mot · GD02U655 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:U655 av m.fl. (vpk) Kurderna Dem ingen talar om är ett uttryck som träffande beskriver vår civiliserade världs engagemang för minst 25 miljoner kurders öde. Kurderna är världens största folkgrupp utan egen stat, utan självbestämmande och utan grundläggande mänskliga rättigheter. Kurderna slåss för sina liv i , och . turkisk mark lever 12,3 miljoner kurder - av totalbefolkningen - under allt större förtryck. Diskriminerade som bergsturkar lever de i sämsta tänkbara ekonomiska och sociala förhållanden. Den turkiska regeringen försöker avnationalisera dem. Som vi fick erfara feb. 1989 under en resa i turkiska kan de till och med dömas till fängelse för att ha en bok på kurdiska i sin ägo. Den exploatering av naturtillgångar som inletts, har inneburit tvångsförflyttningar och ökat förtryck för kurderna i området. Striderna mellan den av regeringen tillsatta regionguvenörens specialstyrka på ca 70 000 man och den kurdiska organisationen är intensivare . Undantagslagar råder i området och den förföljelse, mord och terror som sker under regionguvernörens styre kan rubriceras som statsterrorism. Det kurdiska området i , , är ockuperat av 250000 av regimens revolutionsgardister. Tusentals av de revolterande kurderna har sett sig tvingade att fly till och gränsområden, många lever i ingenmansland. De iranska ockupanterna drar sig inte för att ge de kurdiska barnen leksaker med sprängdeg i. De skjutna kurdiska partisanernas huvuden spetsas på medeltidens grymma vis på träspett och bärs genom byarna andra till varnagel. Eller som skedde 1985 när man lyckats skjuta tre kurdiska ledare, man skar ut deras hjärtan som sedan sändes till Khomeinis som gåva. har det funnits förhoppningar om självbestämmande för de irakiska kurderna. De kurdiska organisationerna hade täta förhandlingar om självstyre med regimen i . Men för landets 4,5 miljoner kurder (av totalbefolkningen) blev resultatet åter ett fiasko. Tiotusentals kurdiska familjer deporterades till stora läger vid gränserna till och . Genom bombningar, oftast med krigsgas, biologisk och kemisk förgiftning, massavrättningar och deportationer har man nu tömt ett mer än 30 kilometer brett område mot och delar av gränser. Den irakiske presidenten politik är att systematiskt Mot. bryta kurdernas dominans i irakiska , ett ca 75 000 kvadratkilome- U655 ter stort område för att i stället befolka området med araber. Projektet har kunnat genomföras utan större protester från omvärlden. Vpk anser att kurdernas mänskliga rättighetssituation i , och ska bli behandlad i FN:s mänskliga rättighetskommission. De 900 000 kurderna i har lyckligtvis inte utsatts för samma förföljelse, men deras kurdiska identitet uppmuntras inte heller. I finns ca 350 000 kurder, flertalet bosatta i . De lever i ekonomisk och kulturell trygghet, men den senaste tidens händelser, väpnad konflikt mellan och , innebär även för dem svårigheter. slut och de gränsdragningar som de allierade stod för vid fredsfördraget i , har kurderna fört en kamp för sin självständighet mot regimerna i , och . Det är en uppseendeväckande dålig beskrivning av orsakerna till förföljelse av kurder som utrikesutskottet gör i sitt betänkande Mänskliga rättigheter UU:5. I detta betänkande väljer man att ange orsaken till förföljelse enbart som en bestraffning till följd av kurdernas agerande under kriget med . Utskottet uttalar även förhoppningar om att man i fredsförhandlingarna mellan och skall ta upp kurdernas situation, detta ingår dock inte i förhandlingsuppdraget, och om utskottets förhoppningar skall kunna infrias, måste intiativ om detta tas i berörd instans i FN. Vpk delar utskottets uttalade förhoppning och anser att en framställan skall göras om att kurdernas situation skall ingå i förhandlingsuppdraget. Utskottet anser att det torde bli svårt att väcka en bred opinion för den kurdiska frågan i sin helhet i FN. Ingen fråga blir behandlad i FN om ingen ställer förslagen. Att enbart beskriva kurdernas situation som en MR fråga i varje land för sig anser vi inte vara tillräckligt och vi upprepar därför vårt krav om att skall verka för att den kurdiska frågan i sin helhet kommer