mot · GD02So633 · 1990-01-25 00:00:00 — Vi har därför krävt att existensminimireglerna skyndsamt ändras så att det klart framgår att de också får tillämpas - vid boende i eget hem av normal beskaffenhet, - om en förälder själv vårdar flera småbarn. Vidare bör enligt vår mening också nödvändiga bamtillsynskostnader beaktas. Existensminimireglerna är inte lämpliga som ett mera varaktigt stöd till personer med låg skatteförmåga. Så länge en inkomsttagare ligger under existensminimum kommer nämligen varje inkomstökning i sin helhet att gå till skatt, eftersom nedsättningen av skatten minskar i samma utsträckning. Samma marginaleffekter uppstår emellertid i realiteten också för den som ligger under de kommunala socialbidragsnormerna och som har rätt till socialbidrag. Till detta kommer att det enligt vår mening inte är rimligt att ett stort antal hushåll skall vara hänvisade till socialbidrag för att kunna betala skatten. Så långt möjligt bör i stället hänsyn till den låga skatteförmågan i första hand tas genom nedsättning av skatteuttaget och inte genom behovsprövade bidrag. En självklar princip bör enligt vår mening vara att den som betalar skatt inte skall behöva hänvisas till socialbidrag så länge det i stället är möjligt att nedsätta skatten. Det bör också klart framgå att existensminimireglerna även får tillämpas vid boende i eget hem av normal beskaffenhet och om en förälder själv, helt eller delvis, vårdar egna små barn. Detta bör ges regeringen till känna. Olika utredningar tyder på att bidragstagare med barn i allmänhet betalar betydligt mer i inkomstskatt än de erhåller i socialbidrag. De måste med andra ord söka socialbidrag för att kunna betala skatten. En stegvis sänkning av skattetrycket tillsammans med införandet av det tidigare nämnda grundavdraget för barn skulle innebära väsentligt bättre möjligheter för barnfamiljerna att klara sig på sin lön också efter det att skatten betalats. Socialbidragen skall utgöra ett sista skyddsnät när ekonomin inte räcker till för en skälig levnadsnivå. Erfarenheten av socialtjänstlagen är att socialbidrag förvägras familjer där en förälder frivilligt tar hand om barnen. Av en dom i regeringsrätten framgår att inte ens en familj med tre småbarn på ett, tre och har rätt till kompletterande socialbidrag om inte båda makarna utnyttjar möjligheten att heltidsarbeta. (I det aktuella fallet arbetade mannen heltid medan hustrun arbetade .) I den gamla socialhjälpslagen var vård av små barn socialhjälpsgrundande. Så ej med den nya socialtjänstlagen, trots dess stolta portalparagraf: Verksamheten skall bygga på respekt för människors självbestämmanderätt och integritet. En hemarbetande förälder, som inte ställt sig i daghems- och arbetslöshetskö anses frivilligt avhålla sig från att arbete trots att hon eller han utför ett arbete som på daghem skulle kosta ca för två barn och nära för tre barn. Socialbidrag är som nämnts alltid en nödlösning som så långt möjligt skall undvikas bl a genom ett rimligt skattesystem. När behov av socialbidrag trots allt uppstår bör egen vård av barn jämställas med motsvarande förvärvsarbete. Socialtjänstlagen måste därför ändras så att det klart framgår att vård av egna småbarn betraktas som jämbördigt med motsvarande förvärvsarbete. Begränsa behovet av inkomstprövade bostadsbidrag De inkomstprövade bostadsbidragen har stoppat till de värsta hålen i betalningssvaga eller skattetyngda barnfamiljers plånböcker. Den dystra sanningen är emellertid att de gör det svårare för dessa familjer att förbättra sin ekonomi. Familjer med bostadsbidrag betalar inte bara marginalskatt vid inkomstökningar utan mister också av inkomstökningen i