mot · GD02Ju607 · 1990-01-16 00:00:00 — Alla som i sitt arbete kommer i kontakt med utsatta barn behöver utbildning och information. 6.15.4 Satsa på behandling På lång sikt krävs resurser att behandla alla inblandade parter. Såväl barnen som vuxna behöver genomgå behandling, t.ex. i form av psykoterapi. Att kräva obligatorisk behandling av gärningsmännen är givetvis svårt eftersom det strider mot frivillighetstanken som kännetecknar vården. Vård som bygger på frivillighet har också störst möjlighet att nå resultat. Så långt möjligt bör dock straffet kombineras med ett handlingsprogram som bl.a. innehåller samtalsterapi och psykologhjälp. Ökade resurser måste ställas till förfogande för behandling av utsatta barn och deras föräldrar. Sådana verksamheter finns exempelvis i och . De insatser som personalen här gör har visat sig ge goda resultat. Man bör starta liknande behandlingsform för drabbade barn i andra delar av landet och även inbegripa föräldrarna i denna behandling. Öppna psykiatriska mottagningar och missbrukarvården uträttar ett viktigt arbete på detta område. Behovet av ökat samarbete mellan polis, socialtjänst och skola-daghem för att lättare upptäcka och avslöja de fall där övergrepp förekommer måste också poängteras. Enligt en enkät som gjort fungerar samarbetet mellan de olika instanserna inte helt tillfredsställande. konstateras t.ex. att mottagningarna i mycket liten grad samarbetar med barnavårdscentralerna och skolan. Det är mycket angeläget att samarbetsformerna förbättras. Vad som ovan anförts om barn, som utsätts för sexuella övergrepp, bör ges regeringen tillkänna. 6.15.5 Ökad forskning om sexualbrott mot barn Förutom åtgärdsprogram behövs forskning på en rad områden. Vi vill nämna några. Forskning om vilka som är gärningsmän är ett exempel. Ett annat viktigt forskningsområde är vilken form av behandling/påföljd som ger bäst resultat, dvs. minst antal återfall. Trovärdigheten i barns vittnesutsagor diskuteras ofta och ifrågasätts. Mer kunskap och insikt i dessa frågor krävs. Det planerade men ännu ej beslutade projektet vid BRÅ, Brott mot barn, bör komma igång . Detta bör ges regeringen till känna. Undersökningar visar att män som begår våldsbrott ofta styrs av tidiga känslomässiga störningar och att dessa problem kräver vård, exempelvis psykoterapi. Särskilt män som gjort sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor behöver vård och efterbehandling. De erfarenheter som således har vunnits under tidigare försöksverksamhet på detta område bör tas till vara i behandlingsarbetet. Vad som anförts om behandlingsprogram för män, som gjort sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor och barn, bör ges regeringen till känna. 6.16.2 Fler mans jourer! Män som t.ex. misshandlat kvinnor eller barn, själva blivit utsatta för övergrepp eller gått igenom en skilsmässa behöver någon att tala med och någon som stöttar dem. I dessa situationer kan bl.a. mansjourer eller krisscentra för män behövas. Verksamheten vid bl.a. kriscentrat i har visat sig fylla ett mycket viktigt syfte. Allt fler män tar emot den hjälp som dessa centra kan erbjuda. Det finns behov av flera mansjourer/kriscentra i landet, vilket bör ges regeringen till känna. 6.17.1 Utvärdering av kriminalvårdsreformen kriminalvårdsreform syftade bl.a. till att främja den dömdes anpassning till samhället och motverka de skadliga följderna av frihetsberövandet. Den erfarenhet som finns visar att allvarliga brister kvarstår, vilket bl.a. framgår av den höga återfallsfrekvensen samt narkotikabrottsligheten och narkotikamissbruket på anstalterna. Det förhållande att den intagne under anstaltsvistelsen utvecklar narkomani finner vi fullständigt oacceptabelt. Den höga återfallsfrekvensen visar också att kriminalvårdens mål inte uppfylls. Vidare förekommer våld och övergrepp mellan de intagna som gör att intagna frivilligt begär isolering. Den stränga isoleringen på våra häkten är ofta inte befogad av utredningsoch säkerhetsskäl. Den innebär en påfrestande ensamhet för de häktade. Häktenas utformning och de regler som skall gälla för behandling på häktena bör utredas. Särskilt alarmerande är den ökade häktningsfrekvensen vad gäller ungdomar i åldrarna , beroende på att inte har tillräckliga möjligheter att omhänderta dessa. Ett ytterligare problem är behandling inom kriminalvården av det ökande antalet psykiskt störda och de svårigheter som kriminalvården har att ta hand om detta klientel på ett adekvat sätt. Frågor som rör kriminalvårdens innehåll utreds av en arbetsgrupp inom . Dessa frågor är av sådan dignitet att de bör utredas och utvärderas av en parlamentariskt tillsatt grupp. Utredningen bör vara oförhindrad att ta upp och belysa de frågor rörande kriminalvårdens innehåll och utformning som kan aktualiseras under arbetets gång. Vad som anförts om en parlamentarisk utredning för att utvärdera kriminalvårdsreform bör ges regeringen till känna. Trots att det finns behov av en genomgripande utredning och utvärdering av nuvarande kriminalvårdsreform, finns det ändå skäl att i avvaktan på denna genomföra vissa förändringar. Vi vill därför redan nu föra fram följande förslag. 