ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02A447 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A447 av m.fl. (s) är ett län rikt på olika naturresurser, skog, mark, vatten och mineraler. I upplever nu en stor del av befolkningen en allt större begränsning att kunna ta tillvara och utveckla länets naturtillgångar. Områden som lagts under olika former av skydd omfattas av en areal om 2 300 000 ha mark eller av länets yta. Detta leder till att många välbehövliga arbetstillfällen undandras befolkningen. Detta gäller framför allt inlandet, och gles- och landsbygd drabbas, där sysselsättningsläget är mycket bekymmersamt och utvecklingsmöjligheterna i övrigt starkt begränsade. Vattenkraftsutbyggnaden är i princip helt stoppad i genom att älvarna är skyddade enligt naturresurslagen. En vattenkraftsutbyggnad skall naturligtvis grundas på energibehovet, ej enbart av sysselsättningsskäl. Men det är också klart att en vattenkraftsutbyggnad skapar många arbetstillfällen, som det också stimulerar fram nya investeringar i områden där vattenkraftsutvinning genomförs. beslut att älv skulle skyddas enligt naturresurslagen togs . Att få bo och leva i områden med orörd natur och brusande älvar är naturligtvis en stor tillgång, men medför konsekvenser för sysselsättning och utveckling i övrigt. är situationen i stora delar av sådan att sysselsättningen sviktar, människor flyttar. Detta leder till att servicen blir undermålig. Kommunerna som berörs, , och , har gjort betydande satsningar i området. Men det är långt ifrån tillräckligt, jämfört med de resurser som skulle ha frigjorts vid en vattenkraftsutbyggnad. Det kan inte vara rimligt att den lokala befolkningen skall ta konsekvenserna av ett rikdagsbeslut som innebär bevarande av naturresurser av riksintresse. Det bör i högsta grad vara ett samhällsansvar att klara ut konsekvenserna. De satsningar som behöver göras och som det finns intresse för kräver stora ekonomiska åtaganden. Så stora att berörda kommuner inte har möjlighet att lösa problemen med ordinarie medel. Här måste samhället ställa upp med resurser. Områden inom vilka det finns tänkbara projekt är: småföretagande i allmänhet skogs- och jordbruk 1989/90 A447 - satsningar för att förbättra fisket - turism och rekreation - upprustning av vägnätet Beslutet att inte bygga ut utlöste ett investeringspaket från statens sida. Den bygd som berörs efter är i en liknande situation. Ett åtgärdspaket bör komma till stånd för för att undvika de förödande konsekvenser som en utebliven satsning skulle innebära. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett åtgärdspaket för . () ()
mot · GD02A451 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A451 av och (båda c) Vad kostar det egentligen att bo på landsbygd, i mindre eller större tätorter eller i storstad? Vilka är de totala samhällskostnaderna per person i olika samhällsstrukturer?Vem är det som betalar för vem i skattesystemet, är det storstadsbon som får betala landsbygden via regionalpolitisk stöd eller är det i själva verket glesbygdsbon som via skatten stöder storstadsbon? Det är intressanta frågor att ställa när glesbygden och dess näringar slåss för sin existens och när storstädernas dåliga ekonomi ger upphov till förslag om räntefria lån. Vi anser att en parlamentarisk utredning bör tillsättas för att klargöra detta och göra debatten mer rättvisande. Då ska alla tänkbara faktorer vägas in: Den inre och yttre miljön, de sociala kostnaderna, kriminaliteten, drogerna, transporter av förnödenheter och människor, bostäderna, kulturen, utbildningen, arbets- och näringsliv, sjukvården, hushållning med naturresurser m.m. I denna utredning måste kostnader som kanske inte är så lätta att direkt hänföra tas med. T.ex. när fosterbarn från storstäderna placeras ute i landet och får gå i skolan utan någon som helst interkommunal ersättning. Eller för rötslammet som är storortens avfall som landsbygden förväntas ta hand om. Det gäller också personalbristen i äldre- och barnomsorg som är särskilt besvärande i storstäder och därmed leder till ökade lönekostnader. Man bör också på något sätt värdera livsmiljön för människor. Resultatet av en sådan utredning blir en intressant grund för politiska beslut antingen den visar att småorten och landsbygden är det mest ekonomiska eller att storstaden är det mest lönsamma eller bäst för människorna. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att klarlägga koncentrationens effekter. () () 1989/90 A451457 Nr A451 -457