bostadsbidrag. Detta drabbar också tillskottet till familjeekonomin när en hemarbetande förälder tar förvärvsarbete. Ju fler barn det finns i en familj, desto mindre blir i allmänhet behållningen av detta förvärvsarbete sedan skatt, minskade bostadsbidrag och barntillsynskostnader räknats bort. Man har varken råd att förvärvsarbeta eller att stanna hemma hos barnen. Den ändring av reglerna som beslöts 1987 innebar dessutom en hårdare knytning av bostadsbidraget till boendekostnaderna. Detta innebär en ökad styrning av familjerna och en mindre valfrihet i fråga om boendet. Det kan t.ex. få till följd att barnfamiljer som bor på landsbygden finner det lönande att flytta till en tätort och en dyrare bostad i stället för att bo kvar på landsbygden och bekosta resorna till och från arbetet. Totalkostnaden för båda alternativen kan vara lika stor. Skillnaden är att bostadsbidraget blir väsentligt högre i det förra fallet. I ett annat avseende har regeringen däremot tagit fasta på förslag som vi fört fram. Vi har visat att den helt övervägande delen av familjer med fyra eller fler barn har bostadsbidrag. För att minska de orimliga marginaleffekterna i dessa hushåll och öka deras förmåga att själva förbättra sin ekonomi har vi därför krävt att de inkomstprövade bostadsbidragen så långt möjligt bör ersättas av grundavdrag vid beskattningen, lägre inkomstskatter och flerbarnstillägg. upphörde också det statliga bostads bidraget från fjärde barnet och ersattes av ett förhöjt flerbarnstillägg. gick man vidare på denna väg, vilket är bra. Regeringen aviserar nu sin avsikt att förelägga ett förslag om reformerad bostadsfinansiering med förslagen till skatteomläggning . Avsikten är att med dessa förslag också förelägga förslag om bostadsbidrag . Som vi tidigare påpekat i denna motion vore det mycket olyckligt om de aviserade propositionerna skulle leda till att ännu fler barnfamiljer gjordes beroende av inkomstprövade bostadsbidrag. Skatteomläggningen bör i stället utformas så att skattetrycket sänks, hänsyn tas till barnfamiljernas lägre skatteförmåga och så att beroendet av inkomstprövade bostadsbidrag minskar. Vid utformningen av sitt förslag till bostadsbidrag för barnfamiljerna bör regeringen förbättra barnfamiljernas valfrihet i boendet genom att en mindre del av bostadsbidraget knyts till boendekostnaden. Regeringen bör vidare lägga fram en plan för hur bostadsbidragen för merparten av bidragstagarena successivt skall kunna ersättas med andra åtgärder som vidgar barnfamiljernas valfrihet och minskar marginaleffekterna vid en inkomstökning. Målet bör vara att barnfamiljer som betalar skatt inte skall behöva uppbära inkomstprövade bidrag. De barnfamiljer som behöver inkomstprövade bidrag skall inte behöva betala skatt. Värdesäkra garantinivån inom föräldraförsäkringen Vid vår kritik ovan av regeringens förslag till utbyggd föräldraförsäkring har vi också påtalat bristerna i den s.k. garantinivån. Denna, som f.n. är följer inte med löneutvecklingen, vilket föräldrapenningen automatiskt gör. Detta drabbar naturligtvis främst de försäkringsmässigt sämre ställda och gör att klyftan i stöd ökar ytterligare. Från moderat håll har vi upprepade gånger påtalat det orimliga i detta och föreslagit att garantinivån skall bestämmas till 1/365 av basbeloppet för . Det skulle motsvara . 