mot · GD02T627 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T627 av m.fl. (s) Färjetrafiken till och från Färjetrafiken till och från är en statlig angelägenhet liksom övrig mellanregional trafik i landet. Det fulla ansvaret har staten beklagligtvis inte varit beredd att ta och följaktligen är länsvägen mellan och svenska fastlandet landets enda privatägda. Kostar Gotlandstrafiken för mycket? Inte under något av kostade Gotlandstrafiken under 50 miljoner för staten. Kostnaden är nu ungefär 40 miljoner. I jämförelse med konsumentprisindex har kostnaden för Gotlandstrafiken minskat betydligt mer. Om trafiken skulle ha utvecklats i takt med penningvärdet skulle kostnaden ha legat en bra bit över 100 miljoner. Man måste alltså konstatera att i den ekonomiska sanering som blev en nödvändig följd av budgetunderskottet har gotlänningarna tagit stor del. Kostnadsutvecklingen har inte motsvarats av någon standardförbättring. Det borde finnas utrymme för en utveckling av det statliga stödet till trafiken. Den tidigare bindningen av färjetaxorna till resa med allmänna kommunikationer motsvarande sträcka på fastlandet urholkades 1982 och avskaffades 1986. Det finns svårigheter att göra en sådan koppling men taxesättningen måste vara sådan att åtminstone intentionerna i trafikutskottets yttranden i frågan (/89:TU12) uppfylls. Utskottet har framhållit att kostnaden för gotlänningar inte skall avvika i väsentlig mån från den genomsnittliga kostnaden för en resa av motsvarande längd på fastlandet. Det framstår dock som en något märklig uppdelning att man beroende av bostadsort skall betala olika taxor för samma resa.Utflyttade gotländska ungdomar och andra, anhöriga till på boende, fritidsgotlänningar med flera grupper har ett lätt förståeligt behov av rimliga resekostnader. Med tanke på turistnäringens stora betydelse för gotländskt näringsliv är det överhuvudtaget olyckligt att kostnaderna är så höga.Trafikutskottets intentioner borde alltså inte bara följas utan även utvidgas. Trafiken på uppehålls med två passagerarfärjor och kompletterande fraktfartyg. Behovet av ytterligare tonnage baserar sig främst på nödvändigheten av en godsfärja som vid behov kan frakta s.k. farligt gods utan samtidig passagerarbefordran samt reservkapacitet vid varvsbesök. Det är inte acceptabelt att en utveckling av det gotländska näringslivet omöjliggörs av bristande transportkapacitet. Det är heller inte acceptabelt att farligt-gods-transporten äventyras eller att passagerartrafik inställes på grund av att ordinarie färjor tillfälligt är ur drift. En tredje färja måste alltså ha kapacitet att föra såväl passagerare som gods. Att passagerarstandarden skall vara tillfresställande även för personer med rörelsehinder och allergier borde inte behöva påpekas. Mot bakgrund av tidgare erfarenheter av passagerartrafik med godsfärja måste dock påpekandet göras. Ytterligare en färja möjliggör också trafik på flera hamnar på fastlandssidan. Ett förslag till en sådan färja har arbetats fram av Gotlandslinjen samt , och kommuner. På lång sikt bör Gotlandstrafiken utvecklas som trafik på många andra håll i landet. Det är inte tillfredställande att stora delar av året tvingas resa om man inte kan passa veckans enda dagtur. Förutom obehaget att resa kostar hyttplats extra pengar. Överfarten tar också mer än dubbelt så som motsvarande resa med bil. Inräknas ofrånkomlig vänteoch lasttid blir tidsåtgången bilresans. Ett vällovligt försök med katamarantrafik slog tyvärr inte så väl ut på grund av väderförhållandena. Andra och tätare avgångstider liksom snabbare förbindelser hör alltså till de förändringar som bör prövas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens kostnader för Gotlandstrafiken, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om passagerarnas kostnader för Gotlandstrafiken, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en tredje färja i Gotlandstrafiken, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av utveckling av Gotlandstrafiken i övrigt. () () 1989/90 T627