mot · GD02Sf262 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf262 av m.fl. (c) Arbetsskadeförsäkringen Arbetsskadeförsäkringen infördes sorn ersättning för det tidigare systemet med yrkesskadeförsäkring. Arbetsskadeförsäkringen omfattar ersättning för skador som inträffat i arbetslivet, och täcker alla som förvärvsarbetar eller genomgår utbildning i riket eller i vissa fall arbetar utomlands. En arbetsskada är ett olycksfall eller en sjukdom till följd av skadlig inverkan i arbetet, även olycksfall vid resor till och från arbetet räknas som arbetsskada. Arbetsskadeförsäkringen beräknas 1989 kosta sammanlagt . 1983 ändrades praxis så att ett större antal arbetsskadeanmälningar godkändes. Denna förändring slog igenom först ; från och med detta år ökade antalet utbetalade ersättningar därför kraftigt. ökade antalet arbetsskadeanmälningar med fram . Medan arbetsskadeförsäkringens intäkter ökat med över perioden, har dess kostnader ökat med . Enligt egna prognoser kommer fondens underskott 1990 att uppgå till i dagens penningvärde. Arbetsskadeförsäkringen väntas 1989 omsätta och redovisa ett underskott på drygt 5,5 miljarder, dvs. mer än halva omsättningen. Kostnaderna för arbetsskadorna har ökat på ett mycket oroande sätt. var antalet ärenden som skulle prövas hos försäkringskassorna drygt 54 000. 1988 beräknas motsvarande antal ärenden vara drygt det dubbla. Försäkringens kostnader har ökat från 1 600 milj. kr till beräknade 7 000 milj. kr. Inte minst har kostnaden för livräntor ökat. tillkommer ca 1 000 nya livräntetagare . Arbetsskadeförsäkringen finansieras genom en avgift på bruttolönen med Ersättningen till en person vid tillfällig skada är av lönen. Vid varaktig skada utgår ett belopp motsvarande hela lönen. sker en samordning med den vanliga sjukförsäkringen, så att ersättningen utgår av lönen. Arbetsskadeförsäkringens roll i det förebyggande arbetet har ofta framhävts i debatten. Man har ofta framhållit försäkringens unika möjligheter att spåra riskfyllda arbetsmiljöer. Tyvärr visar det sig att försäkringens roll i detta sammanhang inte längre äger giltighet. Försäkringen uppfattas i första hand ha en ekonomisk kompenserande funktion, medan frågan om arbetsmiljöinsatser lokalt ute på företagen inte alls fått motsvarande genomslagskraft. Det finns undersökningar, bl.a. i , som bekräftar detta och man drar där slutsatsen att det är högst anmärkningsvärt hur liten vikt ar betsgivarna tillmäter försäkringen som impulsgivare till miljöförbättringar. har genom minskade resurser inte kunnat leva upp till Sf262 rollen som impulsgivare. Erfarenheter från och företagshälsovården m.fl. visar att de långa utredningstiderna om arbetsskada ofta utgör ett hinder mot rehabilitering. Många försäkrade känner sig inte motiverade för rehabilitering så länge beslut inte föreligger i arbetsskadeärendet. Ett sådant beslut kan ofta ta eller och en så lång sjukskrivning medför i sig drastiskt försämrade möjligheter till rehabilitering. Erfarenheterna visar att ju en försäkrad har varit sjukskriven, desto svårare blir det att återkomma till arbetet. Skulle denna skillnad i ersättning försvinna finns det mycket som tyder på att sjukdomsperioderna skulle förkortas och rehabilitering snabbare kunna sättas in. erhåller i stort sett alla anställda en full kompensation vid sjukdom genom de kompletterande försäkringar som täcker de inte betalat i sjukpenning. Dessa är avtalsgruppsjukförsäkring (AGS) som betalas ut av arbetsmarknadsförsäkringar (AMF). Det är Industrins och handelns tilläggspension (ITP) till tjänstemän som betalas ut av privatanställdas pensionskassa (SPP). En tredje form av kompletterande sjukersättning är sjuklön som utbetalas av arbetsgivarna. De grupper som har kompletterande avtalsförsäkringar 1987 är LO-kollektivet, privata tjänstemän, statsanställda samt kommunanställda, dvs. nästan samtliga anställda. De statsanställda ersätts enligt särskild ordning via arbetsgivarinträde. Vid sjukdom betalar arbetsgivaren ut sjukersättning till arbetstagaren och anmäler också sjukfallet till . I efterhand betalar sedan kassan tillbaka övervägande delen av sjukersättning till arbetsgivaren. I debatten har förts fram krav på en hundraprocentig sjukpenningersättning och att arbetsskadeförsäkringen därigenom integreras i sjukförsäkringen. har i en rapport redovisat att kostnaden för att övergå till hundraprocentig sjukpenning för alla sjukförsäkrade varit 542 milj. kr. Eftersom de allra flesta