ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Ju506 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju506 av och (båda m) Yrkesutbildning för intagna inom kriminalvården 1989/90 Ju506516 En av kriminalvårdens främsta uppgifter är att rehabiltera de dömda, att se till att de inte fastnar i brott och kriminalitet. Många av de intagna har bristfällig skolutbildning och dåliga yrkeskunskaper, och de har kanske aldrig haft ett riktigt arbete. Detta leder till att efter avtjänat straff är det svårt eller omöjligt att få tag på ett arbete. Utsikterna för de frigivna att återanpassa sig i samhället och avhålla sig från fortsatt brottslig verksamhet är mot denna bakgrund inte särskilt ljusa. Även om dessa människor i likhet med alla andra har haft möjlighet att skaffa sig utbildning och alltså har ett eget ansvar för sin situation, får detta inte utgöra något skäl för samhället att underlåta att vidta rehabiliteringsinsatser, exempelvis i form av yrkesutbildning. Skolundervisning ges till åtskilliga interner, men den är främst inriktad på skolämnen och knappast alls på yrkesutbildning. Enligt vår uppfattning skulle risken för återfall till brottslig verksamhet minska om flera intagna fick möjlighet att få yrkesutbildning under fängelsevistelsen. Denna nya chans som dessa på detta sätt skulle få leder sannolikt inte bara till att brottsmönstret bryts, det skulle också sänka kostnaderna för kriminalvården. Det är givetvis omöjligt att erbjuda alla intagna ett brett utbud av utbildningsalternativ. utan anpassning måste självfallet ske med hänsynstagande till de olika förhållanden och förutsättningar som råder på de olika orterna. Att på detta sätt satsa mera på utbildning av internerna är inte någon form av uppluckring av ståndpunkterna i kriminalvårdsfrågorna - vi ställer oss helt bakom de förslag som kommer till uttryck i den moderata partimotionen i dessa frågor. Det är tvärtom än mera angeläget att, mot bakgrund av dessa förslag om avskaffad halvtidsfrigivning och strängare - d.v.s längre - straff för grova brottslingar, bereda de dömda en meningsfull utbildning. Detta är väl använda rehabiliteringsinsatser. Det är främst tre mål som vi vill uppnå med våra förslag. För det första öppnar vi nya möjligheter för de dömda och ger dem en chans att efter strafftiden få ett arbete och därmed kunna anpassa sig till ett liv i frihet i samhället. 1 1989/90. För det andra minskar sannolikt brottsligheten och färre människor blir därmed utsatta för brott. För det tredje sänks samhällets kostnader för kriminalvården. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökad yrkesutbildning för interner pa fängelserna. 1989/90 Ju506
mot · GD02Ju507 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju507 av och (båda s) Bättre förhållanden vid häktena De nya reglerna om anhållande och häktning trädde i kraft . De nya reglerna berör förutsättningarna för att få tillgripa anhållande och häktning samt tidsfristerna för domstolsprövning av sådana frihetsberövanden. En möjlighet till s.k. utredningshäktning har införts och dessutom ska ett frihetsberövande alltid prövas av domstol senast . har gjort en utvärdering av häktningsreformen. Den visar bl.a. att antalet beslut vid tingsrätterna i häktningsfrågor har ökat . Eftersom åklagarna något oftare får bifall till sina häktningsyrkanden har andelen häktade stigit något mer. Den kraftiga ökningen av antalet häktade har framför allt orsakats av de kortare tidsfristerna. Dock tyder inget i undersökning på att fler oskyldiga häktats eller på att fler häktats på grund av en lindrigare brottslighet. Genom reformen har häktningsförhandlingar måst hållas även . Totalt har av förhandlingarna ägt rum under veckosluten. Här finns emellertid stora lokala variationer. I har inte av häktningsförhandlingarna skett . Detta har gjort att häktespersonalens arbetsbörda ökat avsevärt. Endast under 16 av de totalt eller helgdagar som den nyinrättade beredskapsstyrkan varit i tjänst har häktespersonalen inte inkallats till aktiv tjänst. Sannolikheten att bli inkallad till aktiv tjänst uppgår således till 0.85. Det är angeläget att man försöker finna orsakerna till de stora lokala olikheter som finns då det gäller förläggning av häktesförhandlingar . Åtgärder behövs för att den organisation som finns t.ex. vid häktet i skall kunna klara sina arbetsuppgifter. fungerar inte tillfredsställande. Att häkteslagen har inneburit krav på fler och snabbare transporter är en orsak. En annan är att antalet transporter på grund av LVM och avvisningar av flyktingar också har ökat. Det finns anledning att se över tidsfristernas inverkan på kriminalvårdens transportorganisation i syfte att samordna resurserna på ett bättre sätt. Det är en risk att de som är intagna på häkte passiviseras. Därför har lokalmässiga förutsättningar skapats för att motverka en sådan passivisering. Möjligheter till fysiska aktiviteter och samvaro av annat slag finns numera. Problemet är emellertid att personalen inte givits tillräcklig tid att genomföra aktiviteterna. Det räcker inte att bygga lokaler för att motverka passivisering. Även andra åtgärder fordras. 1* 1989190. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av åtgärder för att förbättra förhållandena vid häktena. () () 1989/90 Ju507
