mot · GD02L717 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:L717 av m.fl. (m) Konsumentfrågor Konsumenten har en avsevärt starkare ställning i marknadsekonomin än i planekonomin. Ett fritt val på en fri marknad med effektiv konkurrens ger konsumenten ett bättre skydd än ett politikerstyrt utbud. Fri efterfrågan och ett varierat utbud är förutsättningar för en fungerande marknadsekonomi. Marknaden av varor och tjänster skapas i samspelet mellan konsumenternas efterfrågan och producenternas utbud. Det egna ansvarstagandet och engagemanget utgör en viktig del av konsumentens möjlighet att undvika en undermålig produkt eller tjänst. I längden tjänar aldrig producenten på dåliga produkter. eller senare försvinner dåliga produkter från marknaden. Problem kan uppstå en undermålig vara eller tjänst fortfarande finns på marknaden, om än i minskande omfattning. Produktkontroll och produktansvar är viktiga medel att påverka de icke ansvarskännande producenter som trots allt finns. Köplag och konsumentköplag behövs för att tillvarata konsumentintresset. Domstolarnas roll är givetvis viktig. Problemen uppstår när marknadsekonomin sätts ur spel. Det betyder bland annat att köparna, konsumenterna, inte kan påverka varan eller tjänsten. Detta har skett på hela vård- och omsorgssektorn. Monopolen begränsar utbudet och det fria valet är borta. I stället tvingas konsumenten att acceptera tjänsten som den utbjuds eller att helt avstå från något man är helt beroende av. Det är mycket allvarligt när det har skett på så viktiga områden som människors hälsa, omsorg och utbildning. Sannolikt hade det varit mindre förödande för många, särskilt långtidssjuka och vårdbehövande, om detta drabbat produktionen av till exempel bilar. Vi hade då alla kört likadana bilar. Vid reparation av bilen skulle förgasaren höra till och tändningen till . Men bilmarknaden präglas av konkurrens, vilket leder till olika märken som passar olika människor. Översynen av bilens funktion fungerar ofta på ett mer effektivt sätt än vården av människor, det vill säga det monopolstyrda området. Människor är olika och har olika behov. Det viktigaste konsumentkravet är att man får välja produkter och tjänster från sinsemellan oberoende producenter. I annat fall ökar risken för brister, varvid köer och därmed orättvisor och nackdelar uppstår för konsumenterna. Exempel kan hämtas såväl från som från , där har längsta operationsköer. Konkurrensens betydelse för konsumenterna framgår bland annat av en utredning av statens pris- och konkurrensverk (SPK) om prisutveckling , fördelad på reglerade och icke reglerade områden. Hade de reglerade sektorerna haft samma utveckling som de icke reglerade, skulle konsumenterna ha sparat . Fackliga förbud mot företag att ta vissa arbeten liksom kommunala ingrepp i sortimenten stör marknadens funktion. Lika felaktigt är det att hindra etablering av så kallade lågprismarknader med motivering att så kallad centrumhandel hotas när centrumhandelns borttynande beror på politikernas trafikregleringar. Den fria konkurrensen är ett bättre skydd för konsumenten än aldrig så många regleringar. Detta skydd kräver fri etableringsrätt. Etableringsrättens och konkurrensens betydelse understryks i kommittédirektiven till utredningen (Dir. 1989:12). Därutöver behövs en utredning om de konkurrenshinder som stör marknaden samt en åtgärdsplan för att avskaffa de konkurrenshinder som på ett negativt sätt drabbar konsumenten. En helhetsbild krävs över alla konkurrensbegränsningar som stör marknaden samt en beskrivning av de allvarliga effekter som marknadsstörningarna får. Statens pris- och konkurrensverk (SPK) har konstaterat att svenska konsumenter tvingas betala en miljard för mycket för sina läkemedel. Kostnadsmedvetandet måste öka om vi skall få effektiv service och bra varor. Därför måste konkurrensen öka. Ytterligare regleringar och byråkrati försämrar konsumenternas möjlighet att påverka varuutbudet. Effekten av marknadsingrepp och planstyrning kan tydligt ses i kommunistoch socialistländer i och . Det har väl beskrivits av den sovjetiska nationalekonomen , ledamot av nya valda parlament: En förutsättning för att föra den Sovjetiska ekonomin ur dess nuvarande krisläge är att koppla bort parti- och statsorganen från styrningen av näringslivet och resursfördelningen. För i praktiken är staten genom sitt ägande av