9.1 Låt föräldrarna själva välja barnomsorg i livet är av avgörande betydelse för barnens fortsatta utveckling. grundläggs en människas personlighet. Ett grundläggande behov hos det lilla barnet är att det får känna sig älskat och accepterat av en eller ett fåtal vuxna.I samspelet med föräldrar eller annan vuxen läggs grunden till barnens jaguppfattning och självförtroende. Den känslomässiga tryggheten är särskilt viktig för barn . Den ger tillvaron den stabilitet som är en förutsättning för en harmonisk utveckling. De flesta småbarnsföräldrar vill själva få möjlighet att ta hand om sina barn under de första viktiga åren. Bra barnomsorg i olika former är dock ett nödvändigt och viktigt stöd för föräldrar och barn.Föräldrar som förvärvsar betar måste veta att barnen har det bra. Barnomsorgen måste vara av hög kvalitet och ge barnen trygghet och kontinuitet i omsorgen. Föräldrarna vet bäst vilken barnomsorg som är bäst för de egna barnen. Det är viktigt att föräldrarna kan välja den omsorgsform de har mest förtroende för; att de själva är hemma hos barnen, att en annan vuxen går in medan föräldrarna arbetar. För många barn ger morfar, farmor, granne eller dagmamma/pappa känslomässig trygghet. Andra vill ha daghem i enskild eller regi eller trefamiljssystem. Dessa önskemål tillgodoses genom våra förslag om vårdnadsbidrag och rättvisa statsbidrag till olika former av barnomsorg. 9.2 Bristen på personal De flesta daghem torde vara av god kvalitet. Kommunala daghem med stora barngrupper och stor omsättning på personal har dock blivit allt fler. Personalen får då svårt att ge den känslomässiga trygghet och varaktiga kontakt som är så viktig under barnens första levnadsår. Med den stora personalomsättning som finns vid många daghem vågar inte barnen investera sina känslor i någon. De blir i stället oroliga och otrygga. Daghemspersonalen lägger ner ett stort arbete för att skapa en god föräldrakontakt och en god miljö för barnen. är dock uppgiften omöjlig på grund av alltför stora barngrupper och långa vistelsetider för barnen. Daghemspersonalen känner sig ofta maktlös och otillräcklig vilket i sin tur kan leda till vantrivsel och känsla av vanmakt. Personalbristen inom den kommunala barnomsorgen har blivit ett snabbt växande problem. Många daghem har inte kunnat öppnas på grund av personalbrist. Andra har tvingats stänga. De föräldrar som drabbas får stora svårigheter att ordna sin barnomsorg med ytterligare otrygghet för barnen. har också sagt ifrån att det inte kommer att finnas personal nog för att uppfylla socialdemokraternas löfte om barnomsorg för alla barn . Genom att förhindra andra alternativ än kommunala daghem eller möjligen föräldrakooperativ liksom genom sin negativa inställning till dagbarnvårdarna binder regeringen ris åt egen rygg. Risken är överhängande för en helt oacceptabel urholkning av standarden och kvaliteten inom den kommmunala barnomsorgen. Att detta i sin tur skulle leda till ytterligare personalflykt säger sig självt. En av flera orsaker bakom daghemskrisen kan vara de små möjligheter som personalen har att påverka sin arbetssituation. Möjligheten att byta arbetsgivare finns inte heller i någon större utsträckning. Inte heller tilllåts förskollärare att driva daghem i egen regi där det finns möjligheter att utveckla egna idéer. Det kommunala monopolet medför att det inte finns så stort utrymme för alternativ eller utveckling av verksamheten. Detta drabbar både familjerna och personalen. Nämnas bör att de alternativa daghem som trots allt finns inte bara har mindre personalomsättning utan också betydligt fler sökande till lediga tjänster. Säkerligen skulle också fler stanna inom barnomsorgen om det blev möjligt att få statsbidrag också för deltidsdaghem, öppna t.ex. . 