mot · GD02Ju508 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju508 av och (båda s) Kriminalvårdsanstalten Kristianstad-Centrum lades ner 1984, men öppnades åter då det rådde stor brist på anstaltsplatser i landet. Beslutet om att påbörja iståndsättningen av det gamla anstalten i fattades av . Regeringen beslutade att anstalten åter skulle tas i bruk. togs de första intagna emot på anstalten och sysselsattes i huvudsak med enklare byggnads- och reparationsarbete i samarbete med personalen. Från har anstalten fullt utbyggd kapacitet vilket motsvarar 37 platser och 37 tjänster. Kostnaden för att starta upp anstalten uppgick under /89 till knappt 3 milj. kr. Till detta kommer reparations- och ombyggnadskostnader som förra budgetåret uppgick till , samt anskaffning av utrustning för . Dygnskostnaderna vid anstalten ligger lägre än andra slutna lokalanstalter i samma storlek. Rekrytering av personal till anstalten har gått utomordentligt bra, till de 37 tjänsterna fanns det 740 sökande. De personer som fick tjänsterna sade upp sina fasta arbeten för en utfästelse om arbete . På anstalten bedrivs bl.a. verksamhet med en drogfri avdelning dit de intagna kan flyttas på egen begäran. Med de problem som finns på anstalter när det gäller droger är det viktigt att den verksamhet som bedrivs i får genomföras som det var tänkt från början och att en utvärdering sker innan något beslut om nedläggning fattas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvärdering av verksamheten vid kriminalvårdsanstalten .
mot · GD02Ju509 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju509 av m.fl. (s) Kriminalvårdsanstalten i kriminalvårdsanstalt, en byggnad , är i stort behov av nya lokaler. Diskussion har länge förts lokalt, regionalt och centralt och alla är överens om behovet. Lokala miljö- och hälsoskyddsnämnden har framfört grava anmärkningar vid besiktning. Boendemiljön kan enligt hälsovårdschefen klassas som sanitär olägenhet för de intagna. Särskilt gäller detta värme och ventilation samt de trånga hygienutrymmena. är ej beredd att anslå medel för ombyggnation eftersom en ny huvudbyggnad är planerad. Projektering är avslutad för en ny huvudbyggnad (klientavdelning med 21 platser, varav 2 kvinnoplatser, administration, kök m.m.). har i upprepade anslagsframställningar begärt medel för en ny huvudbyggnad. Tillsammans med anstaltens öppna avdelning på 20 platser blir det totala platsantalet då 41 mot nuvarande 34 platser. Personalen vid är tvåspråkig och har därigenom en naturlig förutsättning att ta hand om intagna från andra anstalter i landet där problem uppstått på grund av språket, detta sker men kan både utökas och förbättras. När den nya huvudbyggnaden kommit till stånd kan verksamheten vid anstalten också ändra inriktning. De finska medborgare som dömts till fängelse med utvisning kan då i större utsträckning slussas via anstalten i och därmed minskar trycket på de slutna riksanstalterna - främst som svarar för stor del av utslussning av utvisade finländare. Den tänkta utslussningen av utvisade finländare via anstalten erbjuder unika möjligheter till att förbereda och planera de utvisades situation på hemorten i . Den finska frivården har utökats med ett kontor i (från ) med filialmottagning i . tillbaka deltar finska frivården aktivt i arbetet med de utvisade finländarna på anstalten i . De deltar i konferenser med svensk personal samt behandlingsplanering och behandlingskollegierna vid anstalten. Med utökade platser i kunde denna möjlighet erbjudas fler utvisade. Det finns också en ekonomisk i att utvisningen kan ske via , eftersom det då handlar om några kilometrar över gränsen. En ny huvudbyggnad vid anstalten i ger bl.a. - En arbetsmiljö för anställda och en boendemiljö för intagna som fyller de krav man kan ställa . - Ökade möjligheter att slussa fler utvisade finländare via . belastar dessa personer oftast dyrbara slutna riksanstaltsplatser. - Helt nya möjligheter till att förbättra de utvisades situation på hemorten genom den verksamhet som finsk frivård bedriver i anstalten. Verksamheten är ett bra exempel på ett fungerande nordiskt samarbete. - Säkrare och fler arbetstillfällen (även kvinnliga sådana) som så väl behövs i östra . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ny huvudbyggnad vid kriminalvårdsanstalten i . () () 1989/90 Ju509
mot · GD02Ju510 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju510 av m.fl. (s) Behandlingsforskning inom kriminalvården Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:So262 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av utvärdering av behandlingsforskning inom kriminalvården.
