) Enhetlig lönebcskattning m.m. 8,7 Skärpt boendebeskattning (inkl. all byggmoms) 16,3 Skärpt beskattning av riskvilligt sparande 5,0 av kapital, övrigt 4.0 Beskattning av pensionssparande 9,1 Skärpt beskattning, näringsverksamhet 5,2 Moms och övriga indirekta skatter (exkl. byggmoms) 11,3 Höjd skatt bolag m.m. 2,0 Bidragsberoendet ökar kraftigt och inflationen accelererar främst till följd av de stora ökningar av boendeskatter och indirekta skatter som föreslås. Bidragen höjs för hushållen med ca . Till detta kommer investeringsbidrag för att möjliggöra fortsatt byggande när byggmomsen höjs. Sammanlagt ökar bidrag med mer än . Skattehöjningarnas priseffekter uppgår till . Genom att många får höjd skatt och fler blir beronde av bidrag kommer kravet på höjda reallöner efter skatt sannolikt att öka. Dessa krav förstärks av den höga inflationen. Detta leder i sin tur till att utvecklingen av lönekostnaderna, trots marginalskattesänkningen, fortsätter att ligga på en alltför hög nivå, vilket fördjupar kostnadskrisen. konkurrenskraft försämras ytterligare. Till följd av främst den skärpta beskattningen av sparande till och i en egen bostad och för pensioneringen kan det långsiktiga hushållssparande! förväntas minska i ett läge när det borde öka. Den skärpta beskattningen av nyföretagande och riskvilligt sparande kommer att innebära färre nya företag och mindre intresse för finansiering av produktiva investeringar i riskprojekt. Moderat skattepolitik syftar till att familjer och enskilda skall kunna leva på sina inkomster och kunna förbättra sin situation genom egna insatser. Därigenom blir de mindre utlämnade till den politiska sektorn, som i sin tur bättre kan lösa de uppgifter som måste åligga den. Den moderata skattepolitiken skall också vara ett medel för att uppnå ekonomisk tillväxt, låg inflationstakt och arbete åt alla som vill arbeta. Främst tjänar låg- och medelinkomsttagare på att dessa mål uppnås. Vi avvisar därför de föreslagna höjningarna av boendeskatterna och den föreslagna permanenta skatten på pensionssparande. Vi motsätter oss också de nu föreslagna höjningarna av mervärdeskatten. Det moderata skattealternativet innebär i huvudsak följande: Mot. - Skattetrycket sänks med vilket motsvarar i Sk59 genomsnitt ca per hushåll, genom att marginalskattesänkningarna inte kompenseras fullt ut genom andra skattehöjningar. till dynamiska effekter och ökat hushållsparande. Minskade offentliga utgifter ersätter vissa skattehöjningar. - Skattereformen kombineras med avregleringar. Alternativ till de offentliga monopolen tillåts och stimuleras . Därigenom förstärks de positiva effekterna av marginalskattesänkningarna. - Ett grundavdrag för barn på införs stegivis vid den kommunala beskattningen. 1991 sätts avdraget till vilket motsvarar en skattesänkning på per barn vid genomsnittlig kommunalskatt. - Kapitalvinster, efter inflationsuppräkning av anskaffningsvärdet, och kapitalinkomster beskattas separat med en proportionell statlig inkomstskatt på . Denna skattesats förutsätter en betydligt lägre inflationstakt än den som blivit följden av regeringens felaktiga ekonomiska politik. Vid en inflation på nuvarande nivå måste skattesatsen sänkas betydligt. - Boendeskatterna skärps inte. Högre taxeringsvärdeshöjning 1990 än får inte läggas till grund för beskattning. Därmed motverkas de kraftiga regionala skatteskärpningar som annars blir följden av fastighetstaxeringen 1990. Fastighetsskatten fryses nivå i kronor räknat. Den slopas successivt i takt med att det ekonomiska läget medger det. Reavinstbeskattningen av fastigheter sker efter indexuppräkning av anskaffningsvärdet. Nuvarande uppskovsregler bibehålls och utvidgas till att gälla bostadsrätter och också vid byte av boendeform. stimuleras genom att marginalskatterna sänks och att den skärpta skatten på bostadssparande och den nya skatten på pensionssparande avvisas. Dessutom föreslås särskilda sparstimulanser som redovisats i en särskild partimotion . - Energibeskattningen läggs av miljöhänsyn om så att nuvarande punktskatter slopas, utom bensinskatten som sänks med /liter, och ersätts av en koldioxidskatt på /kg. - Den i propositionen föreslagna svavelskatten föreslås bli ersatt av en miljöavgift på svavel. Intäkterna fonderas och används för miljövårdande