mot · GD02A452 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A452 av m.fl. (c) Anslag på tilläggsbudget för regionalpolitiska stöd Den regionalpolitiska propositionen kommer att föreläggas senare i vår. Vi avser därför att i detta sammanhang ta upp vissa frågor som rör det regionalpolitiska stödet för innevarande budgetår. Från har vi i motioner krävt att de regionalpolitiska anslagen måste förstärkas med hänsyn till det behov som kunnat noteras. Vi framhöll att de goda konjunkturerna måste utnyttjas för att skapa en bättre regional balans. Medel måste anvisas så att angelägna regionalpolitiska investeringar kunde genomföras. Den förda politiken har inneburit att nödvändiga och framtidsinriktade investeringar i regionalt utsatta områden försenats och förhindrats med en ökande regional obalans som följd. Hade följt våra förslag hade den regionala balansen och samhällsekonomin varit klart bättre. Utvecklingen under innevarande budgetår har visat att vi också har rätt i vår bedömning och vår uppfattning. Viljan från företagen att i den rådande högkonjunkturen genomföra regionalpolitisk! motiverade investeringar borde ha utnyttjats bättre. Enligt SIND uppgår det sammanlagda beloppet för ansökningar om lokaliseringsbidrag och offerstöd nu till drygt 1,1 miljard. Mot denna bakgrund bör enligt vår mening anvisade medel för regionalpolitiska insatser för innevarande budgetår förstärkas enligt våra tidigare förslag. Det är enligt vår mening ett samhällsekonomiskt slöseri att inte nu utnyttja möjligheterna för att få till stånd en positiv utveckling i områden med en relativt sett svagare näringsstruktur. Vi kommer senare att ta upp förändringar i nuvarande ansvarsfördelning och anslagskonstruktion för att effektivisera det regionalpolitiska stödet. I avvaktan på detta föreslår vi att såväl de medel som står till SIND:s förfogande för stöd till större objekt som länsstyrelserna förstärks. Mot denna bakgrund föreslår vi att anslaget för innevarande budgetår för lokaliseringsbidrag förstärks med 200 milj.kr. Vi föreslår vidare att anslaget för regionala utvecklingsinsatser, de s.k. länsanslagen, förstärks med 400 milj.kr. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att till Lokaliseringsbidrag m.m. på till läggsbudget till statsbudgeten för /90 anvisa Mot. i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar att till Regionala utvecklingsinsatser m.m. på tilläggsbudget till statsbudgeten för /90 anvisa . i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () ()
mot · GD02A454 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A454 av m.fl. (s) Ett skärgårdsinstitut, m.m. bedrivs ett regelbundet samarbete på myndighetsnivå rörande , och Åbolands skärgårdar. Inom ramen för det gränsregionala samarbetet stöder () detta gemensamma skärgårdsprojekt . Målsättningen med skärgårdsprojektet är att diskutera och samverka i frågor som rör den bofasta befolkningens levnadsvillkor och de omgivande regionernas rekreationsbehov i de olika skärgårdarna. En inriktning skall vara att tillvarata forskningsrön och erfarenheter från olika områden och ge dem en konkret tillämpning i skärgårdsområdena. Inom skärgårdsprojektet har påbörjats ett högskolesamarbete mellan de tre regionerna. Detta är organisatoriskt placerat vid . För del diskuteras bildandet av ett skärgårdsinstitut med uppgift att driva kursverksamhet och information i skärgårdsfrågor. har förslag väckts inom landsting om att det nu påbörjade högskolesamarbetet skall få utgöra ett embryo för . Detta skulle praktiskt innebära att kansliet vid förstärks genom anslag från . Efter hand kan ett sådant samarbete byggas ut allt efter de behov som visar sig. har förslag väckts om omdisponering av anslagen till skärgårdsprojektet. Detta skulle kunna innebära ett hot mot bl.a. det planerade skärgårdsinstitutet. Åven om förslaget senare dragits tillbaka, är det av stor vikt att