ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02A49 · 1990-03-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A49 av och (båda s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I propositionen föreslås förändringar i nuvarande stödområdesindelning. Detta innebär för del att fjällkommunerna kommer i stödområde 1. kustkommunerna hamnar utanför stödområdet, medan kommuner som , och placeras i stödområde 2. Dessa är kommuner i mellanområdet med en svag infrastruktur och ett ensidigt näringsliv. Det är dock så, att framför allt kommun utgör en viktig länk mellan kust och inland. Med lagda förslag kommer denna kommun att få en kraftig tröskeleffekt i förhållande till de kommuner som inplaceras i stödområde 1. När det gäller förslagen om länsstyrelsernas huvudansvar för samordningen av statens regionala utvecklingsinsatser är detta bra. Vi vill dock påpeka vikten av att de föreslagna bidragsnivåerna också utbetalas. Det är inte tillfredsställande när de företag som sökt bidrag efter det att ansökan har inlämnats möter en byråkratisk handläggning med ett antal förhandlingar om en sänkning av stödnivån. Det är också viktigt att företag som ligger utanför stödområdet, men som arbetar inom stödområdet, borde kunna komma i fråga när det gäller utvecklingsbidragen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödområdesindelningen i . () ()
mot · GD02A56 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A56 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Det regionalpolitiska regelsystemet missgynnar kvinnor. Det beror på att kvinnliga företagare vill satsa på andra företagsinriktningar än män. Reglerna för att erhålla regionalpolitisk! stöd är emellertid utformade enligt traditionellt manligt företagande. Som exempel kan nämnas följande från kommun . har betalats ut till 59 företag, varav 4 kvinnliga. 67 personer fick arbete inom verkstadsindustri, träindustri, elektronik och turism. har utgått till 37 företag, varav 0,5 kvinnlig företagare. 195 personer har beretts sysselsättning inom samma områden som ovan plus ett serviceföretag (med manlig företagare). har utgått till 10 företag, varav ingen kvinna. 122 personer har fått arbete i liknande sektorer som ovanstående. Den totala sysselsättningseffekten av de regionalpolitiska stöden är 384. Därav är 68 kvinnor. Om alla stödformer räknas samman blir kostnaden per arbetstillfälle Glesbygdsstödets kostnad per arbetstillfälle är , lokaliseringsstödet från och lokaliseringsstödet från SIND Andelen kvinnor som erhållit stöd är anmärkningsvärt lågt. Beror detta då på att kvinnor inte har några idéer? Vill inte kvinnor bli egna företagare? har det funnits ansökningar om regionalpolitisk! stöd från kvinnor. De har velat syssla med möbelrenovering, kemtvätt, frisör, café, , textilverksamhet, m.m. Dessa har dock fått avslag på grund av att deras företagsidéer inte passar regelsystemet. som vi talar om en levande landsbygd och betonar vikten av att skapa möjligheter för kvinnor att bo och verka i dessa bygder, har vi ett re gelsystem som går i motsatt riktning. De regionalpolitiska stöden bör själv- Mot. fallet utformas så att de även kan användas till verksamheter som av tradi- A56 tion är relaterade till kvinnor. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring av regelsystemet för erhållandet av regionalpolitisk!