åtgärder, främst i form av kalkning av skogsmark och forskning. - Den föreslagna reformeringen av företagsbeskattningen överensstämmer i sina huvuddrag med vad moderata samlingspartiet tidigare föreslagit. Förslaget godtas i huvudsak. I en särskild partimotion föreslås bl.a. förbättringar för de mindre och medelstora företagen och för nyföretagandet. Det moderata alternativet finansieras med utgångspunkt i att den samhällsekonomiska balansen inte får äventyras. Den köpkraftsökning som följer av de sänkta marginalskatterna och som motsvaras av ökad produktion, (dynamiska effekter) ökade skatteinbetalningar och ökat hushållssparande behöver inte kompenseras genom förändringar i statsbudgeten. Flera föreslagna skattehöjningar ersätts med statliga utgiftsminskningar. nomiska konsekvenserna av det moderata förslaget framgår av följande Mot. 1989/90 översiktliga sammanställning: Sk59 Sänkta skatter, netto Dynamiska effekter i form av ökade skatteinbetalningar 6,0 Ökat hushållssparande Minskade statsutgifter - 6,0 -14,9 Ökade skatteinbetalningar till följd av ändrade skatte- -27,3 regler Till följd av de moderata förslagen sänks skattetrycket 1991 mellan . Högt skattetryck - ofrihet och mindre välfärd är det land i den fria världen där människor är mest beroende av politikers värderingar och politiska beslut. Det innebär att det svenska samhället också har den fria världens hårdaste skattetryck. Ingen annanstans har så stor del av medborgarnas inkomster socialiserats. Ingen annanstans har marknadsekonomin trängts undan så mycket som i . Ingen annanstans är utrymmet för enskilt sparande och enskilt ägande så begränsat som i . Frågan hur stort det totala skattetrycket bör vara är starkt ideologiskt laddad . För ett parti som förespråkar kollektiva lösningar och därmed stor makt för politiska beslutsorgan blir ett högt skattetryck ett självklart mål. I ett sådant samhälle styrs människors vardag till stor del av politiska beslut. Enskilda människor blir mer beroende av politiker och deras beslut när en stor del av månadslönen dras in till staten via skatten. För partier som tror på individernas förmåga och vilja att ta ansvar för sig själva och andra är det lika självklart att medborgarna genom ett lågt skatteuttag skall ha så stor frihet som möjligt att forma sina egna liv. Grunden för denna syn vilar på respekten för äganderätten och det faktum att inkomsten tillhör den enskilde, inte staten. Detta synsätt leder med nödvändighet till ett lågt skattetryck, som ändå ger de intäkter som behövs för att tillgodose nödvändiga gemensamma åtaganden. Skatten är ett tvångsmedel, som politikerna måste behandla med stor varsamhet och med respekt för enskilda människors frihet. Utvecklingen av skattetrycket bestäms således av vad den politiska majoriteten anser bör skötas och finansieras kollektivt. Till detta bör emellertid läggas att det finns en inneboende tendens till automatisk ökning av skatteuttaget, eftersom kollektiva lösningar på individuella behov erfarenhetsmässigt är mindre effektiva och därmed kräver mera resurser. rekordhårda skattetryck har vuxit fram under ett långvarigt socialdemokratiskt regeringsinnehav. Den enda period då skattetrycket varit oförändrat är 1977-1982. Skatteutvecklingen avspeglar en medveten socialistisk politik. Kollektiva lösningar har prioriterats. Vård, omsorg och inkomstomfördelningar över livscykeln handhas av offentliga huvudsakligen skattefinansierade - monopol. Till detta kommer att den be- 4 drivna konjunkturpolitiken konsekvent har utformats så att åtstramning Mot. 1989/90 skett genom skattehöjningar medan efterfrågan stimulerats genom offent- Sk59 liga utgiftsprogram. Den skattepolitiska debatten blir lätt en jämförelse av effekter på kort sikt för olika typer av hushåll i kronor räknat. Det är i sig viktigt. Det är emellertid ännu viktigare att skattepolitiken diskuteras med utgångspunkt i den långsiktiga utvecklingen och det sätt på vilket den påverkar utvecklingen av vårt samhälle. Den genomsnittlige inkomsttagaren i får för egen del förfoga över ungefär en tredjedel av vad han eller hon har arbetat ihop. Mer blir inte kvar sedan arbetsgivaravgifter, inkomstskatter och konsumtionsskatter betalats. Politiker i stat och kommun styr över ungefär två tredjedelar av ekonomin, medan