mot · GD02Ub139 · 1990-03-20 00:00:00 — Dels är det ett viktigt samhällsintresse att snabbt öka antalet forskarutbildade, och en viktig förutsättning för detta är självklart drägliga ekonomiska En ordnad försörjning ger också möjligheter att förkorta studietidens längd. Dels är det i sig självklart att kunna erbjuda alla grupper en godtagbar standard i synnerhet som det kan medverka till att bryta social och könsmässig snedrekrytering till forskarutbildningen. Majoriteten doktorander befinner sig dessutom i en ålder då man bildar familj med de kostnader detta för med sig. Dessutom finns det all anledning att ifrågasätta regeringens bedömning att 100 milj. kr. räcker för en omvandling av två tredjedelar av utbildningsbidragen till doktorandtjänster. Vi menar att den siffran är otillräcklig. För att åstadkomma en total omvandling av alla utbildningsbidrag till doktorandtjänster - byggt på en mer realistisk kostnad för hela omvandlingen - bedömer vi kostnaden till minst 90 milj. kr. utöver regeringens förslag. Vi vill alltså utöver regeringens förslag anslå denna summa för att åstadkomma en omvandling av alla utbildningsbidrag till doktorandtjänster . Regeringen talar i propositionen om värdet av fler forskarutbildade. Vpk delar denna grundläggande uppfattning. Vi menar dock att detta generella uttalande måste åtföljas av förslag till åtgärder. En sådan åtgärd kan vara att ge fler utbildningar än behörighet till forskarutbildning. En annan åtgärd för att bredda rekryteringen är att göra det möjligt att inrätta doktorandtjänster på deltid. Det skulle öka förutsättningarna att rekrytera andra grupper inte minst skulle man på det sättet kunna rekrytera fler kvinnor till forskarutbildning. Vpk föreslår därför att det skall bli möjligt att inrätta doktorandtjänster även på deltid. Det bästa sättet att öka antalet forskarutbildade är självfallet att öka resurserna så att det ges utrymme för fler studiestödsrum. Att öka antalet studiestödsrum innebär att fler doktorander än garanteras studiestöd. Det finns alla skäl att tro att intresset för forskarutbildning ökar när nu ett större antal forskarstuderande får en skälig inkomst genom inrättandet av fler doktorandtjänster. En ökad satsning på de medelstora högskolorna enligt vpk:s modell - som redovisas i annan motion skulle också resultera i en större doktorandrekrytering från dessa. För att göra allvar av regeringens tal om fler forskarutbildade vill vi anslå 50 milj. kr. 1991/92 och 100 milj. kr. 1992/93 för att öka antalet studiestödsrum. Det skulle innebära en ökning av antalet doktorander med uppskattningsvis 500 vid periodens slut. Vpk slår vakt om den svenska forskningsorganisationen, med en internationellt sett hög andel forskning vid universitet och högskolor av den samhällsfinansierade forskningen. Forskningen vid universitet och högskolor ger större förutsättningar för den öppenhet som vi anser vara av stor vikt för att forskningen skall gagna den vanliga människan. Ett område som befinner sig under stark utveckling och där det hos många människor finns en stark oro och därmed ett starkt samhällsintresse av en större insyn är forskningen inom biotekniken och särskilt inom gentekniken. Mycket av den forskning som bedrivs på detta område sker dock inom det privata näringslivet med dess brist på insyn. Vpk föreslår en total inventering av den svenska forskningen på detta område. En sådan inventering av både offentligt och privat finansierad forskning skulle också ge en god grund för eventuell lagstiftning på detta område - se avsnittet om forskningsetik. Värdet av en öppenhet inom forskningen gör att vi är mycket restriktiva till ökade satsningar på forskningsinstitut och sektorsforskningsorgan. Regeringen föreslår i forskningspropositionen ett nytt socialvetenskapligt forskningsråd under . Det föreslås ersätta delegationen för social forskning och delegationen för invandrarforskning. Det är anmärkningsvärt att invandrarforskning reduceras till att endast gälla