produktionsmedlen en monopolist utan ansvar för resultaten. Ingenstans har konsumenten förlorat så mycket som i de planstyrda ekonomierna. Marknadsekonomi och demokrati är varandras förutsättningar såväl där som här. Priset är ett konkurrensmedel. Extrapriser kommer oftast konsumenten till godo, men ordinarie pris bör visas. Kravet skall vara att priset är lätt synligt för kunden. Ingen anledning finns för myndigheterna att föreskriva var och hur prismärkningen skall ske så länge kunden, utan onödig tidsåtgång, tydligt informeras om priset. kan lära av EG som ofta har en bra prismärkning, även med pris i skyltfönstren, enligt konsumentombudsmannen. Den fria informationen, möjligheten att informera kunderna, är ett viktigt konkurrensmedel som måste skyddas. Denna information och även reklam skall få framföras i moderna media. Etern måste därför öppnas för fler kanaler samt för reklam. Anbud för koncession på en tredje och fjärde TV-kanal bör tas in. Dessa kanaler skall ha andra ägare än befintliga kanaler för att öka konkurrensen i etern. Inte minst betydelsefullt är detta inför det 90-tal där man tror att kvaliteten blir ett allt viktigare konkurrensmedel. Då blir informationen om produkternas innehåll och ursprung än nödvändigare. Förhållandet konsument-producent är inte helt okomplicerat. är det svårt för konsumenterna att välja rätt inom marknadens stora utbud. Det är inte lätt att snabbt ta reda på var man får det bästa och det mesta för pengarna. kan här fylla en viktig roll. Statens roll är att ge allmänheten en viss konsumentservice. Allmänheten får information av enskilda producenter, men det kan vara svårt att bedöma informationen. Här bör fylla en viktig uppgift vid sammanvägningen och bedömningen av olika produkters prestanda. Test- och provningsverksamheten och jämförelser av produkter samt offentliggörande i enkla små skrifter har säkert hjälpt många konsumenter att träffa ett bra val. Däremot synes konsumentvägledning vara överflödig i ett modernt samhälle. (Ytterligare därom längre fram.) Uppgörelser mellan konsumentverk och näringsliv skall träffas i form av fria överenskommelser. Politisk styrning av marknader leder i allmänhet fel. De fria affärstiderna har stor betydelse för barnfamiljer, men även andra. Alla konflikter kan trots allt inte lösas genom frivilliga överenskommelser. Då fyller en viktig roll. Nämnden har även en förebyggande effekt och utgör ett indirekt konsumentskydd genom den allmänna respekt den har vunnit. De ungas konsumtion - Konsumentkunskap Varudeklaration Konsumtion skall grunda sig på individens egna fria val. Unga konsumenter gör lätt felköp på grund av bristande erfarenhet. Information och kunskap kan ersätta erfarenhet. hemkunskapsundervisning fyller därför ett behov. Ungdom kan behöva hjälp med att skaffa sig en överblick över ett hushålls samlade utgifter. Skolan bör förmedla en bättre prismedvetenhet och inte minst lära de unga att själva klara enklare, praktiska uppgifter och därmed undvika onödiga utgifter. Undervisningen skall mer syfta till en viss restriktivitet i konsumtionen än till att stimulera till ökad konsumtion. Kunskapen om varors och livsmedels olika kvalitet behöver öka. Kunskaper om kost och hälsa är viktig konsumentkunskap som skolan skall förmedla. Varudeklaration är nödvändig för kundens möjlighet att göra ett riktigt val. Mer kvalitetsmedvetna konsumenter tvingar företagen att utveckla informationen om produkterna. Konsumenten ur ett socialdemokratiskt perspektiv Mot. Det finns anledning att upprepa en av slutsatserna i majoritetens skrivning i det slutbetänkande sorn föregick inrättandet av : Vid bedömningen av hushållens behov kan man i arbete inte i någon avgörande grad bygga på konsumenternas anspråk. Det är känt att anspråksnivån på några områden kan vara alltför låg. Behoven måste här som i annat samhällsarbete formuleras med utgångspunkt från samhällets ambitioner om individernas välbefinnande. Denna storebrorsuppfattning, som här så tydligt demonstreras av socialdemokraterna, leder snarare till ett planhushållningssamhälle än till ett marknadsekonomiskt samhälle. Fackliga konsumentombud inrättades på arbetsplatserna. Konsumenternas fattningsförmåga tillmäts inte nämnvärd betydelse i den socialistiska konsumentpolitiken. Tilltron till den enskilda människans kapacitet, förmåga, vilja, kunnande och behovsbedömning