9.3 Barnomsorgens mål och innehåll Det offentligas utbud av barnomsorg skall ses som ett komplement till föräldrarnas vård och omsorg och ge möjlighet för båda föräldrarna att förvärvsarbeta. Många föräldrar önskar själva vårda sina barn under de första viktiga småbarnsåren. Vårdnadsbidraget och grundavdragen för barn ger ökade möjligheter till detta. Omsorgen om barnen skall utformas med utgångspunkt från familjens önskningar och barnens behov. Hänsyn skall i första hand tas till vad som i det enskilda fallet är bäst för barnen.Det förutsätter att det finns många alternativ att välja mellan och att det allmännas stöd är neutralt och rättvist. Enligt vår mening måste barns behov av att lära tas till vara. I en partimotion 1989/90:Ub801 föreslås att barnen normalt skall börja lågstadiet , såvida inte en senare skolstart skulle visa sig bättre för barnet. Därutöver behöver barnen före skolstarten en bättre förberedelse för skolan än vad som erbjuds . Allteftersom barnen blir äldre och den intellektuella och känslomässiga mognaden ökar bör kunskapsförmedling och färdighetsträning öka. Barn har behov av pedagogisk träning som förberedelse för skolan så att deras nyfikenhet och intresse att lära stimuleras. De behöver ochså lära sig att ta hänsyn, vänta, koncentrera sig och samarbeta för att på så vis få en grund för goda arbetsvanor och inlärning. Vi föreslår därför att skolstyrelsen skall vara ansvarig för den del av verksamheten i den kommunala förskolan som förbereder barnen för lågstadiet före skolstarten. I konsekvens med detta krav bör få uppdraget att utforma det pedagogiska programmet för denna del av verksamheten. Den allmänna förskolan bör ses som basen i skolsystemet och utvecklas mot en mer skolförberedande förskola. Det pedagogiska programmet skall utgå ifrån att varje människa är unik och har ett egenvärde. Det skall bygga på den tradition av humanism och medmänsklighet som grundas på kristna värderingar och förmedla konkret kunskap om demokratiska värderingar. Den pedagogiska verksamheten skall hos barnen befästa grunduppfattningen att alla har lika värde samt rätt till självbestämmande och integritet. 9.4 Statsbidrag också för personaldrivna daghem, Pysslingar och andra alternativ Statsbidragen till barnomsorgen slår mycket orättvist. I förhållande till antalet barn missgynnas kommuner utanför storstadsområdena, mer ju mer glesbygdsbetonad kommunen är. Bidragen verkar också starkt styrande på kommunernas möjlighet att anpassa barnomsorgen till de lokala behoven. bör därför dessa statsbidrag liksom andra specialdestinerade statsbidrag försvinna. De bör enligt vår mening ersättas av bl.a. vårdnadsbidrag, icke styrande klumpbidrag samt bättre skatteutjämningsbidrag. Så länge de särskilda statsbidragen till barnomsorgen kvarstår är det dock angeläget att göra dem mer neutrala och mindre orättvisa. Det är möjligt för föräldrakooperativ att driva daghem med samma statliga stöd som kommunala daghem. En förutsättning är att de tas upp i Även ideella organisationer kan ha en sådan rätt till statsbidrag. Personaldrivna daghem har däremot ingen rätt till statsbidrag, trots att det borde vara en mycket naturlig och stabil verksamhetsform, ej heller daghem av typ Pysslingen. För att förbättra valfriheten för både föräldrar och personal bör enligt vår mening alla daghem, som uppfyller de kvalitetskrav som alltid måste ställas, ha rätt till samma statsbidrag som de kommunala eller kooperativa daghemmen. De statsbidragsregler som gäller innebär att bidrag endast betalas ut till daghem som är öppna minst . Detta omöjliggör i praktiken tillkomsten av sådana förskolor som är öppna t.ex. och som skulle tillgodose både barnens behov av pedagogik och samvaro och tillsynsbehovet för många föräldrar med kortare arbetstid. Statsbidraget till deltidsförskolorna är orimligt lågt i förhållande till heltidsförskolorna. En hel deltidsförskoleavdelning får