medborgarna själva direkt kan bestämma över den resterande tredjedelen. Skatteuttaget sker huvudsakligen i former som hårt drabbar låg- och medelinkomsttagare. Detta gäller särskilt de skattehöjningar som genomförts efter 1982. I tabell 1 redovisas en genomsnittlig industriarbetares nettolön som andel av den totala arbetsersättningen 1987. Det framgår klart att den svenske industriarbetaren själv disponerar en förhållandevis mindre andel av ersättningen för sin arbetsinsats än hans kollegor i andra länder. Till detta kommer höga mervärdeskatt och andra varu- och punktskatter som minskar köpkraften ännu mer i förhållande till andra länder. Tabell 1 En genomsnittlig industriarbetares nettolön i procent av bruttolönekostnaden Källa: Näringslivets ekonomifakta, De enskilda medborgarnas valfrihet har således efter hand kraftigt inskränkts medan politikernas makt ökat. Socialdemokraterna har format ett samhälle där staten beskattar medborgarna så hårt att de flesta inte har möjlighet att välja annan vård eller omsorg än den staten och kommunerna erbjuder. De utlämnas till den politiska sektorn - när den offentliga sjukvården, barnomsorgen eller äldreomsorgen inte fungerar finns inga möjliga alternativ. I socialdemokraternas är det bara de som har råd att själva betala för icke subventionerad vård och omsorg som kan slippa köer och välja fritt. Nettolön i procent av bruttolönekostnaden 78 73 71 65 65 61 60 57 55 54 53 50 49 47 45 Offentliga monopol och inskränkt valfrihet leder också till en felaktig för- 1989/90 delning och ett sämre utnyttjande av våra totala resurser. Skatter, avgifter 5^59 och subventioner minskar möjligheterna för de enskilda att bestämma hur produktionsresultatet skall fördelas. Trögheten i de stora offentliga systemen och bristen på konkurrens ger dålig effektivitet. I en nyligen presenterad internationell undersökning konstateras att svensken bor väsentligt bättre men äter väsentligt sämre än invånarna i flertalet jämförbara länder. Det är följden av regleringar och subventioner. Man kan som () beskriva vad som skett på följande vis: De höga marginalskatterna och den offentliga tjänsteproduktionen bidrar till att familjen i ökad utsträckning ägnar sig åt vård av föremål, medan offentliga institutioner allt mer tar över vård av människor, vilket tidigare ansetts vara familjens speciella uppgift i samhället. I en välfärdsstat av svensk typ är det inte företagen som socialiserats, utan familjen, eller rättare många av familjens traditionella funktioner. Kanske kan man säga att medan klassisk socialism betyder socialisering av företag, så innebär en välfärdsstat av svensk typ en socialisering av hushållens traditionella vård och omsorg av människor. Ett samhälles utvecklingsförmåga och dynamik är beroende av människornas möjligheter att ta initiativ och ansvar. Högskattesamhället tvingar enskilda, organisationer och exempelvis massmedia till ett bidragsberoende. De höga skatterna påverkar människors ekonomiska levnadsvillkor, så att egna önskemål om boende, barnomsorg eller sjukvård får vika. De "kilar som slås in mellan värdet av produktionen och ersättningen efter skatt till den enskilde för en extra arbetsinsats gör att det i praktiken blir näst intill omöjligt att utveckla nya arbeten inom områden som är av stor betydelse för den framtida sysselsättningen, främst tjänstesektorn. Genom lägre skatter öppnas möjligheter för enskilda människor att ta initiativ, satsa på företagande, spara och äga. Ägandet kan spridas till enskilda människor. Det är viktigt för nyföretagandet och för tillväxten i ekonomin. Lägre skatter medför ett ökat arbetsutbud genom att skattekilarna minskar och extra arbetsinsatser blir mer lönsamma. Lägre skatter motverkar svåra sociala problem, som exempelvis den nyfattigdom som gjort över 500.000 människor beroende av socialbidrag. Genom ökad tillväxt och genom att människor kan disponera en större del av sin arbetsersättning skall det vara möjligt att kunna leva på sin lön. Högt skattetryck ger låg tillväxt Det är den ekonomiska tillväxten som avgör hur välfärden i ordets egentliga bemärkelse utvecklas. Tillväxten i minskade drastiskt med ingången av . Som framgår av diagram 1 beräknas 1990 ligga i tillväxtligans botten. Bedömningarna är också mycket