mot · GD02A59 · 1990-03-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A59 och i (båda c) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Kommunerna , och i ingår i stödområde C. Det regionalpolitiska stödet har haft mycket stor betydelse för utvecklingen i de tre kommunerna. Mer än 3 000 arbetstillfällen har tillskapats sedan stödet infördes. Utan den möjligheten hade förmodligen utvecklingen varit betydligt dystrare. I den regionalpolitiska propositionen föreslår nu regeringen en ny stödområdesindelning vilket innebär att de tre kommunerna lämnas utan stöd. Gällande mål för regionalpolitiken är att ge människor tillgång till arbete, service och god miljö oavsett var de bor i landet. En rättvis fördelning av välståndet mellan olika delar av landet som bidrar till en balanserad befolkningsutveckling så att valfrihet beträffande bosättning, utbildning, arbete främjas. Detta är mål som propositionen lägger fast. De tre kommunerna har minskat sin folkmängd . krävs stödinsatser för en återhämtning. Den regionala obalansen är fortfarande minst lika allvarlig som i de prioriterade landsdelarna. Andelen av befolkningen samt andelen arbetstillfällen i kostnadskänslig industri är t.o.m. sämre än i de i propositionen prioriterade områdena. av de anställda inom industrin arbetar i företag med huvudkontor utanför regionen. av produktionen är legoarbeten, av de sysselsatta arbetar i legoföretag som är knutna till endast en kund. Helt uppenbart är situationen i samtliga avseenden likvärdig med den i kommuner som propositionen föreslår ingå i stödområdena 1 och 2. De mål som anges gälla för regionalpolitiken och de förutsättningar som gäller för regionen kvalificerar kommunerna till fortsatt stöd. föreslår i sin partimotion om regionalpolitiken att stödområdena A, B och C även skall gälla i fortsättningen. Vidare anges att sysselsättningsstödet återinförs i stödområde C. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att kommunerna , och skall ingå i stödområde C, 2. att beslutar att sysselsättningsstöd skall utgå i stödom- Mot. 1989/90 råde C. A59 () ()
mot · GD02A62 · 1990-03-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A62 av (vpk) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Runt om i världen och i vårt land finns många organisationer och enskilda som arbetar för att utveckla alternativ när det gäller energiproduktion, ny teknik och nya produkter som är ekologiskt anpassade. Dessa enskilda och organisationer har många goda idéer men saknar resurser att omsätta dem i praktiken. Det behövs därför ett forum där de spännande idéerna kan möta sitt förverkligande. Samhället bör därför investera medel genom att starta försöksverksamhet med framtidsverkstäder. En sådan verkstad är utrustad med maskiner och redskap för att ta fram prototyper. Där finns också tillgång till avancerad informationsteknologi med anslutning till vetenskapliga databaser på olika områden. I framtidsverkstaden hålls också kurser, seminarier och föreläsningar kring aktuella forsknings- och utvecklingsprojekt. Framtidsverkstaden skall vara tillgänglig även för forskare, uppfinnare och innovatörer utan formella meriter och examina. En framtidsverkstad bör vara ett samarbetsprojekt mellan många olika intressenter. Det kan vara exempelvis kommuner, landsting, högskolor, privata företag och ideella organisationer, som tillsammans finansierar och driver ett sådant projekt. bör främja en sådan utveckling genom att anslå 5 milj. kr. Medlen bör kunna användas som delfinansiering av investering och drift. Det här förslaget kan ses som en utveckling av liknande projekt i andra länder. Där har uppfinnarverkstäder använts som en bland många vägar att försöka skapa ny sysselsättning i tider av stor arbetslöshet. Det är en viktig aspekt även om vi för tillfället inte har arbetslöshet. I det kapitalistiska samhället följer lågkonjunkturer på högkonjunkturer. Framtidsverkstäder kan därför i många regioner bli ett medel att möta nästa kris. Regionala problem är inte bara en fråga om obalans i förhållandet mellan storstadsregioner och landsbygd. Det finns också stora skillnader inom regioner. Inom är det väsentliga skillnader mellan den södra och den norra delen. Den södra delen är missgynnad i förhållande till den norra. En framtidsverkstad enligt förslaget i motionen skulle bidra till att skapa en kreativ miljö, med inriktning på forskning och utveckling för framtiden. I finns Tom Tits experiment. En verksamhet som väcker och Mot. 1989/90 stimulerar intresset för naturvetenskaperna. Besökarna ges möjlighet att A62 själva genomföra enklare experiment. Verksamheten är uppskattad både av barn och vuxna. Det vore synnerligen lämpligt att till denna miljö förlägga en av de förhoppningsvis många framtidsverkstäderna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att anslå 5 milj. kr. för försöksverksamhet med framtidsverkstäder i enlighet med vad som i motionen anges.