upp till behandling i FN. befinner sig ca 35 000 irakiska kurder i tre flyktingläger i . De flydde undan bombattacker med kemisk gas. De har varken flyktingstatus eller medborgarskap i . De rubriceras av turkiska myndigheter som tillfälliga gäster men behandlas som krigsfångar. De utsätts ständigt för provokationer och påtryckningar för att förmås att återvända till . Enligt turkisk press har ca 40 av de ca 2 000 som återvänt till redan avrättats. (Tidningen 3/10 -89. )Turkiska regeringen nekar flyktingarna rätt till flyktingstatus. Turkiska regeringen vägrar envist all hjälp av UNHCR, ICRC eller andra biståndsorganisationer.Turkiska myndigheter stoppar hjälpsändningar till flyktingarna från organisationer och enskilda. De turkiska myndigheterna förföljer och arresterar kurder i som visar sympati och försöker hjälpa flyktingarna i lägren.Cirka 4 000 flyktingar bor illegalt i den turkiska delen av . Dessa flyktingars problem är förutom humanitära även politiska och måste därför också behandlas som en del av den kurdiska frågan i stort. anser att måste göra ytterligare ansträngningar för att påverka till en human behandling av dessa flyktingar. I lägren finns hundratals handikappade och föräldralösa barn.För handikappade barn bör rehabiliteringscentra upprättas, för de föräldralösa barnen bör undersökningar göras om eventuella släktingar utanför lägren finns som kan ta hand om dessa barn. Överdödligheten bland barnen i lägren är mycket stor och ökar med den försvagning som förvärras på grund av bristfällig mat, köld och sjukdomar. bör även kunna ta emot ett större antal av de av flyktingarna som uttalat att de vill komma hit, inom ramen för flyktingkvoten. Om ingen förändring av situationen för de kurdiska flyktingarna i de turkiska flyktinglägren sker måste föra fram tanken om att lägren ställs under FN:s direkta kontroll. Den största utmaningen för kurderna är världens tystnad.Kritiska röster i öst och väst engagerar sig för palestiniernas sak, för rumäniernas sak, för kambodjanernas sak. Regeringar, massmedia, internationella organisationer och enskilda världen över regerar och agerar medan det råder nästan total tystnad om det kurdiska folkets existens, kamp och lidande. Mäter man med olika mått? Efter folkens uppror och befrielse i länder har förts en intensiv debatt i svensk massmedia om vilka som på olika sätt stött de nu störtade regimerna i dessa stater. Debatten har handlat om vänskapsbesök, serafimerordnar och hälsningstal. Det stöd som är mest betydelsefullt för ett land, som ger de största förutsättningar för landets regim att överleva är goda handelsförbindelser. Därefter kommer enade internationella påtryckningar och fördömanden. Vårt lands handelsförbindelser med , och har inte påverkats av dessa länders brott mot mänskliga rättigheter, och handeln med länderna växer snabbt. Vpk anser att en ökad handel med dessa diktaturer hjälper regimerna att fortsätta folkförtrycket och föreslår därför att uttalar att handeln med , och bör hållas på minsta möjliga nivå. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att i FN:s kommission för mänskliga rättigheter skall verka för att kurdernas situation i , och tas upp till behandling, 2. att hos regeringen begär att skall ta intiativ till att även kurdernas situation kommer att tas upp i fredsförhandlingarna mellan och , 3. att hos regeringen begär att skall verka för att frågan om kurderna som ett folk blir behandlat i FN, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att fortsatta intiativ behövs för att påverka till en human behandling av de irakiska kurderna i flyktinglägren, 5. att hos regeringen begär intiativ till att verka för att rehabiliteringscentra för handikappade barn i lägren med irakiska kurder i upprättas i eller utanför , 6. att hos regeringen begär förslag i enlighet med vad i motionen anförts angående föräldralösa barn i de irakiska flyktinglägren i , [att hos regeringen begär att ett större antal flyktingar från lägren i med irakiska kurder tas emot till inom flyktingkvoten,1] 7. att som sin mening ger regeringen till känna att handeln med , och bör hållas på lägsta möjliga nivå. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1989/90:Sf642