mot · GD02Ju511 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju511 av m.fl. (s) Kriminalvårdens regionala organisation Regeringen har i årets budgetproposition, bilaga 4, föreslagit förändringar i kriminalvårdsverkets regionala organisation. Utgångspunkten för förslaget är den allmänna strävan som karakteriserat att rationalisera och decentralisera den statliga verksamheten för att uppnå större effektivitet och bättre resursutnyttjande. Två interna utredningar inom kriminalvården om Ny linjeorganisation och beslutsfattande m.m. (NyKo) har legat till grund för förslag till regeringen. Ny linjeorganisation var på remiss i verket och ledde fram till ett förslag från . I detta sammanhang diskuterades endast några få frågeställningar: Det har slagits fast att en minskning från tolv till sex regioner är angelägen utifrån faktorer som slagkraft, effektivitet och anstaltstäthet. Har avgjorts med hänsyn till sammanhållna länsgränser, rimliga reseförhållanden och möjligheterna att placera fängelsedömda på lämpligaste anstalt. Vid förslag om kansliort har beaktats närhet till högskola, hänsyn till tidigare regionalpolitiska åtgärder och kommunikationsförhållanden mellan kansli och lokala enheter. I utredningens huvudförslag sammanförs nuvarande Gävle- och Uppsalaregionerna (X, W, U, och C län) vilket dock ej blev förslag till regeringen. I stället föreslogs hela utgöra en region med kansliort i och överförda till . Några nya skäl till den förändrade inställningen redovisades inte. De enorma avstånden i kommer att kraftigt begränsa de viktiga personliga kontakterna mellan regionledning och de som arbetar direkt på fältet. Särskilt kom helt på undantag genom sin naturliga anknytning till . Justitieministern har i budgetpropositionen fastslagit att man bör övergå till en ordning med färre och därmed större regioner. Därmed skapas underlag för den nämnda förstärkningen av regionkanslierna. Dessutom vidgas möjligheterna att differentiera klientelet på de olika anstalterna inom respektive region och att bedriva ett utvecklingsarbete på regional nivå. Eftersom ansågs bli alldeles för stor till ytan, har regeringen föreslagit att den regionen delas upp i två delar. Den nuvarande Umeåregionen lämnas orörd och utan tillskott av riksanstaltplatser. Norrlandsproblemet uppstod i och med att i sitt förslag till regeringen valde att frångå utredningens Ny linjeorganisation förslag och lade till . Vidare finns det starka skäl som talar föra att Gävleborgs- och bibehålls som en samlad regional enhet även i kriminalvårdssammanhang. Övriga rättsväsendet hålls samman i regionen. På andra områden har samarbetet mellan länen funnits och vuxit sig starkare . Som exempel kan nämnas utbildning, utvecklingsfondsverksamhet, information, trafikfrågor, näringslivsfrågor m.m. Vi anser att man borde eftersträva en större jämnhet i storlek mellan de sju kriminalvårdsregionerna. Denna princip har frågåtts vad avser den nordligaste regionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kriminalvårdens regionala organisation. () () Axel () () 1989/90 Ju511
mot · GD02Ju512 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju512 av () Beslutsprocessen inom kriminalvården Av proposition 1989/90:100 bilaga 4 framgår att ett stort förändringsarbete pågår inom kriminalvården i syfte att möjliggöra en vidgad decentralisering av arbetsuppgifter. Beslutsbefogenheter bör föras ut till den lokala nivån i så stor utsträckning som möjligt. Föredragande statsrådet säger att tiden nu är mogen för en omfattande decentralisering av beslutsfattandet inom kriminalvården. Utvecklingen mot en decentralisering av beslutsfattandet är riktig. Det framgår dock inte klart av propositionen hur långt man är beredd att gå, när det gäller rena rutinärenden som rör de intagna på kriminalvårdsanstalter, beslutsprocessen och möjligheterna att överklaga i sådana ärenden. Det framgår inte klart om översynen gäller denna typ av ärenden. Enligt den långa erfarenhet man har på Kriminalvårdsanstalten , upptas en stor del av arbetstiden på chefsnivå på riksanstalter av ärenden som borde vara rena rutinärenden men som på grund av ständiga överklaganden medför omfattande pappersexercis utan att detta leder till konkreta förbättringar av kriminalvården. Som exempel kan anges visning av filmer som förhärligar våld och narkotika samt internernas innehav av avancerad teknik. Det torde vara bättre för både personal och interner om beslutsprocessen förenklades i rutinärenden. Detta torde kunna ske utan att internernas rättssäkerhet och kraven på en human kriminalvård åsidosätts. Beslutsprocessen och möjligheterna att överklaga i rutinärenden bör därför ses över. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av beslutsprocessen i rutinärenden inom kriminalvården.