skärgårdsprojektets lokala verksamhet snarare förstärks, eller åtminstone bibehålls i nuvarande omfattning. De regionalpolitiska insatserna är viktiga, även i den glesbygd som ligger bara från huvudstad. Utvecklingen i , där avfolkningen stoppats och vänts till en positiv befolkningsutveckling , är kanske det bästa exemplet på hur samordnade insatser från stat, kommuner och landsting verkligen har givit resultat. De insatser som krävs handlar om att stimulera till fler arbetstillfällen som komplettering till de traditionella näringarna och att utveckla infrastrukturen. Det är i detta sammanhang man skall se skärgårdsprojektets insatser och det planerade skärgårdsinstitutet. Det krävs ett fortsatt gemensamt ansvar från stat, kommuner och landsting för att åstadkomma detta. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att Nordiska ministerrådets stöd till skärgårdsprojektet bibehålls på lägst nuvarande nivå. () ()
mot · GD02A455 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A455 av () Glesbygdsstödet Glesbygdsstöd utgår för att främja sysselsättning och service i glesbygd. Stöd kan lämnas till företag i glesbygder som ger sysselsättning åt den bofasta befolkningen. Stödet administreras av och har utgått till så skilda verksamheter som jordbruk, fiskodling, hantverk, småindustrier, uthyrningsstugor, serveringar och butiker. Genom att stödnivån i varje ärende är begränsad har stöd inte kunnat lämnas till kooperativ verksamhet. Då sådan verksamhet har stor betydelse t.ex. när det gäller lagring och distribution av produkter odlade i glesbygd, bör reglerna ändras så att stöd kan bli möjligt. Det är då nödvändigt att ändra beloppsgränsen samt att avsätta en viss del av befintliga resurser för stöd till kooperativ verksamhet. Det bör även skapas en möjlighet att lägga ut stöd över en längre tidsperiod. Detta bör kunna ske inom gällande ramar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ändrade regler för glesbygdsstöd.
mot · GD02A456 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: A456 Lokaliseringsstöd för gruvbrytning i Gruvbrytningen i är som regel knuten till inlandet. Den har stor regionalpolitisk betydelse, eftersom den snabba strukturomvandlingen i svenskt näringsliv kombinerat med socialdemokraternas koncentrationspolitik har lett till en i det närmaste urarmning av inlandet i och Bergslagen. I driver Metall flera gruvor som man utforskar nya mineralfyndigheter. I i Rockliden har undersökt en fyndighet för en eventuell gruvbrytning. Det gäller silver, zink och koppar. Malmförekomsten lär vara bättre än på många andra håll. Metall har uppskattat malmuttaget till ett par miljoner ton vid en gruvbrytning enligt kommunala företrädare. Gruvbrytning i Rockliden skulle betyda ett 70-tal arbetstillfällen i en bygd som får allt svårare att behålla människorna. Skogsbruket mekaniseras och jordbruken läggs ned. Kommunen har gjort satsningar på industrilokaler och glesbygdshögstadium, men det räcker inte, utan dessa satsningar hotas om inte andra alternativ tillkommer. I berörs samhället men även kommun kommer att beröras. ligger inåt landet från kusten räknat och från Rockliden. Det samhället skulle kunna leva upp på nytt om gruvan öppnades. När människor förlorar sina arbeten i takt med nedläggningar i jordbruk m.m. då återstår i bästa fall att pendla till 6 mil därifrån. Rockliden finns med bland de gruvprojekt för vilka Metall tidigare begärt lokaliseringsstöd, men inte erhållit något. har tidigare satsat 25 milj.kr. i förprospektering och begärde hjälp för att kunna provbryta, men regeringen har inte hörsammat detta. är ett län som behöver stora satsningar i inlandet. Nationalekonomiskt finns ovärderliga tillgångar i vårt land, tillgångar som behöver skötas och brukas. Vi tänker då på jorden och skogen, men också på sjöar, kraftverksanläggningar, fiskevatten, fritidsområden, turistanläggningar etc. Det finns all anledning att uppmärksamma gruvdriftens möjlighet att bidra till sysselsättning i dessa områden. Det är därför nödvändigt att regeringen beslutar om lokaliseringsstöd till Rocklidengruvan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av lokaliseringsstöd till gruvbrytning i Rocklidengruvan.