synes låg i socialistisk politik, oavsett om ordet konsument är med eller ej. Konsumenten ur ett internationellt perspektiv I andra länder finns starka organiserade konsumentgrupper. De arbetar med konsumentutbildning, information och skydd. EG har särskilt intresserat sig för konsumentskyddet genom lagstiftning om produktsäkerhet och produktansvar. Den svenska produktsäkerhetslagen har tyvärr bristen att den inte skyddar konsumenter inom vård, omsorg och utbildning, det vill säga offentliga sektorns institutioner omfattas inte. Detta är naturligtvis oroande för konsumenter, patienter, elever och andra. Konsumentskyddet skall naturligtvis omfatta hela varu- och tjänstemarknaden. Produktsäkerhetslagen skall även i vårt land avse vårdområdet. Just där konkurrensen saknas är riskerna för fel och bristande kontroll störst. Den otrygghet som drabbar svenska konsumenter av offentligvård genom att monopolsektorn undantagits från produktsäkerhet kan inte få bestå. Tillverkarna skall inte kunna fällas för utvecklingsfel, det vill säga defekter som inte ens den främsta vetenskapliga och tekniska expertis kunnat förutse när produkten kom ut på marknaden. EG-direktiven stipulerar inte ansvar för sådana fel. Den väntade produktansvarslagen är i första hand till för att gynna konsumenterna och skall därför inte utformas så att den får motsatt effekt. Om företagens utredningskostnader drivs in absurdum gör den det: till exempel om man skulle kräva att all dokumentation om varje produkt skall sparas . Kostnaderna för detta kommer konsumenterna i så fall att få betala genom avsevärt högre priser. Hur konsumentklagomål hanteras av svenska företag och myndigheter finns inte belagt. I däremot har Office of Consumer Affairs visat att företagen och myndigheterna blir allt bättre på att hantera konsumentklagomål. I uppmuntras frivilligt konsumentarbete. NEISS, ett elektroniskt skaderapportsystem, rapporterar om skador som inträffar på sjukhusen. Även EG har liknande system. I finns 200 olika konsumentorganisationer med 30 miljoner konsumenter under en paraplyorganisation. Det är en stor och stark konsumentrörelse. Konsumentgrupper som blivit utsatta för vilseledande reklam kan där begära skadestånd. Systemet finns även utveck- 6 lat i och borde även finnas här, anser konsumentombudsmannen. Från moderat sida har i annat sammanhang föreslagits att specialdomstolar, bland annat , skall avskaffas. Mot denna bakgrund bör övervägas om det skall öppnas möjlighet för enskild eller grupp, om vederbörande drabbats av vilseledande reklam, att föra talan mot näringsidkare vid allmän domstol. Produktsäkerhetslagens rättssäkerhetsbrist gentemot näringsidkare bör avskaffas. Dessa kan bli juridiskt ansvariga för en varas bristande säkerhet, trots att de inte är ansvariga för varans produktion eller import av den. I första hand bör producent eller importör göras ansvarig. Grossist eller detaljist skall kunna dra in den direkt ansvarige i förhandlingen. Endast om detta inte ger avsedd effekt skall till exempel grossist eller detaljist kunna göras ansvarig. Branschkontroll och branschinformation är viktiga inslag i konsumentinformationen. Som gott exempel kan nämnas näringslivets branschetiska råd för prövning av fall av könsdiskriminerande reklam. Det finns anledning för näringslivet att ytterligare öka den konsumentkontrollen och den egna kontrollen av konkurrensen. Leveransvägran på grund av att någon producent anses ha för låga priser kan inte accepteras. Försök att hindra företag att komma in på vissa marknader bör stoppas. Denna kloka synpunkt, som vi delar, har framförts av ordförande, . Hushåll väljer mellan att köpa hus, obligationer, pensionsförsäkring eller spara i allemansfond. Behovet av hjälp med finansiella placeringar kan vara större än av kastrulltester och tvättråd. I ett alltmer specialiserat samhälle, som ger utrymme för mångfald och variation, skall och måste en alltmer omfattande konsumentrådgivning ske genom dem som behärskar specialkunskapen, det vill säga detta skall ske på den privata marknaden. har en dubbelroll - myndighetens och opinionsbildarens. Det kan vara svårt att förena dessa två roller på ett riktigt sätt. En översyn av verkets instruktion och uppgifter synes nödvändig. Verket skall koncentrera sig på säkerhetsfrågor, produktkontroll, tester och EGstandarder. Viss verksamhet borde