mot · GD02Ju513 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90 :Ju513 av () Kriminalvårdsanstalter! Verksamheten vid kriminalvårdsanstalten lades ned i samband med att ett nytt fängelse byggdes i Vä. Planer fanns i ett skede på användning av anstalten som häkte inom , men dessa planer har inte fullföljts, och ett nytt häkte skall byggas i . öppnades Kristianstadsanstalten på nytt, och enligt uppgift skulle anstalten komma att behöva användas under minst en femårsperiod. I massmedia har uppgifter förekommit om att verksamheten vid anstalten åter igen skall läggas ned. När driften startades igen anställdes drygt 35 personer, som i många fall har sagt upp fasta tjänster på annat håll i landet och flyttat till . En restaurering av fängelset för har genomförts av intagna och personal, och lokalerna är nu fina och trevliga. Ny inredning till cellerna har tillverkats på Kumlaanstalten. Vid kriminalvårdsanstalten bedrivs en välskött verksamhet med en intressant projektuppläggning för de intagna, syftande till en differentiering av dessa. På en avdelning med friare förhållanden vistas interner som får vara tillsammans under arbete och måltider samt . De som inte kan sköta sig på föreskrivet sätt under vistelsen på denna avdelning hänvisas till en mera sluten avdelning. Det gör ett virrigt intryck när man nu efter bara verksamhet återigen vill lägga ned kriminalvårdsanstalten . Det kommer att finnas behov av ett ökat antal platser inom fångvården bland annat på grund av inriktningen att inte längre generellt korta ned beslutade strafftider . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att verksamheten vid kriminalvårdsanstalten får fortsätta som tidigare planerats för att dels ge möjlighet till genomförande av vid anstalten påbörjat projekt, dels trygga anställningarna för dem som är sysselsatta vid anstalten.
mot · GD02Ju515 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju515 av och (båda c) En ny kriminalvårdsorganisation 1989/90:100 (bil. 4) föreslås att ett regionkansli inrättas i och en i stort sett likvärdig organisation i . Verksamheten kommer att omfatta ett tiotal personer på vardera platsen. har gjort en utredning, där man ställer sig positiv till en ökad decentralisering av ansvar, befogenheter och uppgifter. En stor mängd ärenden och uppgifter av detaljkaraktär ligger på den centrala myndigheten. Ett omfattande regelverk styr verksamheten och därmed begränsas initiativmöjligheterna i allt för hög utsträckning på den regionala nivån. Förslagen till decentralisering är i linje med det förändringsarbete som pågår inom den statliga sektorn. Även för måste strävan vara att såväl ansvar som befogenheter skall ligga där verksamheten bedrivs, dvs på regional och lokal nivå. I ovannämnda utredning föreslås en ny regionorganisation omfattande sex enheter med kanslier i , , , , och . Den senare regionen skulle komma att bli geografiskt stor och styrelsen föreslog därför att ett underkontor skulle förläggas till . Trots den geografiska storleken talade underlag i form av antal klienter, vårddistrikt, häkten och anstalter inte för en uppdelning av norra i två fristående regioner. I propositionen skrivs som om och kontor i stort sett skulle bli likvärdiga och att man därmed skulle inrätta ytterligare en region. ansåg i sin utredning att detta inte var lämpligt utan att Härnösandsregionen skulle ha ett beräknat personalbehov på 17 årsarbetskrafter. Vi tillmäter bedömning stor betydelse i detta sammanhang. I propositionen anförs inte några klara skäl för att frångå utredningen. Istället talar regionalpolitiska skäl för att entydigt satsa på , som under en följd av år minskat sin sysselsättning främst inom den offentliga sektorn. Staten som arbetsgivare har ett ansvar för att kompensera för de sysselsättningsbortfall som inträffat. Omstruktureringar i näringslivet har dessutom bidragit till nedläggning av med 250 sysselsatta. har en miljö och sådana strukturella förutsättningar att ett regionkontor kan verka med full kraft. Utbildningsmöjligheterna är goda, bostadsmarknaden gynnsam och kommunikationsmöjligheterna till omvärlden inom är tillfredsställande. bör enligt vår mening genom ett tillkännagivande till rege ringen fastslå att regionala organisation bör, i enlighet med styrelsens förslag, bestå av en region för hela med regionkontor i och ett avdelningskontor i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i regionala organisation bör ingå en Norrlandsregion med regionkontor i och avdelningskontor i . () () 1989/90 Ju515