sociala frågor. Vi menar att invandrarforskning är så mycket mer, det handlar exempelvis om språk, kultur och religion. Vi menar att det mycket väl kan tillgodose också kraven på social- och invandrarforskning. Vpk motsätter sig alltså inrättandet av detta nya forskningsråd och föreslår i stället att de föreslagna medlen överförs till det . Teknisk forskning och utveckling är av grundläggande betydelse för industriell utveckling och förnyelse. Det är ett oavvisligt krav att denna utveckling underordnas viktiga samhälleliga mål. Industriell utveckling och förnyelse är inget självändamål. Det är enbart när denna utveckling leder till processer och produkter som är i samklang med naturens krav och som svarar mot viktiga sociala och individuella behov som den är eftersträvansvärd. Det är också av avgörande betydelse att forskningen och utvecklingen sker med maximal öppenhet och att det sker ett fullständigt fritt utbyte av information om forskningsmetoder och resultat. Det är själva grundförutsättningen för demokratisk kontroll och folkligt inflytande. Statligt engagemang i tillämpad teknisk forskning är viktigt bl.a. för att främja teknisk förnyelse, uppehålla kompetens inom landet, för att tillse ett rationellt utnyttjande av resurser, för beredskap i kris- och krigssituationer och för att uppnå viktiga samhälleliga mål. Vpk delar regeringens uppfattning om behovet av ökad satsning på teknisk grundforskning och accepterar förslaget att inrätta ett teknikvetenskapligt forskningsråd (TFR) med resurser från STU och ett antal sektorsorgan. Vi ställer oss emellertid något tveksamma till förslaget att TFR skall ligga inom industridepartementets ansvarsområde. Det är enligt vår uppfattning rimligare att grundforskningen samlas under . Vi är emellertid beredda att acceptera den föreslagna lösningen som en övergångsform under förutsättning att verksamheten utvärderas med avseende på hur placeringen under industridepartementet påverkat den tekniska grundforskningen och att en sådan utvärdering presenteras i nästa forskningspolitiska proposition. Till följd av att forskningen nu blir ett åliggande i tjänsten för högskolelektorerna vill man från regeringens sida tona ner värdet av de pedagogiska meriterna. Från vpk:s sida ser vi det som mycket betydelsefullt att man även fortsättningsvis lägger stor vikt vid pedagogiska meriter vid tillsättningen av lärartjänster på högskolan. Vpk föreslår alltså att pedagogiska meriter även fortsättningsvis skall väga lika tungt vid tjänstetillsättning. Näringslivet och andra kapitalstarka sammanslutningar har stora möjligheter att inleda samarbete med forskare på högskolan och få olika typer av forskningsuppgifter utförda. Även statsmakterna kan på olika sätt beställa och få forskning utförd. Däremot saknas det möjligheter för resurssvaga grupper att få forskning utförd av kvalificerade forskare på högskolan. Fackföreningar, miljögrupper, kvinnogrupper, fredsorganisationer och andra icke-kommersiella organisationer tillhör dem som är utestängda. Det saknas för att uttrycka det kort fungerande kanaler mellan dessa organisationer och högskolan. Lösningen kan heta vetenskapsbutiker. Vetenskapsbutiker finns på universitet i , , , och . Syftet med dessa vetenskapsbutiker är just att bereda finansiellt svaga, icke-kommersiella organisationer möjlighet att initiera och få forskning utförd på högskolan. Organisationsstrukturen varierar något. Vanligen utarbetas forskningsprojekten i s.k. projektcentra där forskare tillsammans med idégivarna/beställarna utvecklar idéerna till genomförbara forskningsuppgifter. Vetenskapsbutikernas primära uppgift är att förmedla kontakten från beställarna/idégivarna till någon intresserad forskare eller forskarstuderande, dvs. som en typ av kontaktsekretariat. Från vetenskapsbutikerna ställs som regel följande krav för att man skall ta sig an en forskningsuppgift: Beställaren kan inte själv bära kostnaden. Beställaren har inga kommersiella mål. Beställaren kan använda