mot · GD02Sf626 · 1990-01-23 00:00:00 — av m.fl. (s) Flykting- och invandrarpolitiken 1989/90 Sf626-628 Miljontals människor har runtom i världen tvingats på flykt. Det finns ca 15 miljoner människor som lever som flyktingar och minst lika många lever som flyktingar i sitt eget land. Miljontals andra har lämnat sina hemländer av flyktingliknande skäl. Mer än en miljon palestinier har fördrivits från . I genomsnitt går det en flykting på ca 300 invånare i , mot en på 30 i många . Det betyder att dessa får ta emot tio gånger så många flyktingar som och övriga . Ökar eller minskar antalet flyktingar? De siffror vi presenterat har totalt sett använts av internationella organ . Det har förvisso skett förändringar som lett till att flyktingar återvänt till sina hemländer, exempelvis , , , , , och . Å andra sidan har ny förföljelse och nytt förtryck tillkommit. Det är framför allt från de stora konflikthärdarna som de flesta flyktingarna kommer, , , , , nordöstra och södra . Men utvecklingen går mot mer avspänning, fler konflikter löses med fredliga medel, strävandena mot demokrati tilltar. Det borde åtminstone innebära minskade flyktingströmmar och ett ökat frivilligt återvändande av flyktingar till hemländerna, en utveckling som vi på allt sätt och mer aktivt måste stödja. Någon tendens till minskad flyktinginvandring till och andra västeuropeiska länder kan vi ännu inte iaktta. De omvälvande händelserna främst i har istället ökat trycket i hela . Med en demokratisk utveckling i borde denna tendens förändras. Allsidig översyn av flykting- och invandrarpolitiken Vår flyktingpolitik måste så länge situationen inte radikalt förändrats innebära krav på hög beredskap att uppfylla våra internationella förpliktelser och vårt ansvar. Det har därvidlag funnits påtagliga brister i denna beredskap, som måste repareras. Det finns brister i vår flyktingpolitik och i statens invandrarverks () verksamhet, som inte kan förklaras bara med den Nr S/626-628 Dessa brister måste klarläggas och rättas. De organisationsförändringar som vidtagits har inte varit tillfredsställande eller tillräckliga. En allsidigt sammansatt kommitté bör granska vår flykting- och invandrarpolitik och hur ansvariga organ uppfyllt sina uppgifter och åligganden i dessa avseenden samt framlägga förslag till en reformering av flyktingverksamheten. Därvid bör även utredas om och i vilken utsträckning SI V:s myndighetsutövning såvitt avser avvisning, utvisning, tagande i förvar m.m. bör anförtros särskilt organ med rättslig kompetens och lekmannainflytande. Om kunde hänskjuta alla icke klara fall skulle kunna koncentrera sig på genomförande av den allmänna invandrar- och flyktingverksamheten. En delning av uppgifterna skulle motverka att av många asylsökande och invandrare uppfattas som en motpart till dem. Detta skulle motsvara det utredningsinitiativ som regeringen tagit för att avlasta sig överklagningsärenden på detta område. Vi skall nedan återkomma till andra frågor som behöver utredas. Antalet asylsökande uppgick till ca 18 000 och 1988 till ca 19 000. 1989 har antalet asylsökande ökat betydligt. uppgick antalet till 7 774. finns det för närvarnade inga slutliga siffor. redovisas preliminärt 8 060 asylsökande. uppskattar utan att rapporter finns från polisen antalet till 4 000 dvs. Om dessa siffror skulle visa sig vara riktiga, blir antalet asylsökande inklusive barn för hela 1989 ca 27 800. I en skrivelse från till regeringen anges antalet till 28 500. I budgetpropositionen (s. 31) beräknas antalet till 29 000. Ökningen hänför sig till största delen till s.k. turkbulgarer. Bifallsprocenten har tidigare legat . I så fall skulle antalet uppehållstillstånd uppgå till 21 000-22 000 personer om reglerna före tillämpades. förklarade invandrarministern i en riksdagsdebatt att vi mycket väl kan klara att ta emot 20 000 flyktingar i . Det är därför beklagligt att regeringen beslutade att det inte längre skulle vara möjligt att få asyl som krigsvägrare eller s.k. de facto-flykting om inte särskilt starka skyddsbehov föreligger, ett uttryck som inte finns i utlänningslagen. uppgick antalet sådana flyktingar till 7 154, varför regeringsbeslutet är mycket ingripande. Det är angeläget att regeringsbeslutet upphävs. Det finns inte tillräckliga skäl för att upprätthålla beslutet. De särskilda skäl som åberopats skall tolkas mycket restriktivt. Innebörden av beslutet är att det skall gälla generellt; de som sökt asyl före har vid ankomsten till haft anledning att räkna med att före gällande regler skulle tillämpas. Även detta utgör ett skäl för att beslutet skall omprövas. 