mot · GD02Ju516 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju516 av Hans Nyhage (m) Narkotikaproblemet torde vara det i särklass allvarligaste samhällsproblemet - inte bara i vårt land utan världen över. För miljontals och åter miljontals människor leder missbruket av narkotika till en säker undergång. Tragedierna är oändliga, skadorna på liv och egendom omätbara. Förstörelsen är fruktansvärd. Det behövs ingen särskild motivering för att vi alla efter bästa förmåga måste göra våra insatser för att söka stävja missbruket och så långt möjligt komma till rätta med problemet och mildra dess effekter. Det är vår abosluta skyldighet och ingår i vårt samhällsansvar. Från skilda håll görs stora ansträngningar, försök och insatser för att få en bättring till stånd. Några politiska motsättningar om nödvändigheten att angripa problemen råder inte - det kan däremot råda skilda uppfattningar om tillvägagångssätten och hur resurserna skall sättas in. I just - den allmänna motionstiden pågår! - läggs en lång rad förslag fram om vilka åtgärder som bör vidtas och vilka resurser som skall satsas. För egen del vill jag väcka förslag på ett av de många områden, som finns i sammanhanget. Det är ett välkänt faktum, att det råder ett omfattande missbruk av narkotika bland de intagna på kriminalvårdsanstalterna. Stora insatser görs från ledningens och personalens sida för att förhindra och stoppa detta. Många ertappas, narkotikabeslag görs men missbruket fortsätter och ökar. Uppfinningsrikedomen tycks vara oändlig när det gäller att komma över denna fruktansvärda vara. Det är också ett känt faktum att narkotikahundar är till stor hjälp och nytta för polis och tull i jakten på narkotika. Åtskilliga fynd har gjorts tack vara dess hundars insatser. Dessvärre har man normalt i kriminalvården inte tillgång till det värdefulla hjälpmedel, som dessa hundar utgör. Det skulle med säkerhet vara av stor betydelse i arbetet mot narkotika på kriminalvårdsanstalterna med dylika hundar placerade där. Redan vetskapen om att hunden finns där skulle ha en positiv effekt. Denna åtgärd bör därför komma till stånd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om narkotikahundar på kriminalvårdsanstalterna. Hans Nyhage (m) 1989/90 Ju516 gotab 96093, Slockholm 1990
mot · GD02Ju601 · 1990-01-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ju601 av och (båda s) Skydd mot diskriminering på grund av handikapp 1989/90 Ju601-603 - Det måste vara möjligt att gå på restaurang även för den som är handikappad! De allra flesta människor instämmer säkerligen i det påståendet och tar för givet att det är så. Verkligheten är dock en annan. har svensk press berättat om utvecklingsstörda och andra handikappade som avvisats från olika näringsställen. Vi är övertygade om att antalet sådana händelser är betydligt större än vad som kommit till allmänhetens kännedom. Bestämmelserna till skydd mot diskriminering finns i 16 kap. Däri ges skydd mot diskriminering på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung och trosbekännelse. Bestämmelserna i lagen saknar emellertid skydd mot diskriminering på grund av handikapp. Den näringsidkare som avvisar en handikappad från exempelvis en restaurang kan göra detta utan att bryta mot lagen. Vi anser att det är en brist som måste rättas till. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i 16 kap. att skyddet mot diskriminering utvidgas till att omfatta även handikapp. () () 1 1989/90.