6.17.2.1 En god eftervård Rehabilitering av de intagna är ett viktigt inslag särskilt för dem med missbruksproblem. Antalet vårdplatser i familjehem och behandlingshem för dem som straffats motsvarar dock inte behovet. En särskild fördel med denna form av verksamhet är att den intagne efter avtjänat straff kan återgå i frivillig placering enligt socialtjänstlagen. Ökade insatser bör därför sättas in för att möta behovet. Detta bör ges regeringen till känna. Det stora flödet av narkotika på anstalterna gör det synnerligen angeläget med snabba och effektiva åtgärder som hindrar att narkotika förs in på anstalterna. Reglerna och tillämpningen av kontrollen av post, telefonsamtal och besök måste skärpas för att hindra insmuggling av narkotika. 6.17.2.3 Permissioner/återfall i brott Kriminalvårdens nya föreskrifter innebär för det stora flertalet intagna i praktiken inte någon större ändring i förhållande till tidigare permissionsbestämmelser. Reglerna om permissioner bör enligt vår mening ytterligare stramas upp på olika sätt. Bl.a. bör kvalifikationstiderna för ny permission efter misskötsamhet av olika slag göras längre. Vidare bör obevakade per missioner starkt begränsas för intagna som gång på gång återfaller i brott. När det gäller intagna som begått allvarliga våldsbrott och narkotikabrott bör permission få förekomma endast rent undantagsvis. Vad som anförts här bör ges regeringen till känna. 6.17.2.4 Sänk inte straffen vid egendomsbrott Huvudprincipen för villkorlig frigivning bör vara att sådan frigivning inte sker förrän 2/3 av straffet avtjänats. Den nuvarande halvtidsfrigivningen har ingen förankring i det allmänna rättsmedvetandet. De signaler som regeringen givit att sänka straffen för egendomsbrott vänder vi oss med skärpa emot. Inbrott i lägenhet är exempel på brott som medför stor skada och som dessutom måste uppfattas som en allvarlig kränkning av den enskildes integritet. En straffmildring kan inte godtas. Detta bör ges regeringen till känna. 6.17.3 Åtgärder inom frivården Frivården spelar en betydelsefull roll i svensk kriminalvård. En väl fungerande frivård leder till ett minskat behov av fängelseplatser. De frågor och problem som berör frivården behandlas styvmoderligt inom . Frivården bör därför få en mer framskjuten plats i kriminalvårdsarbetet. Folkrörelser, fackföreningar, klientorganisationer, humanitära organisationer, kristna samfund och idrottsföreningar bör också kunna engageras i frivårdsarbetet i långt större utsträckning än vad som sker . Det samhälleliga stödet för verksamhet av detta slag behöver därför utökas. Antalet psykiskt störda lagöverträdare inom frivården, dvs. sådana som är psykiskt störda utan att för den skull ha dömts till sluten psykiatrisk vård, har ökat. Det ställer stora krav inte minst på frivårdens personal. Klarare riktlinjer bör utarbetas vad gäller omhändertagandet av psykiskt störda. Det är därvid viktigt att kriminalvårdens, och sjukvårdens vårdinsatser samordnas. Antalet frivilliga övervakare bör öka och rekryteringen av nya övervakare bör kunna ske i samarbete med de ideella organisationerna. Övervakares och kontaktpersoners riksförbund, ÖKR, behöver ökat ekonomiskt stöd bl.a. till ett centralt kontor i och till jourlokaler ute i landet. Den ersättning övervakare får är för låg. Vi kräver därför att ersättningen i vart fall höjs från till . Fortbildningen behöver vidare förbättras och till detta bör särskilt medel anslås. Vad som ovan anförts om fri vården bör ges regeringen till känna. För att förstärka frivården bör denna tillföras ytterligare utöver anslaget i budgetpropositionen. har beslutat om försöksverksamhet med påföljden samhällstjänst. Detta är en påföljd som länge förordat. Vi vill dock på vissa punkter gå längre än riksdagsbeslutet. Vi kräver en utvidgning av försöksverksamheten till att omfatta hela landet. Det är speciellt viktigt att hitta realistiska alternativ till fängelse när det gäller unga lagöverträdare. Det är i denna åldersgrupp som behovet av aktivt stöd och social gemenskap är störst och möjligheterna till återanpassning är bäst. Samhällstjänst bör för dessa grupper komma i fråga även när alternativet inte är fängelse. Samhällstjänsten bör ses som ett led i återanpassningen till det normala arbetslivet. Det är angeläget att den dömde upplever arbetsuppgifterna som meningsfulla. Även andra uppgifter än de som de ideella organisationerna erbjuder bör därför prövas. Vad som ovan anförts om en utvidgad försöksverksamhet med samhällstjänst bör ges regeringen till känna. 