pessimistiska. Tillväxtligan 1990 Mot. Ötatag ar BNP 19MI % Ma RtotgtawRr år Sk59 Turtoal Spartan Rakan Mand Nadarlåndama Qratdand ViattysMand Btagxn Oatarrika Norga Schwalz Stortxitanrtan Wand Auah allan Nya Zaaland Stadga Den låga tillväxttakten är ett hot mot exempelvis gjorda pensionsåtaganden. Genom dålig ekonomisk tillväxt skapas också mindre resurser att lösa miljöproblemen. Det är uppenbart att skattetryckets storlek påverkar tillväxttakten i ett land. har inte alltid varit ett högskatteland. Det var först som skattetrycket mera markant började avvika från internationella förhållanden. utvecklades det svenska skatteuttaget i ungefär samma takt som genomsnittet för de andra . började emellertid den svenska skatteutvecklingen, som framgår av diagram 2, markant avvika uppåt. genomfördes det stora miljonprogrammet på bostadsområdet. Subventionsgraden ökade, och genom regleringar blev kostnaderna högre än vad de annars skulle ha behövt vara. Även på andra områden ökade den offentliga verksamheten, trots att den i flertalet fall kunnat skötas minst lika bra genom privata insatser. Regleringar och monopol ledde till ineffektivitet. Den stabiliseringspolitik den socialdemokratiska regeringen förde bidrog också till skatteutvecklingen. Åtstramning genomfördes genom skattehöjningar, medan offentliga utgifter ökades för att stimulera efterfrågan. var därför skattetrycket i 7 högre än vad som gällde för genomsnittet i . 1970 hade skillnaden Mot. 1989/90 ökat till . Det totala skattetrycket i uppgick Sk59 då till av bruttonationalprodukten. I)iaf>ram 2 Skattetrycket i och 9c tv 50 0 70 80 90 källa: "Skattetryck och skattepolitik", 1989 Skattetrycket skärptes kraftigt och steg till 1976.1 förhållande till genomsnitt låg skattetrycket detta år högre. var det totala skattetrycket oförändrat, vilket framgår av diagram 2 ovan. 1982 återkom socialdemokraterna till regeringsmakten och inledde åter den skattehöjningspolitik som varit deras. 1 långtidsutredning skrev tjänstemän: Sammanfattningsvis kan konstateras att skattesystemet har vissa snedvridande effekter och att dessa aldrig helt - och kanske inte ens i huvudsak kan försvinna vid en skattenivå motsvarande den rådande, (sid 172) Det bör noteras att när ekonomer gjorde sin analys var skattetrycket (1986). blir det enligt finansplanen . Det har således skett en ökning med eller med ca . Skatteproblematiken har således 8 Därmed har också gapet vidgats gent- Mot. 1989/90 emot OECD-genomsnittet till . Att ett höjt skattetryck är skadligt för samhällsekonomin konstateras också av året långtidsutredning (SOU 1990:14): Många av de problem som har diskuterats förstärks vid ett högre skattetryck. Inte minst mot bakgrund av den ökade integrationen med omvärlden kan nivån på skattetrycket i komma att bli ett problem . (Sid 112) Lägre skatter kan förväntas medföra ökad effektivitet i ekonomin. Arbetskraftsutbudet kan tänkas öka liksom produktiviteten. Skatteandelen av BNP skulle också komma att närma sig den i omvärlden. (Sid 181) Det finns ett klart samband mellan skattetryck och tillväxt. I diagram 3 nedan jämförs tillväxten med skattetrycket i 16 . Sambandet är tydligt: ju högre skattetryck, desto lägre tillväxt. Endast faller utanför mönstret: trots ett högt skattetryck har tillväxten varit god. Detta sammanhänger självfallet med den speciella roll som oljan spelat i den norska ekonomin. Diagram 3 BNP-tillväxt och skattetryck 1980-89 i 16 T»»** N«d*rUnd»rno G«nomsntrtigt »k«n»frycti i % av BN P Också i årets finansplan vidimeras skattetryckets betydelse för den ekonomiska utvecklingen. Statsbudgetens förbättrade saldo är inte bara ett resultat av en stram utgiftsprövning. Utvecklingen är också en följd av snabba nominella löneökningar och därmed snabbt stigande skatteintäkter och av höjd 9 Dessa faktorer har en negativ inverkan på tillväxten och på eko- Mot. 1989/90 nomins funktionssätt. Även om man jämför tillväxten i med den genomsnittliga utvecklingen inom OECD-området finns ett klart negativt samband, se diagram 4. Högre skattetryck ger sämre tillväxt! Diagram 4 Skattetryck och tillväxt 1960-1989 relativt OECD-området Index 1960 = 100 Källa: 1960-1988 Skattetryck och skattepolitik, 1989 1971 genomfördes första gången vad som kallades århundradets skattereform. Det var så