1988 beviljades sammanlagt 16 125 personer inklusive barn uppehållstillstånd av olika flyktingskäl eller på humanitära grunder. 1987 var motsvarande siffra 14 042. Generös flyktingpolitik och generös tillämpning av asylbestämmelserna Några dramatiska kast och omsvängningar har inte skett med undantag för det omdiskuterade och tvivelaktiga beslutet att vägra ett avsevärt antal (mellan 7 000 och 8 000 personer) kurdiska asylsökande uppehållstillstånd. Antalet asylsökande till vårt land har varit förhållandevis högt. Men det har varit högre tidigare, exempelvis under , då vi på knappa tog emot ca 190 000 flyktingar. låg också invandringen på en hög nivå. Resurserna är betydligt bättre , varför det trots allt bör finnas möjligheter att lösa de uppkomna problemen med konstruktiva åtgärder. har haft en generös flyktingpolitik och det vore mycket olyckligt om den skulle fortsätta att gå i den restriktiva riktningen. har förutsättningar och resurser som få andra länder att uppfylla förpliktelserna. Vår långvariga fred har bidragit till detta. Hur skall vi - för att citera UNHCR:s representant i - kunna övertyga länder som med 720 000, med 745 000 eller med 685 000 flyktingar att fortsätta att vara generösa, om rika länder med betydande internationellt anseende börjar drastiskt inskränka sin flyktinglagstiftning. UNHCR har uttalat sig om den omdiskuterade s.k. dokumentlösheten. Det är konstruktiva rekommendationer, som man bör följa i sin helhet, inte bara hänvisa till delar av. I angavs det alltför kategoriskt: Dokumentlöshet kommer att minska möjligheterna till asyl. Avvisning med omedelbar verkställighet kan även komma i fråga. UNHCR säger att det är användandet av vilseledande dokument och avsiktligt förstörande av dokument som kan försvaga en asylsökandes skäl. Men det sägs också att det är erkänt att det finns omständigheter som kan förmå en flykting eller asylsökande att tillgripa vilseledande dokumentation när vederbörande lämnar ett land i vilket hans fysiska säkerhet eller frihet är i fara. Bara när inga sådana tvingande omständigheter föreligger är användandet av falsk dokumentation oberättigad. Rekommendationerna innehåller också anvisningar hur man skall förebygga och göra hjälpande insatser i olika uppkomna situationer av dokumentlöshet. Det borde vara självklart att skall följa i sin helhet. Frågan om en generös tillämpning av asylbestämmelserna har berörts i utlänningslagens förarbeten; även doktrinen berör denna fråga. I regeringens proposition 1979/80:96 sid 88 sägs följande: När den asylsökandes påståenden om förföljelse framstår som rimliga men de faktiska förhållandena inte kan klarläggas bör, liksom , den asylsökandes uppgifter läggas till grund för bedömningen. Denne bör åtnjuta the benefit of the doubt, dvs. man skall hellre fria än fälla. I regeringens proposition 1983/84:144 sid 35 sägs följande: vill jag kraftigt understryka, att vikten av en generös flyktingbe domning måste ägnas fortlöpande uppmärksamhet i den praktiska tillämpningen. Genom de lagändringar som därefter företagits, , har ingen ändring gjorts beträffande den generösa flyktingbedömningen i den praktiska tillämpningen. Vad gäller den bevisnöd som uppkommer när den asylsökande inte kan visa upp några papper som bevisar hans situation skall denna bevisnöd, enligt artikel 25 och 27 Genévekonvention om flyktingars rättsliga ställning, avhjälpas i asylstaten. I i invandrarrätt sägs följande på sid 205; "Detta att flyktingskapsbedömningen skall göras generöst hänför sig till bevisvärderingen men givetvis också till tolkningen av lagbestämmelserna och de olika momenten av flyktingdefinitionerna liksom bedömningen av de enskilda omständigheterna, t.ex. vad som skall anses som förföljelse. På sid 68 i samma bok säger man: Omständigheterna är nästan aldrig desamma från ett fall till ett annat. Avvisningsbeslut som bortsett från detta och i stället bygger på generaliseringar kan lätt leda till att någon, som i själva verket är flykting, sänds iväg i strid med både internationell och svensk rätt. Invandrarministern sade i en riksdagsdebatt att ändrad praxis avseende dokumentlöshet inte innebär någon förändrad syn på asylskälen som sådana" och att det är flyktingpolitiken, som skall vara generös. Visst har det högsta beslutande organet rätt att göra ändringar i praxis, men det får bara ske inom ramen för en rimlig tolkning av gällande rätt. Det är därför helt klart att inte bara flyktingpolitiken