resultaten för att uppnå sina mål. Det skall också handla om generella frågeställningar relevanta för andra grupper eller för forskningens eller utbildningens framåtskridande. Erfarenheterna visar att stor del av idéerna ger upphov till någon form av forskningsprojekt. De vanligaste projekten behandlar områden som arbetsmiljö, boende, transporter, miljöfrågor samt frågor om jämställdhet och kvinnors rättigheter. Som helhet är erfarenheterna mycket positiva varför det rimligen nu borde vara dags för att inleda försöksverksamhet enligt samma mönster. Vi föreslår att 15 milj. kr. anvisas för denna verksamhet. Medlen bör disponeras av forskningsrådsnämnden. Den kapacitetsutveckling inom forskningen som och hoppades på när de skrev sin bok välfärden har inte kommit till stånd. Detta trots flera stora forskningssatsningar. som kunnat bli det spår som styrt fördel ningen i samhället lades ner, och vi har att stödja oss på en instabil projektverksamhet som kan vara utlämnad till godtycke när det gäller fördelningen av forskningsbidrag. Det är också en allmän uppfattning att statusen på denna forskning blivit lägre. Vpk har som mål att undanröja orsakerna till den nya fattigdomen. Vi vill att samhället på lämpligt sätt skaffar sig kunskaper om en ny fördelningspolitik. Det behövs forskning och kunskapsbildning, och denna bör vara av två slag: en ekonomisk och en social. Egentligen vet vi mycket litet om hur låginkomsttagare lever i vårt land. Förekommer det som människor som av ekonomiska skäl äter kattmat eller har det blivit bättre? Halva befolkningen har inkomster . och av dem är tre miljoner kvinnor. En halv miljon människor har socialbidrag med en standard som detta innebär. förtidspensioneras omkring 50 000 människor och detta trots en högkonjunktur som varat . har så många vräkts från sina bostäder. Av vet vi att ohälsan mest drabbar de fattiga. Sjukvården får en allt mindre del av bruttonationalprodukten och då prioriteras inte de sämst ställda. Nedslitningen av det offentliga återspeglas i mindre pengar till skolmat, trasiga skolböcker och smutsiga och allergiframkallande lokaler. Ja, listan kan göras mycket lång. Vpk anser att forskningspropositionen inte tar upp något om en forskning för allas välfärd.Vad vi menar är inte detsamma som i propositionen benämns som forskning för folkhälsa, för där läggs ansvaret på den enskilde och samhället står utanför beskrivande och manande till ett sundare liv och utan något egentligt ansvar. Det är inget bra sätt att angripa de resursknappas situation. Vi vill få ett underlag och åtgärdsprogram för många grupper, utsatta barn, ensamstående föräldrar, de hemlösa, situationen för de fattiga gamla, bomiljöer, sjukvården etc. Detta är en viktig forskningsuppgift och den borde ske fortlöpande. Vi anser att forskningspropositionen inte ger utrymme för en sådan forskningsuppgift. Vpk föreslår mot bakgrund av vad vi anfört att 10 milj. kr. tillförs till en ny låginkomstutredning. Praktiskt taget har forskare, betalda av storföretagen, sysslat med problemet hur man tar ut mesta möjliga arbete ur arbetskraften. Det har inte bara gällt tekniska discipliner, utan också inom beteendevetenskapen. Inom arbetarrörelsen och dess fackliga organisationer finns däremot ingen forskningstradition. Detta har inneburit att fackföreningarna har kommit i underläge. De frågor som blir föremål för forskning är alltså sådana som arbetsgivarna anser vara väsentliga att få belysta. De kan därmed lägga fram sina partsinlagor i form av mer eller mindre vetenskapliga rapporter. Arbetsgivarnas forskningsmonopol i den direkta produktionen måste brytas och forskningen på arbetsmiljöområdet måste förstärkas ytterligare. Särskilt gäller detta arbetet på att vinna ytterligare kunskap om de långsiktiga sambanden mellan förhållanden i arbetslivet och ohälsa. Forskningen behöver särskilt ökas när det gäller att konkretisera och beskriva arbetsplatsers organisation och utformning som skall vara så bra från