mot · GD02A463 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: A463 av m.fl. (c) En aktiv regionalpolitik Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Bo250 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen av en lugn utvecklingstakt för storstäderna och behovet av en aktiv regionalpolitik. () () () () () () gotab 96043, 1990
mot · GD02A601 · 1990-01-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:A601 av m.fl. (fp) Den statliga personalpolitiken Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Fi502 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den statliga personalpolitiken m.m. () () () () () () () () () 1 1989/90.
mot · GD02A603 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90: A603 av och (båda c) Det statliga nattraktamentet Behovet av att delta på kurser och konferenser har ökat inom alla sektorer. Det är viktigt att öka och bredda kunskap på olika sätt. Att just detta krav har ökat vittnar inte minst det faktum om att det kan vara mycket svårt att ordna hotellrum , framför allt i våra största städer , , men också i våra medelstora och stora städer. Vi blir ständigt påminda om att kostnadsutvecklingen i vårt land är mycket hög. Vi har en inflationstakt som vi inte kan acceptera och alla ansträngningar måste vidtas för att stoppa denna för vårt land mycket besvärade situation. Alla måste solidariskt förstå att man gemensamt måste minska på kostnader, det gäller på alla nivåer och det gäller för staten, kommunerna, föreningar, organisationer och företag. Det måste därför vara rimligt att vi skapar ett vettigt förhållande mellan verklig kostnad för en övernattning på ett hotellrum och det nu gällande statliga traktamentet för en övernattning. Som situationen är nu med en ersättning på . per natt så finns det ingen stimulans att fundera på andra alternativ än att bo på hotell. Detta innebär i många stycken onödiga kostnader. Skulle det finnas en motivering att ordna övernattning, t.ex. hos släkt eller vänner skulle många kunna ordna det så. Men som situationen är räcker inte ens alternativersättningen till en blomma "som tack för besväret. Vi tycker därför att det statliga nattraktamentet måste räknas upp till en nivå på av ett genomsnittspris för ett hotellrum. Omräknat i kronor kan . vara en rimlig ersättning för nattraktamentet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en ökning av nivån på det statliga nattraktamentet till .