utan även rättstillämpningen i enskilda fall skall vara generös. har mottagit ca 200 000 flyktingar efter , vilket kan förefalla vara en hög siffra, men i genomsnitt blir det inte mer än drygt 4 000 . Under tog vi i genomsnitt emot tio gånger så många . Flyktinginvandringen har emellertid varierat högst avsevärt . Den har i allt väsentligt varit beroende av hur flyktingsituationen varit ute i världen. Topparna har kommit då omvälvande händelser förekommit, då förföljelsen skärpts och väpnade konflikter ägt rum. Det är behovet av att få en som i allt väsentligt styrt utvecklingen. innebär flyktingkvoten att vi beslutat ta emot ca 1 250 flyktingar genom uttagning i flyktingläger och på annat sätt. Överförande sker därefter på svenska statens bekostnad. Under vissa år har kvoten inte tagits i anspråk. har kvoten däremot överskridits. Det finns ett starkt behov av att genom uttagning av flyktingar skall kunna göra en verksam insats i de mest akuta och ömmande fallen, bl.a. när det gäller handikappade. Starka sociala skäl talar för denna flyktingmottagning. Det finns också exempel på att politiska fångar kan friges om det finns beslut om ett mottagarland. I budgetpropositionen föreslås ingen ökning av flyktingkvoten. påkallat och motiverat. bör besluta om en successiv utökning av flyk- Mot. Den bör utökas redan under /91 med 500 flyk- Sf626 tingar till 1 750. Som framgår av budgetpropositionen är kostnaderna för uttagning och överföring beräknat till 6,5 milj. kr. De ökade kostnaderna för ytterligare 500 flyktingar kan bekostas genom omfördelning inom budgetramen. Det är viktigt att uttagningen sker från sådana länder, där andra mottagarländer är restriktiva eller avvisande eller där det är svårt för UNHCR att finna en placering av flyktingar. Men att gå över till ett utvidgat kvoteringssystem av invandringen för arbetskraft och för fattiga i tredje världen, som föreslagits i debatten, är förhastat. Var fjärde flykting torterad Det väcker kanske en viss förvåning att det genom en bred undersökning vid i kunde konstateras att var fjärde flykting som kommer till har torterats och behöver vård. Det finns två centra för rehabilitering av tortyrskadade flyktingar, ett i och ett i . Där arbetar man med olika former av terapi. i tar emot skadade flyktingar. Också i , och arbetar man med vård av torterade och krigsskadade. Det finns dock en kö till denna behandling, som inte har en landsomfattande täckning. kan de drabbade få vänta. För att allt mer ge den vanliga sjukvården kapacitet att ta emot tortyroffer arrangerar , , och invandrarverket seminarier för personal inom primärvården. Detta är välkommet men det behövs ytterligare åtgärder för att vi skall kunna uppfylla det ansvar som måste åligga ett land som då det gäller att ge nödvändig vård och behandling åt dessa ytterligt utsatta människor. Alla tortyrskadade måste snabbt få hjälp. Viseringsplikt stoppar flyktingar? Utöver beslutet finns det tendenser i flyktingpolitiken som är oroande, nämligen att regeringen och invandrarverket i allt större utsträckning använder sig av viseringsinstrumentet, vilket kan få till följd att möjligheten att söka asyl i kan komma att begränsas betydligt och därmed förhindra flyktingar att få en i . I detta sammanhang vill vi erinra om att det inom har bedrivits ett arbete för att säkerställa och stärka skyddet för flyktingar. Bland de överenskommelser som har utarbetats inom kan framhållas överenskommelserna om avskaffande av viseringstvång för flyktingar. Verkningsfulla åtgärder måste vidtas så att uppfyller denna överenskommelse. Regeringen kan visserligen hänvisa till att vissa andra länder infört motsvarande viseringstvång, men bör agera på ett sådant sätt att denna utveckling motverkas och för egen del föregå med gott exempel. är första instans i alla asylärenden. Besluten kan överklagas till regeringen. Det är bra att regeringen har beslutat en översyn av instansordningen. Regeringen bör avlastas från det mycket betungande arbetet med alla överklagningar. Det bör därför tillskapas en ny överklagningsinstans. kom det in närmare 2 500 ärenden. Mängden ökade till över 3 000 och har uppgått till närmare 2 000 för . Regeringen har beslutat att utreda denna fråga, vilket är ett välkommet initiativ. I detta sammanhang bör även en översyn göras av överklagningsmöjligheterna bl.a. om uppsikt och verkställighet. av de asylsökande har under en följd av år fått bifall till sina framställningar om uppehållstillstånd, vilket trots dokumentlöshet i många fall visar att