arbetsmiljösynpunkt att arbetskraften skall kunna arbeta där fram till pensionsålder. Behovet av ökad forskning är särskilt stort inom traditionella kvinnoområden som vård och omsorg, speciellt avseende äldre kvinnor. Vpk menar att bör ges ytterligare resurser i första hand för informationsverksamhet. Vid institutet bedrivs en omfattande forskningsverksamhet. När väl forskningsprojekten är avslutade återstår att via information få ut resultatet till arbetsplatser, arbetsgivare, fackföreningar, anställda osv. har begränsade resurser till information. Ett resurstillskott behövs. Vpk yrkar ett extra anslag till om totalt 1 milj. kr. för detta ändamål. Sektorn för undervisningsyrken består av en rad utbildningar. Flera av dem tillfördes universiteten genom reform. I samband med denna reform betonades betydelsen av att de nya universitets- och högskoleutbildningarna skulle vila på vetenskaplig grund. De åtgärder som vidtagits har dock inte resulterat i att antalet disputerade lärare inom sektorn är särskilt högt. Skälen härför är många. De reella möjligheterna att forskarutbilda sig har varit begränsade och koncentrerats till pedagogikämnet. Flera av dem som disputerat i pedagogik på arbeten med klar anknytning till undervisningsyrkena har efter disputationen sugits upp av forskning och undervisning i just pedagogik och sålunda ej direkt berikat grundutbildningen inom de olika lärarutbildningarna. Möjligheter att förena tjänsteinnehav med forskarstudier har i praktiken varit små. Ett ytterligare skäl är, att forskningstradition i hög grad saknats inom merparten av de institutioner, vilka ingår i sektorn för undervisningsyrken. Den nya grundskollärarutbildningen aktualiserar ytterligare behovet av forskning och forskarutbildning inom sektorn för undervisningsyrken. Den nära samverkan, som i den nya lärarutbildningen förutsätts ske mellan ämnesinstitutioner inom filosofisk fakultet, pedagogisk institution, metodikinstitutioner och praktik förutsätter å ena sidan ett ämnesdidaktiskt medvetande och kunnande inom ämnesinstitutioner och å andra sidan en kunskap om forskning och ämnesteoretisk utveckling inom metodikinstitutionerna. Om den nya grundskollärarutbildningen skall kunna genomföras på det sätt beslutat krävs en kraftig förstärkning av insatser för höjning av forskningskompetens just inom de institutioner, som 1977 knöts till universiteten vid sektorn för undervisningsyrken. Vid universiteten i , , /, , och pågår med mycket begränsade ekonomiska resurser ett synnerligen ambitiöst arbete för att höja forskningskompetensen inom lärarutbildningarna. Olika modeller och tillvägagångssätt anpassade till lokala förutsättningar prövas. I förlängningen av det arbete, som bedrivs, kan man även förutsätta att sådan forskning och forskarutbildning kan växa fram, vilken kommer att kunna få betydelse även för lektorsförsörjningen inom gymnasieskolan, vilken synes synnerligen prekär. Det är viktigt att detta arbete stöds och ges bättre möjligheter att utvecklas. Mot bakgrund av vad som här anförts är det förvånande, att frågor om undervisningsforskning fått en så undanskymd plats i propositionen om forskning. På s. 249 föreslås att Högskolan för lärarutbildning i samt /91 tillsammans skall få . för detta ändamål. Medlen tilldelas samhällsvetenskaplig fakultet. De föreslagna åtgärderna är klart otillräckliga. För att stärka redan pågående verksamhet och för att utveckla nya former genom vilka forskarutbildning och forskningskompetens inom undervisningsforskningen kan höjas föreslår vpk att . också tilldelas universiteten i /, , och . Undervisningsforskning spänner över alla fakultetsområden. Slutsatsen blir att medlen inte bör gå enbart till samhällsvetenskaplig fakultet. Det bör i stället ankomma på resp. universitet att självt fördela medlen så, att syftet att höja den formella och reella forskarkompetensen inom sektorn för undervisningsyrken gynnas, att undervisningsforskningen stimuleras och att dess tvärvetenskapliga karaktär