mot · GD02A65 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A65 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet En väl utbyggd infrastruktur är av avgörande betydelse för en regions utvecklingsmöjligheter. Snabba och väl fungerande kommunikationer för person- och godstrafik tillika med goda telekommunikationer är krav som ställs för att det moderna samhället skall fungera. Både för företagens transporter och för privatbilismen är ett vägnät av hög och god standard en annan viktig förutsättning för utveckling. Delar av vägnät har ett eftersatt vägunderhåll. Ny- och ombyggnationer är också nödvändigt för att kunna tillgodose kravet på snabba kommunikationer. Som ett led i förbättrade förbindelser mellan och har förordats en ny väg, den s.k. Bergslagsdiagonalen, vars sträckning till vissa delar följer . Utbyggnaden av Bergslagsdiagonalen skulle medföra nödvändiga standardförbättringar av vägsträckan - som det skulle utgöra en viktig stimulans för ökad tillväxt i vissa delar av Bergslagen. En viss upprustning av är också nödvändig för att tillgodose utvecklingsmöjligheter i andra delar av Bergslagen. I takt med den ökade turismen har en omfattande utbyggnad skett av Sälenområdets fjällanläggningar. Antalet bäddar, liftar, husvagnsplatser och stugor har mångdubblats . Detta har medfört att mellan 35 000 och 50 000 turistbäddar växlas under vissa tider av året. Det betyder att uppemot 100 000 personer färdas till och från området . Vägsträckan - Sälenfjällområdet har långt ifrån anpassats till den ökade trafikmängden. Delar av (Djurås-Maling) och () är i behov av upprustning och i vissa delar av ombyggnad. mellan Sälens by och fjällområdet är alltför smal och krokig för att på ett trafiksäkert sätt svälja den ökade turisttrafiken. Sälenområdets stora betydelse för bygden måste beaktas. Turistnäringens utsatthet genom ökad bensin- och restaurangskatt gör att ytterligare hinder som dåliga vägar måste undvikas för att som attraktiv turistort skall kunna bestå. Det finns därför starkt vägande skäl för en upprustning, och i vissa delar ombyggnad, av , . Det skulle också vara en värdefull förbättring av infrastrukturen i de orter som är belägna efter vägarna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny vägsträckning som förbinder med , den s.k. Bergslagsdiagonalen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en upprustning och ombyggnad av vägarna 68, 71, 297 samt 1053.
mot · GD02A66 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A66 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I den regionalpolitiska propositionen föreslås att utvecklingsfonderna i stödområdet ska få pengar speciellt riktade till kvinnor som vill starta eget företag. Detta är positivt eftersom en undersökning vid i visar att av glesbygdsstödet har gått till kvinnlig verksamhet. Kvinnor som söker glesbygdsstöd vill oftast ha pengar till typiskt kvinnliga verksamheter som service, turism, hantverk och hemslöjd. Vissa länsstyrelser betraktar inte dessa verksamheter som riktiga jobb och det har visat sig vara svårt att få stöd för att starta dessa kvinnliga verksamheter. Stödet har i stället riktats till exportindustri och till företag, som inte vänder sig bara till den lokala marknaden. Utöver satsningar på ovan beskrivna verksamheter borde kvinnorna dessutom kunna få stöd för att satsa på tjänsteverksamheten ute i landet med hjälp av datorer och telefax. Förvaltningarna i storstäderna, departementen, många företag och en hel del statlig verksamhet skulle kunna lämna över arbetsuppgifter till arbetsplatser ute i glesbygden. Där skulle de kunna få både kvalificerat, analyserande arbete och vanliga kontorsgöromål utförda utanför de överhettade storstadsregionerna där arbetskraftsbristen är stor. Att dessa tankar kan bli verklighet har man visat i Friggesund i . Där har två kvinnor startat ett litet företag kallat Datagårn. Det visar också att kvinnor och teknik är något som hör ihop och som kan utvecklas. Kvinnor med kreativitet och vilja att göra något nytt hämmas ofta i sina ambitioner av bristande kunskap om hur vårt samhälle fungerar, vilka vägar man kan gå för att få fakta om t.ex. utbildningsmöjligheter, studiesocialt stöd, ja, över huvud taget vilka möjligheter vårt samhälle kan erbjuda. I varje län borde det finnas ETT ställe dit man som kvinna kan vända sig för att få upplysningar och råd av skilda slag. Dit man kan vända sig för att bli lotsad vidare i samhällslabyrinten. Tänk om ETT telefonsamtal skulle kunna bli öppningen till ett rikare liv för individen och till nytta för samhället. I propositionen står att stöd till särskilda insatser för kvinnor bör kunna lämnas av medlen för regional projektverksamhet som länsstyrelserna disponerar. Det är fina tankar och en god vilja som ligger bakom denna formule Tyvärr har det visat sig, att det inte räcker med denna typ av viljeinrikt- Mot. Ska det hända något positivt för kvinnorna i skogslänen måste mer be- A66 stämda tag tas till. Vi motionärer anser därför, att en viss summa pengar ur anslaget för regional projektverksamhet, ska specialdestineras just till kvinnor i skogslänen och med möjlighet att utnyttja dessa medel till både hårda och mjuka satsningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till kvinnor i skogslänen. () () () ()