samma statsbidrag som en enda daghemsplats. Statsbidragen till heltidsdaghem, daghem öppna än samt till deltidsförskolorna bör ges en likvärdig utformning. Deltidsförskolor som drivs av annan huvudman än kommunen får inte heller något som helst statsbidrag med gällande regler. Detta är orimligt. Kristna förskolor eller förskolor med alternativ pedagogik skulle utgöra ett för både föräldrar och personal välkommet komplement till de kommunala deltidsförskolorna. De bör således få samma statsbidrag som de kommunala deltidsförskolorna. Driver daghem eller deltidsförskola bör likaså likvärdiga statsbidrag utgå. 9.5 Familjedaghemmen och dagbarnvårdarna Familjedaghemmen utgör ett värdefullt alternativ i barnomsorgen. Vård stora grupper är t.ex. mindre lämplig för de riktigt små barnen av såväl psykologiska som medicinska skäl. Små barn är infektionskänsliga eftersom deras immunförsvar ännu inte är färdigutvecklat. Familjedaghem är ett oumbärligt alternativ för infektionskänsliga barn överhuvudtaget, för barn som behöver en lugnare miljö, för många glesbygdsbarn och för barn vars föräldrar arbetar på obekväm arbetstid. Många skolbarn orkar inte med att även efter sin arbetsdag i skolan vistas i en kollektiv miljö. Familjedaghemmen är således i många fall ett lika bra eller bättre alternativ än fritidshemmen. Trots detta missgynnas familjedaghemmen i många avseenden av den socialdemokratiska regeringen. Statsbidraget för en daghemsplats uppgår till nära medan familjedaghem endast får per plats och då endast för barn inskrivna minst 7 tim./dag. (För barn inskrivna mindre än 7 tim./dag blir statsbidraget endast .) Detta kan göra en familjedaghemsplats dyrare för kommunen, även om den i verkligheten kostar mindre. Regeringen motsätter sig också statsbidrag för dagbarnvårdares egna barn (Uppsalamodellen). Endast om dagbarnvårdarna byter barn med varandra räknas vården som ett riktigt och statsbidragsberättigat arbete. Resultatet av denna otidsenliga inställning kan bli att dagbarnvårdarna slutar med sitt arbete och att både deras egna barn och övriga dagbarn i stället tvingas ställa sig i barnomsorgskön. Statsbidragsreglerna bör enligt vår mening skyndsamt ändras så att missgynnandet av familjedaghemmen och dagbarnvårdarna upphör. Sammanfattningsvis anser vi sålunda att statsbidragsregler till barnomsorg likställer alternativa daghem (även personaldrivna, Pysslingdaghem m.fl.) och inte missgynnar familjedaghemmen. Egna barn i familjedaghem enligt den s.k. Uppsalamodellen bör också ges rätt till statsbidrag. Vidare bör statsbidrag utgå för daghem öppna än samt till alternativa deltidsförskolor, allt i enlighet med vad som ovan beskrivits. Nya regler för efterlevandeskyddet inom den allmänna försäkringen har trätt i kraft . Även om dessa i allmänhet innebär förbättringar för änkor, änklingar och sambor med barn som barnpensionerna förbättras kommer den livsvariga efterlevandepensionen för änkor successivt och efter långtgående övergångsregler att försvinna. Änkor, änklingar och efterlevande sambor med barn kan visserligen få särskild efterlevandepension om deras möjligheter att försörja sig genom dödsfallet nedsätts med minst hälften. Trots detta kommer de nya reglerna att innebära behov av ytterligare åtgärder till skydd för makar med låg eller ingen inkomst. Det är viktigt att föräldrar kan ägna tillräcklig tid, på heltid eller deltid, åt vården av barnen utan att därför komma i sämre läge på äldre dar. Rätten att räkna ATP-år för vård av egna barn bör därför utvidgas till att gälla alla förskolebarn. Till detta kommer att de s.k. 15- och 30-årsreglerna får ökad betydelse genom att kvinnornas behov av att bygga