mot · GD02Kr363 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr363 av () Antisemitismen i närradion fälldes närradiostationen i och dess ansvarige utgivare, , av för yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. På hela 18 punkter fann rätten att avsiktligen uttryckt missaktning för den judiska folkgruppen. Det gör fällningen av unik - har någon i dömts på så många punkter för brott av detta slag. Radio Islams sändningar har också varit unika. Någon diskussion eller information om islam som religion eller om islams värderingar har inte förekommit i programmen. Inte heller har man mer än undantagsvis och i förbigående berört konflikten i . I stället har man ägnat sig åt hets mot judar av ett slag som endast motsvaras av nazistpropaganda. Ramis egen anknytning till svenska nazistkretsar har heller aldrig varit någon hemlighet. Kännetecknande för Radio Islams sändningar har varit följande. Påståenden om att förintelsen av sex miljoner judar under aldrig har ägt rum utan är en judisk, alternativt sionistisk, propagandabluff. Presentation av den ökända förfalskningen Sions vises protokoll som om det vore fråga om ett autentiskt dokument som beskriver planer på ett judiskt världsherravälde. Beskrivning av hela den judiska folkgruppen som sexuellt pervers och mordlysten. Påstående om att en judisk internationell sammansvärjning ligger bakom spridningen av våldspornografi, narkotika och annat i syfte att bryta ned västvärlden fysiskt och moraliskt. Denna propaganda har, i allt grövre former, bedrivits . har , sedan tingsrättens dom fallit, dragit in Radio Islams sändningstillstånd. Men indragningen gäller bara . Därefter kan återuppta verksamheten, om en ny ansökan om sändningstillstånd bifalles. är det i princip möjligt för någon av hans medarbetare att ansöka om tillstånd för radiosändningar av samma slag. Yttrandefriheten är, som framhåller i sin dom mot , grundläggande för ett demokratiskt samhälle. Bestämmelsen om hets mot folkgrupp utgör en inskränkning. men har, som rätten också framhåller, tillkommit för att ett demokratiskt samhälle inte heller kan tolerera rasism. Den propaganda som bedrivit är enastående i sin systematik och sin grovhet. I flera fall har den också omfattat inslag som ligger nära uppmaningar till någon form av aktioner mot enskilda personer eller mot judar i allmänhet. Att närradion skulle komma att utnyttjas på detta sätt förutsågs uppenbarligen inte av någon när dagens bestämmelser infördes. Det är både oroande och otillfredsställande att lagen i princip tillåter att en organisation som avstängts för hets mot folkgrupp kan lämna in en ny ansökan och få den bifallen. Regeringen har redan gett närradioutredningen i uppdrag att se över lagstiftningen på denna punkt. Det är bra - men det är nu mycket angeläget att ett förslag läggs fram skyndsamt. Olika sätt att förstärka skyddet mot rashets i närradion kan givetvis tänkas. Kanske är det bästa att förstärka närradiokommitténs befogenheter och exempelvis införa en femårsgräns innan ny ansökan kan lämnas för den som fällts för hets mot folkgrupp. Kanske finns andra möjligheter. Behovet av ett snabbt förstärkt skydd mot hets mot folkgrupp i närrradion bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att snabbt förstärka skyddet mot rasism och antisemitism i närradion. 1989/90 Kr363