mot · GD02A70 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A70 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I propositionen föreslås att stödet till IKS-verksamhet skall upphöra. För glesbygdskommunerna är det synnerligen olyckligt om IKS-stödet slopas. Verksamheten fyller ett stort behov för de människor som bor långt från tätorten och därigenom långt från konventionella arbetstillfällen. inland, t.ex., karakteriseras av glesbygd som innebär att avstånden mellan byarna och tätorterna är relativt stort. Äldre långtidsarbetslösa har via IKS-arbeten beretts en möjlighet att bo kvar på sin hemort och ändå erbjudits arbete - en möjlighet som kan komma att försvinna om propositionens förslag vinner gehör. Dessutom har IKS nyttjats som ett kompletterande företagsstöd vid mindre företagsprojekt. istället för att göra en regelrätt ansökan om glesbygdsstöd har företaget löst sina investerings- och expansionsplaner via stöd från IKS-medel, en smidighet i systemet som ofta underlättat företagens expansionsplaner i glesbygden och därmed berett ortsbefolkningen arbetstillfällen. Vid byggandet av kommunägda industrihuslokaler utgår lägre investeringsstöd än vad som gäller när privata företag investerar i lokaler. Eftersom tillverkningsindustrin är relativt ung i inland finns inget särskilt öveskott av lokaler som är uppförda under tidigare decennier. Tvärtom är bristen på lokaler högst påtaglig och utgör en hämsko för näringslivets expansion i dessa områden. För att råda bot på detta och erbjuda företag en konkurrensmässig hyra anser jag att kommunägda industrifastigheter borde erhålla samma bidragsprocent vid uppförande av lokaler som utgår till privata företag. För inland är detta speciellt viktigt eftersom området ej har sådan attraktionskraft att det lockar till sig privata företag som vill investera i industrilokaler. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att stödet till IKS-verksamheten bibehålls, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att samma procentstöd skall utgå till såväl kommunägda som privatägda industri- Mot. 1989/90 lokaler.
mot · GD02A71 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A71 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Nedsättning av sociala avgifter Den icke-socialistiska regeringen medverkade till att arbetsgivaravgifterna inom stödområdet A sänktes. Avsikten var att generellt förbättra förutsättningarna för verksamhet i speciellt utsatta delar av inland. Reglerna har därefter förändrats. Regeringen föreslår nu att nedsättningen skall förbehållas de svårast drabbade områdena, dvs. har länge krävt att nedsättningen av sociala avgifter skall gälla all icke offentlig verksamhet. Nedsättningen bör omfatta stödområde A och dessutom följande kommuner som måste bedömas som hårt utsatta ur både konkurrens- och sysselsättningsaspekter, nämligen kommun, del av (Fällfors, och ), del av () De regionalpolitiska problemen inom de ovan nämnda kommunerna kräver generella åtgärder med nedsättning av sociala avgifter, om avsikten är att regionalpolitiken skall syfta till att öka den enskildes möjligheter att fritt kunna välja arbete och bostadsort skall infrias. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att nedsättning av sociala avgifter skall omfatta all icke offentlig verksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att nedsättningen bör omfatta stödområde A med tillägg av följande kommuner: del av (Fällfors, och ), Mot. del av ().
mot · GD02A72 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A72 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I propositionen föreslås en ändring av stödområdesindelningen. Denna ändring drabbar ett antal Värmlandskommuner, eftersom stora delar av tillhört de regionalpolitiskt prioriterade stödområdena: får en förändrad situation, flyttas från stödområde B till stödområde 2. tillhör nu stödområde C men föreslås av regeringen inplaceras i tillfälligt stödområde. är ett tillfälligt stödområde men lämnas enligt förslaget helt utanför stödområdet. , och tillhör nu stödområde C men ställs enligt regeringens förslag helt utanför regionalpolitiskt stöd. Det finns inga motiv i regeringens proposition till varför vissa kommuner som har ingått i stödområde C nu lämnas utanför. Att avveckla stödområde C i en högkonjunktur utan att belysa konsekvenserna av en avveckling är farligt. Det var därför inte underligt att regeringens förslag kom som en chock för många kommuner. Så betraktas t.ex. i regeringens förslag till stödområdessystem som en katastrof för kommun. Kommunen är föreslagen att lämnas utanför stödområdessystemet medan grannarna och skall få del av det regionalpolitiska