upp en trygghet genom en egen ATP-pension ökar. Pensionssystemet bör inte heller lägga sig i familjernas sätt att ordna arbetsfördelning och barnomsorg. Från moderat håll har vi därför krävt att giftorätt i under äktenskapet intjänad ATP bör möjliggöras. En sådan skulle betyda mycket för kvinnor som huvudsakligen varit hemarbetande under äktenskapet men där makarna skiljs äktenskap. En sådan rätt skulle också betyda mycket för efterlevande make, om den avlidne maken haft de huvudsakliga inkomsterna under äktenskapet. Pensionsberedningen har på vårt förslag lovat att grundligt utreda denna fråga. Det är också angeläget att inga hinder läggs i vägen för dem som själva vill ordna ett kompletterande försäkringsskydd. En viktig förutsättning föreligger genom fribrevseffekten i övergångsbestämmelserna till de nya reglerna för efterlevandepensioneringen. Den innebär att de som vid de nya reglernas ikraftträdande hunnit en bit upp har en grundplåt till en änkepension som endast behöver byggas på med ett mindre belopp och till en lägre kostnad än som annars skulle krävas. På förslag av moderata samlingspartiet uttalade socialförsäkringsutskottet i samband med ändringen av reglerna för efterlevandepensioneringen att en utgångspunkt skall därvid vara att de grundläggande avdragsvillkoren avseende för frivilliga pensionsförsäkringar inte försämras. I strid med detta uttalande som ställde sig bakom har avdragsrätten för pensionsförsäkringspremier begränsats till . Pensionsförsäkringar är ett långsiktigt sparande. Uppgörelsen mellan regeringen och om en årlig skatt på på det kapital som förvaltas i försäkringsbolagens pensionsfonder för privata pensionsförsäkringar skulle avsevärt försämra avkastningen på pensionssparande och kräva betydande premiehöjningar. Detta kan inte accepteras. Vi anser vidare att avdrag bör medges utan begränsning när det gäller för efterlevandeförsäkring och att möjligheten att erhålla avdrag för premie för makes pensionsförsäkring bör återinföras. Rätt till avdragsgillt pensionssparande i bank bör också införas, där de sparade medlen beskattas när de tas ut. Med hänvisning till det anförda hemställs [att hos regeringen begär förslag till en förbättrad avdragsrätt för underhållsskyldiga föräldrar,1] [att hos regeringen begär förslag innebärande att vid beräkning av tidsvinst vid resa till och från arbetet med bil också får inräknas den tid det tar att lämna och hämta barn på daghem m.m.,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om reglerna om existensminimum,1] 1. att hos regeringen begär skyndsamt förslag till sådan ändring av socialtjänstlagen att där klart framgår att vård av egna barn skall betraktas som jämbördigt med motsvarande förvärvsarbete, [att hos regeringen begär förslag som innebär att bostadsbidragens konsumtionsstyrande effekt minskar och att en plan framläggs enligt vilken bostadsbidragen stegvis och så långt möjligt ersätts med grundavdrag för barn, lägre skattetryck i övrigt samt flerbarnstillägg,2] [att avslår regeringens förslag om utbyggd föräldraförsäkring,3] [att beslutar att garantinivån inom föräldraförsäkringen från skall uppgå till en trehundrasextiofemtedel av basbeloppet ,3] 2. att som sin mening ger regeringen till känna att skolstyrelsen skall ansvara för verksamheten i förskolan närmast före skolstarten, 3. att hos regeringen begär förslag till statsbidragsregler för barnomsorgen i enlighet med vad som i motionen anförts, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om beskattningen av privata pensionsförsäkringar liksom om förbättrade villkor för att teckna frivilliga tilläggsförsäkringar.1] () () () () () () () () Per Stenmarck (m)