ändå har full kompensationsnivå vid sjukdom anser vi det vara en rättvisefråga att alla får del av denna förmån. Detta talar för att vi beslutar om att höja kompensationsnivån inom sjukförsäkringen till . Detta avlastar arbetsuppgifter som i stället kan nyttjas i ett aktivt rehabiliteringsarbete. Det innebär vidare betydande lättnader för de handläggare som administrerar arbetsskadefallen. försvinner behovet av särskilda ersättningar från kompletterande försäkringar som i många fall innebär en överkompensation till den sjuke. bör här ta initiativ till en lagstiftning som omöjliggör avtal som överkompenserar ett inkomstbortfall. Livräntor och andra speciella förmåner måste behandlas i särskild ordning. Avlastas arbetsskadeförsäkringen alla de korta sjukfallen finns det också bättre förutsättningar att snabbt handlägga livräntefallen samt ge en korrekt behandling av dessa. Det viktigaste är att förebygga arbetsskador. Genom aktiva åtgärder ute på arbetsplatsen och genom att individen också tar ett ansvar för sin livsföring kommer en del av skadorna att kunna minimeras. Arbetsmiljön måste förbättras och åtgärder vidtas för att förhindra att antalet skador ökar i nuvarande takt. Arbetsskadorna har visat sig öka i ett antal som inte var förutsebart. Arbetsmiljön ger betydligt flera typer av skador än de som tidigare drabbade arbetstagare, även om många farliga moment eliminerats. Vissa typer av skador står mera än andra för det stora antalet arbetsskadeärenden. Dit hör belastnings- och förslitningsskador. Inte minst kvinnor i vård och omsorgsarbeten drabbas här i hög grad. Det är många faktorer som bidrar till denna ökning, inte minst den stress och psykiska påfrestning som finns i de arbeten där det saknas personal, och där arbetstiderna inte är anpassade efter de krav som särskilt kvinnor måste få ställa. De har fortfarande ett mycket stort ansvar för hemmets och barnens omsorg. Med större möjligheter att påverka arbetstider och arbetets innehåll har det visat sig att antalet sjukdagar också minskat. Företagshälsovårdens roll måste förstärkas och deras erfarenheter utnyttjas på ett bättre sätt. Det finns stora fördelar att vinna med att även sjukanmälningar meddelas företagshälsovården, som då snabbt kan komma in och arbeta med förbättringar för att förebygga ytterligare skadefall. Förtidspensionering av 16-åringar sker . Det gäller i de flesta fall ungdomar med handikapp, ibland multihandikapp. Det är inte rimligt att ungdomar, som ändå inte befinner sig i arbetsför ålder, skall förtidspensioneras. De går i de flesta fall i någon skola och deras utbildning kostar inte mera än de andra elevernas. Ambitionerna att finna arbetsuppgifter för en förtidspensionerad sjuttonåring är mycket låga. Detta förhållande måste ses över och ändras. Det bästa för även en gravt handikappad är att kunna få ett arbete och därmed känna ökat självförtroende. De försök som pågår på vissa platser i landet att aktivera handikappade måste därför utökas. föreslår att arbetsskadeförsäkringen samordnas med sjukförsäkringens ersättning och att denna höjs till av arbetslönen. måste alla avtalsbundna kompletterande försäkringar tas bort för att förhindra att en överkompensation sker. Vi kräver ökade insatser för rehabilitering som kan ske med hjälp av bland annat den personal vid försäkringskassorna som administrerar arbetsskadeförsäkringen . Livräntor och andra kompletterande ersättningar behålls i nuvarande omfattning. Företagshälsovårdens roll måste förstärkas och arbetsskaderapporteringen effektiviseras. Förebyggande insatser måste snabbare ske ute på arbetsplatserna. Genom att införa en arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen kommer kraven på en bättre arbetsmiljö att visa sig mera påtagligt för arbetsgivaren. Vi tar upp denna modell i en annan centermotion. Denna förändring bör genomföras . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande arbetsskadeförsäkringens integrering i sjukförsäkringen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående en hundraprocentig sjukpenning för alla sjukpenningförsäkrade fr.o.m. , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts när det gäller lagstiftning som omöjliggör avtal som överkompenserar ett inkomstbortfall,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande företagshälsovårdens roll för att förebygga arbetsskador,1] 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande förtidspensionering av unga. 1 1989/90:A725