öka, så som kontrollen av säkerheten i den offentliga miljön, på sjukhus, offentliga lekplatser och i skolmiljön etc. kan det ifrågasättas om inte instruktionen att i första hand se till svaga konsumenter successivt tappat aktualitet i utvecklingen av verkets arbete. Sannolikt nyttjas verkets tjänster av ett tvärsnitt av befolkningen, kanske mer av kvalitetsmedvetna än ekonomiskt svaga konsumenter. Verket bör, utan särskilda prioriteringar, ha de svenska konsumenterna som målgrupp. () har en viktig åklagarroll. KO bör ha en fri och självständig ställning i förhållande till verket. Den lokala konsumentinformationen synes överflödig i kommunikationssamhället. bör verka för att test- och provningsresultat samt annan adekvat information finns lätt tillgängliga på kommunalförvaltningen, och i butikerna. Den konsumenttekniska nämndens verksamhet bör utvärderas och dess sammansättning noga omprövas. Om en utvärdering inte skulle kunna belägga några positiva resultat av verksamheten bör en nedläggning komma ifråga. Det är statens uppgift att skydda det fria samspelet mellan konsumenter och producenter. Konkurrensbegränsningar måste förhindras om en fri marknad skall kunna fungera. Staten måste även svara för att normer och normprövning upprätthålls genom olika former av konsumentlagstiftning och genom domstolarna. Information, produktkontroll och tillsynsverksamhet kan i viss övergripande mån åligga staten, men kan även med fördel utövas av frivilliga konsumentorganisationer, av branschförbund och andra. En av statens viktigaste insatser för konsumenterna är att begränsa inflationen. Det är betydelsefullt på grund av inflationens inverkan på hela samhällsekonomin. Det är mycket allvarligt att haft en för hög inflationsnivå, som ju drabbar de svenska konsumenternas köpkraft mycket negativt. Reallönen har sjunkit för alla grupper utom industriarbetare. Produktssäkerhetslagen, den kommande produktansvarslagen, köplagen och annan konsumentlagstiftning bör i möjligaste mån anpassas till EG:s lagstiftning. Staten skall garantera att konsumenterna har full möjlighet att påverka produktionen genom fritt val på en fri marknad med många valmöjligheter, vilket förutsätter näringsfrihet. En grundlagsfäst näringsfrihet skyddar mångfalden på marknaden. Valfrihet och mångfald skapar en konsumentstyrd marknad. Mångfald i utbudet är väsentlig för landets hela ekonomiska utveckling. En stor marknad är till fördel för konsumenternas möjlighet att styra varuutbudet. Den uppfattningen delas inom både EG och EFTA. Därför vore det ur konsumentsynpunkt avsevärt bättre om fick fri tillgång till EG:s marknad på dryga 320 miljoner människor jämfört med EFTA:s cirka 30 miljoner. Ett svenskt medlemskap i skulle sänka konsumentpriserna och öka utbudet och valfriheten, förutom den gemensamma förstärkning det skulle innebära för ekonomi, kultur och utbildning. Svenskt medlemskap i vore således en viktig konsumentfrämjande åtgärd. Med hänvisning till det anförda hemställs [att hos regeringen begär förslag om grundlagsskydd för näringsfriheten,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regeringens inflationsansvar gentemot konsumenterna,2] 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenen anförts om prisinformation, [att hos regeringen begär en kartläggning av och en åtgärdsplan mot marknadsstörande konkurrenshinder,3] 2. att begär att regeringen tillsätter en utredning för att genomföra en översyn av instruktion i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att hos regeringen begär en utvärdering av konsumenttekniska nämnden samt en översyn av dess sammansättning i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av produktsäkerhetslagen att lagen utvidgas till att omfatta offentliga tjänster och produkter, 5. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av produktsäkerhetslagen att den för produkten ansvarige i första hand ställs till svars, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om produktansvar och oförutsebara utvecklingsfel, 7. att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att överväga rätt för enskild eller grupp att föra talan vid allmän domstol vid fall av vilseledande reklam, [att som sin mening ger regeringen till känna att konsumentintresset skulle gynnas av ett svenskt medlemskap i ] () () () () 1 1989/90: K243 2 1989/90:Fi206 3 1989/90:N299 4 1989/90:U529