6.18.2 Konfrontation mellan offer och gärningsman samt medlingsförfarande I syfte att hindra framför allt unga förstagångsförbrytare från att bli vanebrottslingar har en metod med konfrontation och medling mellan offer och gärningsman utvecklats. Med medling avses att offer och gärningsman kan komma överens om ekonomisk eller annan gottgörelse. Metoden finns bl.a. att studera i och . Konfrontationen sker endast under förutsättning av offrets samtycke. I har dock försöksverksamhet med konfrontation bedrivits i ringa omfattning. har drivit frågan om konfrontation med brottsoffren för att framför allt de unga lagöverträdarna skall få bättre insikt om vad de gjort. Med konfrontationen bör även följa någon form av gottgörelse från brottslingens sida. Vi anser det självklart att alla, såväl unga som äldre lagöverträdare, skall ta konsekvenserna av sitt handlande. Konfrontation med medlingsförfarande bör därför prövas i större skala. Detta bör ges regeringen till känna. 6.18.3 Beviljande av rapporteftergift, åtalsunderlåtelse Vid mindre allvarliga brott kan polis meddela rapporteftergift. Någon registrering av sådana beslut görs inte, vilket medför att rapporteftergift kan lämnas upprepade gånger. Åklagaren kan bevilja åtalsunderlåtelse under vissa förutsättningar. har antalet åtalsunderlåtelser ökat markant. har möjligheterna att meddela åtalsunderlåtelse dessutom utvidgats betydligt. Åtalsunderlåtelse kan vara en lämplig åtgärd vid exempelvis ringa brott och då återfallsrisken är försumbar. De nuvarande reglerna för åtalsunderlåtelse är dock alldeles för vida varför vi förordar en återgång till de restriktivare regler som gällde . anser vi att de skärpningar som gjordes 1988 ifråga om åtalsunderlåtelse för unga lagöverträdare skall kvarstå. Detta skall ges regeringen till känna. Vi anser att skyddstillsyn i förening med kontraktsvård är ett bra bidrag till påföljdssystemets utveckling. Kontraktsvården bör ha alla förutsättningar att kunna utvecklas både kvalitativt och kvantitativt. Kriminalvårdens frivård har en pressad arbetssituation. Det har till följd att kontraktsvården inte gått att genomföra i den utsträckning som varit lagstiftarens förhoppning. För att kontraktsvård skall kunna användas i större utsträckning behövs flera kvalificerade handläggare inom frivården. En annan erfarenhet beträffande kontraktsvården är att domstolarna använder påföljden högst olika. Orsakerna till att praxis varierar bör skyndsamt kartläggas genom regeringens försorg. Vad man vidare kunnat konstatera är att domstolarna har en varierande benägenhet att inhämta personundersökning i mål som normalt leder till korta fängelsestraff. Även detta bör ingå i ovan nämnda kartläggning. Tiden är nu mogen att pröva en ordning där vissa av frivårdspåföljderna förenas med ett villkorligt fängelsestraff, istället för att som dessa påföljder endast är knutna till skyddstillsyn. Detta bör i första hand gälla vid kontraktsvård. Genom en sådan ordning framförs ett klart och entydigt budskap att den ådömda påföljden utgör ett förtroende som visas den dömde och han får en påtaglig påminnelse härom genom det latenta straffhot som det villkorliga fängelset innebär. bör just straffhotet kunna utgöra ett stöd för den dömde när det gäller att genomföra vårdprogrammet. Vad som här anförts bör ges regeringen till känna. 6.19 Ytterligare vägar att förebygga brott En väg att minska framför allt inbrott i bilar och lägenheter är att polisen genomför punktbevakning av svårt belastade och extremt brottsaktiva personer. Försök i den riktningen har gjorts av polisen inom några polisdistrikt med goda resultat. Man har lyckats få ned antalet inbrott och en del tidigare ouppklarade fall har gått att lösa. Rätt använd kan metoden förebygga brott och öka säkerheten i samhället. Vi anser således att polisen i ökad utsträckning bör bedriva punktbevakning av grova brottslingar och extremt brottsaktiva för att förhindra fortsatt brottslighet, vilket bör ges regeringen till känna. Vi finner det angeläget att liknande projekt initieras på andra orter i landet, vilket bör ges regeringen till känna. 