kan komma till uttryck. I konsekvens härmed föreslår vpk att medlen till tilldelas och Högskolan för lärarutbildning i (HLS) och inte till samhällsvetenskaplig fakultet. Det bör ankomma på och att utveckla sådana samarbetsformer på forskningens och forskarutbildningens område, vilka prövas och utvecklas på de lärosäten där en uppdelning i en högskola för lärarutbildning och ett universitet ej finns. Vi vill i detta sammanhang erinra om att beslutat om att lärarfortbildningsfrågor skall handläggas av ett gemensamt organ för och , med motiveringar analoga med dem, som här anförs. Vpk föreslår också att medlen för undervisningsforskning till tillfaller och inte den samhällsvetenskapliga fakulteten. Kvinnorna utgör mer än hälften av de studerande på universiteten. Detta gäller grundutbildningarna. Däremot är det mycket färre kvinnor som går vidare till forskarutbildning. Ett exempel är situationen på statsvetenskapliga institutionen i där andelen aktiva kvinnliga forskarstuderande endast är trots att könsfördelningen på grundutbildningen i stort sett är jämn. Situationen är likadan på de flesta institutioner. Ambitionen att öka antalet kvinnliga forskare måste höjas. Nya ekonomiska resurser måste till dels för att förstärka forskningen om kvinnors livsvillkor, dels också för att förbättra rekryteringen av kvinnliga forskare. De resurser som getts till kvinnoforskningen svarar inte på långt när mot utvecklingen på grundutbildningen. Kvinnliga forskare får i både absoluta och relativa tal en mindre del av resurserna än de manliga. Och ändå har kvinnoforskningen visat sig kunna tillföra den traditionella forskningen viktiga kunskaper. Kvinnoforskningen är nödvändig för att spegla hela samhällsutvecklingen och för att ge en helhetssyn på forskningen. Den forskning som har bedrivits framför allt inom ramen för de kvinnoforskningscentra/-fora som växt fram på åtta universitetsorter i har visat att kvinnoforskningen tillför den traditionella forskningen något nytt genom att den både är kompletterande, korrigerande och ser annorlunda på forskarens roll än den traditionella forskningen. Den är kompletterande på så sätt att den tillför forskningen något som inte har behandlats. Ett exempel är inom historieforskningen där kvinnors historia inte tidigare beskrivits. Historieforskningen har varit enkönad. Vid inrättades en professur i kvinnohistoria 1982, vilket har betytt mycket för att synliggöra kvinnans givna plats i historien. Den är korrigerande på så sätt att den dels kan bidra till att rätta till missuppfattningar, dels visar på att en annan infallsvinkel på ett problem ger andra förklaringar. Den feministiska forskningen har därigenom visat sig vara något mycket mer än bara ett komplement till den traditionella könsneutrala vetenskapen. Den har avslöjat att betydelsefulla strukturer helt enkelt fallit bort ur förklaringsmodellerna och att det inte finns någon könsneutral forskning. Kvinnoforskningen ser också forskarens roll på ett annat sätt än den traditionella. Kvinnoforskningen pekar på behovet av ständig förnyelse och hämtar sin styrka utifrån det faktum att den materiella erfarenheten, dvs. kvinnans hela vardag, bildar utgångspunkt för forskningsperspektivet. Kvinnor har fått anpassa sig till en verklighet där männen är överordnade, där män har satt ramarna för kvinnors agerande och där den manliga ses som den normala och kvinnorna som de annorlunda. Detta har självklart också avspeglats i kvinnornas forskning. Mot den bakgrunden är det allvarligt att forskningspropositionen så dåligt har tillgodosett de stora behov som finns inom kvinnoforskningens område. I en forskningsproposition som innehåller till forskningen har kvinnoforskningen fått futtiga 3,8 milj. kr. varav 2,8 milj. kr. härrör från att man lägger ner JÄMFO. Egentligen är det alltså 1 milj. kr., dvs. en tusendel av forskningspengarna i årets forskningsproposition, som går till kvinnoforskning. Vi ställer oss också frågande till forskningspropositionens