mot · GD02A604 · 1990-01-20 00:00:00 — Motion till 1989/90: A604 av m.fl. (vpk) Den statliga löne- och personalpolitiken Den statliga personalpolitiken skapar nya stora klyftor.De traditionella lönesystemen som byggde på den solidariska lönepolitiken har numera övergivits till förmån för individuella lönesystem. Vpk är starkt kritiskt till denna utveckling. Mycket i den statliga lönepolitiken kan härledas från Svenska Arbetsgivareföreningens lönestrategier och organisationssystem. Det som händer på den statliga sektorn är normgivande för kommun- och landstingssektorn och därmed har mycket av SAF:s målsättningar och strategi slagit igenom i hela samhället. Tyvärr understöds denna utveckling av regeringen som fallit undan för de nyliberala idéerna. Uppvärderingen av chefsrollen och den nya individuella lönesättningen har resulterat i jättelika löner för cheferna och enorma löneklyftor inom den statliga sektorn. Regeringen accepterar och står bakom att chefslöner kan höjas med månadsbelopp som överstiger en vanlig löntagares totala månadslön. Den statliga lönepolitiken måste nu ändra riktning och istället utformas utifrån krav om jämlikhet, rättvisa, lika lön och lika värderingsprincip. I den statliga personalpolitiken framstår två frågor som centrala: - att lyfta den allmänna nivån på kunnandet, bl.a. minska de stora utbildningsklyftorna - att genomföra en arbetsorganisation som ger innehåll i arbetet, minskar utslagningen och ger en bra arbetsmiljö. En teknisk-humanistisk utbildning för dem som inte har i skolan eller lägre utbildning är nödvändig, för att jämna ut utbildningsklyftorna, och för att öka kunnandet i hela den offentliga sektorn och samhället. Den kontinuerliga utbildningen måste tillfalla alla inom personalpolitikens ram, inte bara ett fåtal arbetsledare som myndigheten eller företaget satsar på. Kravet på innehåll och inflytande i arbetet, minskad utslagning och bra arbetsmiljö förutsätter att de fackliga organisationernas ställning stärks. 1989/90 A604 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om en ny statlig lönepolitik som utgår från jämlikhet och rättvisa, 2. att hos regeringen begär förslag till ny statlig personalpolitik innebärande att a) en satsning sker på en teknisk-humanistisk utbildning, b) nya arbetsorganisationsformer inom den statliga personalpolitiken inte får införas utan den lokala fackföreningens godkännande i enlighet med vad som i motionen anförts. (vpk) (vpk) första krav är att nya arbetsorganisationsformer inte ska få införas utan fackets godkännande. En sådan utveckling skulle vara ett föredöme för hela arbetsmarknaden och påvisa hur parterna kan bli mer jämställda vid förhandlingar.
mot · GD02A605 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:A605 av () Sjuklönemedel De statliga myndigheterna erhåller inte kompensation för personal som är sjukskriven eller frånvarande med sjukbidrag. Eftersom myndigheten betalat sjuklönen har den pressade ekonomiska situationen inneburit att myndigheten inte anställt vikarier i den omfattning som erfordrats. främst i myndigheter med få anställda, inneburit att kvarvarande personal tvingats att utföra den sjukskrivna personalens arbete. I längden leder detta till för hög arbetsbelastning med ökad förslitning av personalen och ökad sjukskrivning som följd. Förhållandena innebär också att myndigheten, av ekonomiska skäl och av omtanke om den kvarvarande personalen, blir mer angelägen om att medverka till sjukpensionering av den sjukskrivna personalen. Det naturliga vore att det gavs större möjligheter till tidsbestämda sjukbidrag och framförallt till insatser i form av arbetsträning, byte av arbetsuppgifter och andra anpassningsåtgärder. Mänskligt och samhällsekonomiskt är det fördelaktigare att rehabilitera den sjuka personalen hellre än att snabbt överföra dem till pensionssystemet. På grund av att sjuklönemedel inte återförs till myndigheterna så skapas en arbetsmiljösituation som inte medger att största möjliga insatser görs för rehabilitering och arbetsanpassning. Statens sparkrav på respektive myndigheter är bra och nödvändigt, men sparivern får inte skapa förhållanden som i slutänden innebär fördyrade kostnader och mänskligt lidande. Redovisade förhållanden innebär med nuvarande system att allt för många människor drivs mot en för snabb pensionering. Därtill uppkommer onödig förslitning av kvarvarande personal vilket i förlängningen leder till fler sjukskrivningar och ökade kostnader. Indragningen av lönemedel vid de statliga myndigheterna har pågått utan att problemen, som redovisas, har blivit föremål för någon form av kartläggning. Rehabiliteringsberedningen vars förslag nu har remissbehandlats borde ha studerat effekterna av förhållandet mellan sjukersättning/sjukbidrag och pension samt effekterna av bristande rehabilitering och arbetsanpassning vid de statliga myndigheterna. Detta har inte skett. Regeringen bör skyndsamt få i uppdrag att kartlägga förhållandet mellan sjukersättning/sjukbidrag och pensionering vid de statliga myndigheterna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs A605 att hos regeringen begär en kartläggning av sambandet mellan sjuklön/sjukbidrag och pensionering vid de statliga myndigheterna.