socialdemokraterna beskrev den omfattande skatteomläggning som de gått till val på 1970 och som skulle komma att utgöra grunden för den kommande socialdemokratiska skattepolitiken. Omläggningar av inkomstskatten var i och för sig ingen nyhet. Sådana hade genomförts 1947,1952, 1957,1962 och 1966. Men omläggning var den största och mest betydelsefulla i raden. Den utveckling som ledde års underbara natt präglades av många negativa effekter av politik. Den underbara natten var ursprungligen ett försök att komma till rätta med en del av dessa effekter. Samma sak gäller också till stor del den omläggning som är aktuell. Syftet med skatteomläggning var att driva på inkomstutjäm- Sk59 ningen och att få in mer pengar till den snabbt växande offentliga sektorn. I det förra syftet drevs medvetet marginaleffekterna upp och i det senare syftet lades grunden för en snabb ökning av det samlade skattetrycket. Att ge 2/3 av det svenska folket sänkt skatt var det löfte som socialdemokraterna gick till val på 1970. Att 1/3 skulle få höjd skatt talades det mindre om. Och att slutresultatet skulle bli att alla skulle få dramatiskt höjda skatter talades det inte alls om. fram till det borgerliga regeringstillträdet skulle det samlade skattetrycket komma att stiga från till av den samlade ekonomiska produktionen (BNP). Med dagens mått motsvarade det , vilket betydde ca i skattehöjning för varje löntagare. omläggning medförde också en kraftigt ökad progressivitet i skattesystemet. I kombination med snabb inflation och frånvaro av indexskydd innebar det att många vanliga inkomsttagare fick uppleva kraftiga höjningar av marginalskatten. steg sålunda marginalskatten för en vanlig industriarbetare från . ansågs det nödvändigt med en viss justering av inkomstskatteskalan . Denna justering skulle följas av ytterligare fyra omläggningar i syfte att korrigera inflationens verkningar på inkomstbeskattningen enligt den nya skatteskala som införts vid århundradets skattereform 1971. Alla dessa omläggningar misslyckades dock, vilket framgår av tabell 2. Marginalskatterna för såväl den genomsnittlige industriarbetaren som för tjänstemannen steg ändå kraftigt . Tabell 2 Marginalskatt för en genomsnittlig industriarbetare och tjänsteman 1971 1976 (procent) + 14,6 (pe) +8,5 (pe) Anm: pe = procentenheter Källa: "Skattetryck och skattepolitik". Den kraftigt skärpta progressiviteten och det höjda skattetrycket bäddade för den kostnadskris som allvarligt skulle komma att skada den svenska ekonomins utveckling under andra halvan av detta decennium och . Löntagarna tvingades begära rekordstora nominella löneökningar för att möta de höga skatterna. Detta medförde en löne- och inflationsspiral av tidigare sällan skådat slag. försämrades kostnadsläget gentemot de viktigaste konkurrentländerna med bortåt . För samhällsekonomin är det emellertid inte bara inkomstskatternas mar- jy[0j 1989/90 ginaleffekter som har betydelse. Även löneskatter, moms och punktskatter 3^59 påverkar exempelvis viljan att arbeta. Under den första delen av steg också dessa skatter kraftigt. För att finansiera de många skatteomläggningarna höjdes exempelvis löneskatterna - ibland enligt en plan som omfattade höjningar efter omläggningarna. Hade inte den nytillträdda borgerliga regeringen återtagit en del av höjningarna skulle löneskatterna 1977 ha stigit . De totala marginaleffekterna, eller den s.k. skattekilen, ökade för den vanlige industriarbetaren från . minskade den något. Den borgerliga valsegern 1976 innebar en viktig förändring i den skattepolitiska utvecklingen. Det var främst som i arbetet med trepartiregeringens tillkomst drev frågan om en skattepolitisk omläggning. Ett viktigt resultat av denna, visserligen allför begränsade, omläggning blev att utvecklingen mot ett allt högre skattetryck bröts. låg det samlade skattetrycket kvar kring . Den genomsnittliga kommunalskatten steg emellertid under dessa år med . Under denna totalsiffra döljs därför en viss sänkning av det statliga skattetrycket. Ett annat resultat blev att marginalskattesänkningar genomfördes och att skatteskalorna inflationsskyddades. Utvecklingen ditintills hade visat betydelsen av denna åtgärd, som dock socialdemokraterna intensivt motsatte sig. sänktes marginalskatten för den vanlige industriarbetaren.