stödet. som tillhör kommun är en av de orter i landet som riskerar att förlora mest arbetstillfällen. Det är i TVAB som 500 arbetstillfällen är i fara eftersom hela tillverkningen är inriktad på leveranser till bilindustrin. har sålt TVAB till och en omfattande omstrukturering av kablageindustrin är i gång. I grannkommun , som föreslås ligga kvar i stödområdet, har TVAB en filial. Avståndet mellan och är så ringa att faran för en förskjutning av all verksamhet dit mycket väl kan bli resultatet av den nu hotande skillnaden mellan kommunerna. Kommunen har också lyckats skapa flera bra småindustrier som är i uppbyggnadsfasen. Dessa upplevs också komma i strykklass gentemot en satsning i grannkommunen. Det är orimligt att förändra stödområdesindelningen utan att man noggrant har utrett konsekvenserna för berörda kom muner av förslaget. Den nuvarande stödområdesindelningen bör behållas, Mot. utsatta bygder kan inte så lättvindigt som regeringen föreslår lämnas utan A72 IKS-stödet och stödet till samhällig service Regeringen föreslår att IKS-stödet och stödet till samhällig service inom ramen för glesbygdsstödet skall avvecklas. Det är enligt min mening bättre att länsstyrelserna själva får avgöra vilken form av stöd som skall lämnas inom ramen för glesbygdsstödet. Därför bör länsstyrelserna även fortsättningsvis få besluta om IKS-stöd och om stöd till samhällig service. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår regeringens förslag att ändra stödområdesindelningen, 2. att avslår regeringens förslag att avveckla IKS- stödet och stödet till samhällelig service inom ramen för glesbygdsstödet.
mot · GD02A75 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A75 av och (båda fp) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet län har stora regionala skillnader - glesbygd i Norduppland och mycket expansivt mellan och . I propositionen föreslås en stödområdesförändring i stort innebärande att stödområde C kommer att försvinna. I en motion föregående år föreslog vi, att skall föras till stödområde C. Vi upprepar detta förslag. Vi anser, att nuvarande stödområdesindelning bör behållas till dess man gjort en utvärdering av vad en förändring i föreslagen riktning kommer att innebära för berörda kommuner. Projektet är viktigt för att förbättra kommunikationerna i . expanderar kraftigt och en snabb utbyggnad av Mälarbanan- skulle också lösa många av trafikproblemen i och kring . anser, att det behövs en större satsning på infrastruktur än den regeringen föreslår. Vi anser för vår del, att en ökad satsning på infrastruktur i förhållande till dagsläget måste komma till del. Den nya färjeförbindelsen mellan och Nystad i har stor betydelse för att minska transporter på landsvägarna både från trafiksäkerhetssynpunkt och miljösynpunkt. som transporteras på denna linje kommer från hela landet, varför vi anser att järnvägslinjen ÖrbyhusHargshamn har riksintresse och borde överföras till stomjärnvägsnätet. En satsning på denna förbindelse skulle avsevärt kunna bidra till att minska trafiktrycket på , dit färjeförbindelserna från annars går. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödområdesförändringen och införande i stödområde C, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggande av , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överförande av viss järnvägsdel till stomjärnvägsnätet.
mot · GD02A77 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A77 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet En grundläggande orsak till den ökande koncentrationen till storstäderna är inte deras livsmiljö utan det faktum att viktiga beslut oftast fattas där och att makt koncentreras dit. Koncentrationen har skapat en sådan brist på balans mellan tätorter och glesbygd att livskvalitén i båda dessa miljöer tagit skada. Det finns lyckligtvis nu goda möjligheter att ändra på denna trend genom den dynamiska utvecklingen av teletransmissionstekniken och av datortekniken. Sammanträden kan i långt högre grad än tidigare hållas via telefon (även via videofon) och kommunikation mellan beslutsfattare kan ske via terminaler och modem. I detta arbete är det viktigt att samhällets förvaltning går före med gott exempel och underlättar för tjänstemän inom den statliga och regionala förvaltningen att utföra sitt arbete i hemmet var än detta är beläget. För detta är det viktigt att man - arrangerar telefonmöten i stället för lokalt bundna sammanträden - lägger om kommunikation inom förvaltningsenheter till att göras via datorer - möjliggör beslutsfattande, voteringar etc. med teleteknik. Sådana reformer skulle inte endast göra bosättning i glesbygd en möjlig arbetsförman, det skulle också bidra till sundare familjeliv för många tjänstemän samt, inte minst, göra energikrävande transporter onödiga. Med stöd av vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att den statliga förvaltningen bör införa teknik som underlättar för beslutsfattare och tjänstemän att leva och arbeta på hemorten.