mot · GD02A610 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A610 av m.fl. (fp) Statliga pensionsavtal Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sf344 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statliga pensionsavtal. () ()
mot · GD02A611 · 1990-01-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:A611 av m.fl. (vpk) Personalutbildning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ub308 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som anger en miniminivå för en kompetenshöjande personalutbildning för alla anställda, 2. att hos regeringen begär förslag om lag som tillförsäkrar facket samma inflytande över all personalutbildning som gäller för personalutbildning i förnyelsefondernas regi, 3. att hos regeringen begär förslag om en utbyggnad av förnyelsefonderna med avsättning baserade på företagens vinster och 1990 enligt de riktlinjer som anges i motionen. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02A612 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A612 av () Nattraktamentet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sk449 hemställs att ett generellt nattraktamente återinförs i det statliga resereglemente!. gotab 96048, 1990
mot · GD02A702 · 1990-01-11 00:00:00 — Motion till 1989/90:A702 av och (båda m) Flexibelt uttag av arbetstid Att kunna anpassa uttaget av arbetstid efter familjens och barnens behov är en mycket viktig fråga för föräldrar till små barn. under andra perioder av livet är detta dock viktigt för att föräldrar skall kunna kombinera vårdansvar med yrkesarbete utanför hemmet. För att småbarnsföräldrar och andra som har ansvaret för vård av exempelvis handikappade eller äldre i hemmet behöver möjligheter till kortare arbetstid, behöver inte alla ha kortare arbetstid. De som önskar arbeta mer skall givetvis kunna göra det utan hinder. Dessutom varierar behoven under olika perioder för en och samma människa och familj. Kravet på sextimmars arbetsdag för alla stämmer inte med människors behov och önskemål! En ung människa, som bygger upp ett hem, vill kanske arbeta mycket och tjäna bra med pengar. Småbarnsföräldrar däremot har större behov av ledig tid för att öka arbetstiden igen då barnen blivit större. kan en förälder behöva kortare arbetstid för att kunna ägna mer tid åt sina tonårsbarn. Ett barn med problem eller handikapp kan behöva en förälder hemma under vissa perioder. i livet kanske samma person behöver kortare arbetstid för att ta hand om äldre anhöriga. Genom den nya tekniken och genom den utökade tjänste- och servicesektorn har stora möjligheter öppnats till decentralisering av arbete och boende och även till olika kombinationer av arbete i och utanför hemmet. Möjligheterna att förena arbetsliv och familjeliv har förbättrats för både män och kvinnor. Om kvinnorna skall få ökade möjligheter att på någorlunda likvärdiga villkor med männen satsa på utveckling i yrkeslivet, är det viktigt att båda föräldrarna kan variera arbetstid och förläggning av arbete. Det är viktigt att kunna göra det på olika sätt under olika perioder. har vi en lagstadgad och mycket detaljerad reglering av arbetstiden. För att underlätta för människor behövs i stället utökade möjligheter att träffa avtal om arbetstidens längd och förläggning. Den fortsatta arbetet med arbetstidsfrågorna måste syfta till att öka den enskildes möjligheter till valfrihet och flexibilitet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om att det fortsatta arbetet med arbetstidsfrågorna skall Mot. syfta till att öka den enskildes möjligheter till valfrihet och flexibilitet.