mot · GD02Sk345 · 1990-01-21 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk345 av () Avdraget för arbetsresor Samhället bör på olika sätt underlätta för barnfamiljerna bl.a. för att de skall få rimliga ekonomiska förhållanden jämfört med andra familjer och för att barnen skall få bästa möjliga uppväxtförhållanden. Både det ekonomiska trycket och de praktiska problemen kan vara besvärande för många småbarnsföräldrar. Ett praktiskt problem för många är om de lyckas få plats i barnomsorgen - att före sitt arbete, särskilt om det börjar tidigt, lämna sina barn till daghem eller dagbarnvårdare. Förlängning av resvägen till arbetsplatsen på grund av omväg för att lämna sina barn medför fördyringar, som inte får räknas in i avdrag för resa till och från arbetsplatsen. Reseavdragen har diskuterats mycket sedan socialdemokraterna i RINK (utredningen om reformerad inkomstbeskattning) föreslog en stark begränsning av denna avdragsrätt. Efter kraftfulla protester från bl.a. tvingades dock socialdemokraterna retirera från detta förslag så att reseavdraget blev oförändrat, men tyvärr ej uppräknat med hänsyn till den ökade skattebelastningen på bensinen. Lika väl som avdrag får göras för resa till och från arbetsplatsen borde det för att underlätta för småbarnsföräldrarna vara möjligt för dem att få räkna in lämnande och hämtning av barn i barnomsorgen i sin arbetsresa vid beräkning av resekostnad och restid. Det är ju inte möjligt för alla att få daghemsplats eller motsvarande i närheten av sin bostad och eftersom barntillsyn är en förutsättning för att småbarnsföräldrarna skall kunna ha ett förvärvsarbete utanför hemmet och därmed få en arbetsinkomst är det befogat att utöka rätten till reseavdrag på detta sätt. En sådan reform skulle innebära ett välkommet stöd för berörda småbarnsfamiljer men den skulle knappast komma att medföra märkbart skattebortfall för samhället eftersom det endast torde röra sig om en mindre del av småbarnsföräldrarna, som har sådana förhållanden att den föreslagna regeln skulle öka deras reseavdrag. vid inkomst av tjänst torde också något begränsa samhällets skattebortfall på grund av den av mig här föreslagna reformen, vilken ändock är lika angelägen för de småbarnsfamiljer det gäller. Jag har tagit upp denna fråga vid flera riksmöten (motionerna 1985/86:Sk333, 1986/87:Sk395 och 1987/88:Sk305). Min och övrigas motioner med dessa krav har avvisats av riksdagsmajoriteten med motiveringen att ett avsteg från principen att man vid tidsvinstberäkning bör inkludera uteslutande tid som går ut för att komma till och från arbetsplatsen skulle kunna medföra betydande kontroll- och tillämpningssvårigheter. Det är anmärkningsvärt att påstådda kontroll- och tillämpningssvårigheter skall få utgöra hinder för en angelägen rättvisereform för berörda föräldrar. Motsvarande motioner avslogs (1988/89:SkU20) av majoriteten med hänvisning till RINK:s arbete och att pågående översyn av skattereglerna borde avvaktas. Men i reservation av m och fp och i särskilt yttrande av c och vpk uttalade man sig mycket positivt för en lösning enligt motionskraven. Det bör enligt min mening vara samhällets strävan att dels underlätta för småbarnsföräldrar att förena föräldraskap och förvärvsarbete, dels skapa ökad rättvisa mellan familjer som på olika sätt löser barntillsynen. Det står nu för länge sedan klart att RINK inte löst denna fråga. bör därför nu ta ett initiativ för att småbarnsföräldrar skall få den här begärda skatterättvisan. Detta förslag bör genomföras så att det kan träda i kraft som den aviserade stora skattereformen . bör därför hos regeringen begära att förslag skyndsamt utarbetas och framläggs. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om rätt för småbarnsföräldrar att vid beräkning av avdrag för resa till och från arbetet få inräkna resa och restid för lämnande och hämtning av barn på daghem eller motsvarande. 1989/90 Sk345