6.20 Utländska medborgare och brott Tillgänglig statistik visar att utländska medborgare som vistas i begår brott i större utsträckning än svenska medborgare. Särskilt allvarligt är att detta i första hand gäller våldsbrott av olika slag. Oavsett vilka förklaringar som kan finnas, är det nödvändigt att snabba åtgärder sätts in för att minska brottsligheten bland utlänningar. Det viktigaste är att anpassningen till svenska förhållanden underlättas så väl i den sociala samvaron som i arbetslivet. Men det krävs också att de som kommer till vårt land för att stanna får ordentlig undervisning om de regler som gäller i det svenska samhället och om de normer som alla måste följa. Vi anser därför att regeringen bör initiera ökad forskning om orsakerna till den höga brottsbenägenheten bland utlänningar samt ta fram ett åtgärdsprogram för att underlätta anpassningen och för att radikalt minska brottsligheten. Detta bör ges regeringen till känna. 6.21 Mobbning i arbetslivet Den mobbning som blivit mest uppmärksammad är den som förekommer i skolan. Redovisningar som gjorts visar dock, att mobbning också är vanligt förekommande i arbetslivet. Uppemot var tionde av dem som tillfrågats i undersökningen har uppgett att de under längre eller utsatts för mobbning på sin arbetsplats. Många har tvingats sluta sina anställningar av detta skäl. Anställda med invandrarbakgrund och kvinnor verkar särskilt ofta drabbas av allvarlig mobbning. Att kunna trivas på sin arbetsplats, bli uppskattad och innesluten i den gemenskap som måste finnas, där människor arbetar tillsammans, är en mycket viktig del av det som utgör en god arbetsmiljö. De problem som uppenbarligen finns på många arbetsplatser vad gäller de vardagliga relationerna människor emellan har enligt vår mening inte tillmätts den betydelse de har för den enskilde och för arbetsgemenskapen. Vi anser därför att det bör vara en mycket viktig uppgift för den arbetsmiljökommission som regeringen tillsatt, att kartlägga omfattningen av mobbning på arbetsplatsen och att framlägga förslag som kan motverka denna mobbning. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att till en riksomfattande folkkampanj mot våldet för /91 anslår , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medel från allmänna arvsfonden till kampanjen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om regionalpolitikens betydelse för att begränsa och förebygga brottslig verksamhet, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att män engagerar sig för ungdomar,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nya vårdformer som alternativ till samhällsvård av barn med problem, '] 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att aktivt verka för att föräldrar är närvarande när barn och ungdomar blir föremål för förundersökning eller domstolsförhandling, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvidgning av föräldrars skadeståndsansvar,2] 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av normbildning, kontroll av närvaro, brottsbekämpning, åtgärder mot mobbning m.m. i skolans arbete, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rekryteringen till polisutbildningen, 7. att till för intagning av ytterligare 200 polisaspiranter för /91 anslår . i enlighet med vad i motionen anförts, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokalisering av delar av , 9. att till Personalfrämjande åtgärder inom poliskåren för /91 anslår , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om frigörande av poliser från administrativa uppgifter, 11. att till Inrättande av nya administrativa tjänster inom polisväsendet för /91 anslår , 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av förebyggande polisiärt arbete genom kvarters/områdespoliser, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om gränsdragning för bevakningsföretagens verksamhet, [att beslutar att utskänkningsåldern på restauranger höjs till , '] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av drogfria ungdomsmiljöer,'] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om restriktivitet med alkoholutskänkningstillstånd, '] 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av 13 § polislagen, syftande till lägre toleransnivå för ingripande, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om narkotikabekämpandet, 16. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om narkotikafria kriminalvårdsanstalter, 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förslag till skärpning av toleransnivån för innehav av narkotika, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av resurser till tullen för narkotikabekämpning, 3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad vård av narkomaner,'] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förhindrande av att nya narkotiska preparat sprids, '] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av reglerna för godtrosförvärv,2] 18. att beslutar att straffskalan för icke medicinskt bruk av narkotika skall vara böter eller fängelse, 19. att beslutar om sådan lagändring att förbudet att bära kniv även omfattar allmän plats, 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om importförbud, förbud mot överlåtelse och saluhållande av ga tustridsvapen, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om meningsfulla fritidsaktiviteter för ungdom, '] [att antar följande förslag till lag om förhandsgranskning av videogram och filmer: 1 § Videogram får inte i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte spridas genom saluhållning eller annat tillhandahållande utan att ha godkänts av . Vad som i lagen föreskrivs om videogram skall också gälla film. 2 § Biografbyrån får ej godkänna 1. videogram eller del av videogram med skildringar av sexuellt våld eller tvång eller närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur, om inte spridandet är försvarligt med hänsyn till framställningens syfte och sammanhang samt omständigheterna i övrigt, 2. videogram eller del av videogram med ingående skildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våld mot människor eller djur, om spridning skall ske till barn . 3 § Angående biografbyråns granskning gäller i tillämpliga delar vad därom är stadgat i 57 §§ förordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m.m. 4 § Bryter någon uppsåtligen mot föreskriften i 1 § skall han dömas till böter eller fängelse . av oaktsamhet, som ej är ringa, döms till böter.4] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens ansvar för samordning över landstingsgränserna av § 12-hemmen, '] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om alternativ till § 12-hemmen,'] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av utbildningen av personal för § 12-hemmen, *] 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om samordning av olika myndigheters insatser för unga lagöverträdare, 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att lagen om skadelindrande arbete blir mer effektiv, 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om prioriteringar i syfte att förkorta utredningstiderna om brott, 24. att hos regeringen begär förslag om införande av jourdomstolar för i första hand unga lagöverträdare, 25. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat stöd till brottsoffren, 26. att till brottsofferjourverksamheten för /91 anslår , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ideellt skadestånd till brottsoffren,2] 27. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att staten bör förskottera skadeståndsersättning till brottsoffer, när gärningsmannen saknar betalningsförmåga, 28. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om särskilda insatser för kvinnliga våldsoffer, 29. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om myndigheters skyldighet att informera de kvinnliga brottsoffren när gärningsmannen lämnar fängelset, [att till stöd för kvinnojourer för våldsoffer för /91 anslår , '] 30. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpning av besöksförbudslagen, 31. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om höjning av straffminimum för grov misshandel från ett till fängelse, 32. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till kvinnor som utsatts för våldtäkt utomlands, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av tvåårsregeln vid invandrarprövning,5] 33. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskning för kartläggning av samband mellan pornografi, prostitution och våld, 34. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om könsrollernas betydelse, behov av forskning om förbättring av behandlingsmetoder m.m., [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd för barn som utsatts för sexuella övergrepp,'] 35. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskning i syfte att förebygga brott mot barn, 36. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behandlingsprogram för män som gjort sig skyldiga till övergrepp mot kvinnor och barn, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mansjourer/kriscentra,']