påstående att uppbyggnadsskedet i kvinnoforskningen avslutas i och med inrättandet av de tre föreslagna professurerna. Vi menar att kvinnoforskningen befinner sig i stark teoretisk utveckling men organisatoriskt och resursmässigt i ett uppbyggnadsskede. Jämfört med och framstår som ett u-land när det gäller kvinnoforskning. I talar man t. ex. om ett paradigmskifte inom litteraturvetenskapen. Både manliga och kvinnliga forskare sysslar med genusproblematiserande litterära analyser, dvs. både kvinnor och män räknar med könet som en berikande och komplicerande faktor i forskningen. Norsk kvinnoforskning har också ett mycket högt internationellt anseende och efterfrågan på resultat och expertis är stor. Utbildnings- och forskningspolitiskt är det angeläget att satsa på den feministiska forskningen. Pengar och projektmöjligheter, direkt riktade till den feministiska forskningen, är ett sätt att markera dess värde och legitimitet. Det är också viktigt att kvinnoforskningens problemställningar och empi riska fakta självklart ingår som en del i grundutbildningens olika kurser, vilket inte är fallet . Samhället behöver kunskap om maktförhållanden mellan könen på samtliga nivåer. Man måste fråga sig om den demokratiska välfärdsstaten över huvud taget kan överleva och förbättras utan att ta till vara kvinnors intressen och krav i större utsträckning än vad som görs . 11.1 Forskningsbehov inom olika områden Det finns behov av kvinnoforskning inom de flesta områden där forskning bedrivs. Kvinnoforskningens annorlunda perspektiv skapar nya frågeställningar och ger nya svar på gamla föreställningar. Av den anledningen är det också viktigt att kvinnoperspektivet slår igenom även i den traditionella forskningen. Vad kvinnoforskningen framför allt behöver är kraftigt förstärkta resurser, men det är också viktigt att omprioritera redan anslagna resurser så att kvinnoperspektivet får en plats i all forskning. Vpk ser positivt på de inrättade professurerna i kvinno- och jämställdhetsforskning, men anser att professuren i ekonomisk forskning bör ges en bredare inriktning än den föreslagna. Vpk anser vidare att det är viktigt att ge stöd till kvinnoforskningen inom de traditionella disciplinerna och inte endast avsätta resurser för forskning som gäller jämställdhet mellan kvinnor och män. Därför vill vi föreslå att det inrättas tjänster för kvinnoforskning på alla forskningsråd. Ett viktigt område för kvinnoforskningen är inom grundutbildningarna där det råder stor brist på läromedel. är det så att kvinnoperspektivet ses som sidokunskap för dem som är särskilt intresserade. För att kvinnoforskningen skall kunna ingå som en självklar del av grundutbildningarna behövs resurser för läromedelsutveckling. Ett exempel är nyutkommen grundläggande litteratur i svensk sociologi, som med några få undantag saknar både analyser av samhällsförhållanden ur ett feministiskt perspektiv och presentationer av feministisk teoribildning. Här redovisas ett axplock av viktiga forskningsområden: Forskning om makt ur ett kvinnoperspektiv är centralt och mycket viktigt. - Exempelvis hur män får/tar makt i olika grupper, hur makten ser ut hos resp. kön, vilka maktmetoder män och kvinnor använder mot varandra. - Kvinnors brist på makt och inflytande i företag och på kapitalmarknaden. - Kvinnomisshandel som den yttersta maktutövningen. Det finns ett växande intresse för forskning som utgår från att könsrelationerna bär på problem som kan uttryckas i politiska makt- och konflikttermer. Andra viktiga områden är: - Varför är det så svårt att rekrytera kvinnliga forskare? - Om kvinnliga forskares villkor. - Varför har kvinnor bättre forskningsmöjligheter i den offentliga sektorn än i den privata? - Varför har så få kvinnor i högre befattningar i den privata sektorn och beslutspositioner i näringslivet? I forskningspropositionen tas också upp den utvärdering av skatterefor men som regeringen anslagit 5,0 milj. kr. Ca 1 milj. kr. beräknas avse forskningsuppgifter.