en stor majoritet av de asylsökande har tillräckliga skäl för att få en . Det är i jämförelse med flertalet andra västeuropeiska länder en hög procent. Men detta får inte skymma blicken för att många fel kan begås, främst i samband med avvisningar, men också i senare skeden av asylproceduren. Asylutredningarna koncentreras nu till flyktingslussar och flyktingförläggningar. Det finns risker för att beaktningsvärda rättssäkerhetsintressen inte tillvaratas på det sätt vi har rätt att kräva. har frågan om advokatjour för de asylsökande inte lösts, bl.a. beroende på att nödvändiga samhällsinsatser inte gjorts. har avböjt erbjudande om att upprätta en advokatjour. En sådan jour bör komma till stånd för att stärka rättssäkerheten. Då det gällt exempelvis jourverksamhet på ett annat område nämligen för brottsoffer har det inte rests några invändningar mot att få samhällsstöd. Erforderliga medel bör kunna ställas till förfogande även för jourverksamhet åt asylsökande. En avlastning av överklagningsärenden från regeringen innebär att skulle kunna ägna mycket välbehövliga insatser åt invandrar- och flyktingpolitiken i allmänhet. Detsamma gäller som tidigare berörts för om verket befrias från handläggning av vissa utlänningsärenden. Det råder ingen tvekan om att invandrarpolitiken har blivit eftersatt. Det behövs en aktiv politik och verksamhet för att stärka invandrarnas ställning och förbättra deras möjligheter till anpassning i det svenska samhället. Det rör sig framför allt om insatser på arbetsmarknaden, där vi inte tillgodogör oss i tillräcklig utsträckning den kapacitet som invandrarna utgör. Det gäller brister i svenskundervisning och hemspråksundervisning, underdimensionerat stöd till invandrarorganisationerna, möjligheten till arbete för flyktingar under lång väntetid, bristande mellankommunalt samarbete i flykting- och invandrarfrågor. Det finns många fler exempel, inte minst i Invand rarpolitiska kommitténs (IPOK) betänkande. Där finns det en rad icke genomförda förslag som behöver ytterligare bearbetas. Den i motionen föreslagna allsidigt sammansatta kommittén bör få i uppdrag att även utvärdera den förda invandrarpolitiken samt framlägga förslag till en aktiverad och förbätttrad invandrarverksamhet. Temporära arbetstillstånd för flyktingar Enligt vår uppfattning är det hög tid att ompröva tidigare ställningstaganden till asylsökandes möjligheter att ta förvärvsarbete som inte är av kortvarig natur. I de klara fallen skall väntetiden inte vara längre än högst . Därefter bör det vara möjligt att ge temporärt arbetstillstånd. Det råder stor brist på arbetskraft. Det finns därför goda möjligheter att införa en sådan ordning där och under medverkan av arbetsmarknadens parter kan genomföra och administrera tillståndsgivningarna. Detta betyder att en viss modifiering av den s.k. helalandetstrategin blir erforderlig. Det är även av andra skäl påkallat att göra denna förändring, framför allt med hänsyn till att ett stort antal kommuner har svårigheter både ur arbets- och bostadssynpunkt att klara den uppkomna situationen. Detta är även en viktig förändring ur de asylsökandes synpunkt, då långa och ovissa väntetider innebär svåra påfrestningar och lidanden. Förändringen skulle också ha en positiv betydelse då det gäller allmänhetens inställning i flyktingfrågan. Det är vidare uppenbart att betydande besparingar av samhällsresurser skulle göras. Vi anser därför att frågan bör snabbutredas samt att förslag härom framläggs skyndsamt. Bra boende för flyktingar Bostadsfrågan är ett allvarligt problem för hela samhället. Ungdomar och flyktingar är särskilt tillbakasatta. Vad gäller flyktingarna vill vi uttrycka vår tillfredsställelse över det initiativ som statens invandrarverk och har tagit genom att medverka till att det på det kommunala planet tas nya initiativ för att lösa frågan. SIV:s och Bra boende för flyktingar ger en bra bild av hur man inte bara kan genomföra utan även hur man i skilda kommuner har genomfört goda lösningar. Vi vill särskilt referera vad chef, generaldirektör , yttrat. Han säger: Flyktingarnas bostadsbrist är kanske det största problemet på svensk bostadsmarknad. Totalt ca 290 000 personer, som står i bostadskön, saknar egen bostad, dvs. saknar eget kontrakt. Ungefär hälften är ungdomar som bor hemma hos sina föräldrar. behöver 24 000 personer med flyktingbakgrund - varav 13 000 i flyktingförläggningar och 11 000 i kommunernas genomgångsbostäder - egna bostäder. Den siffran skall ställas mot prognosen att endast ca 13 000 flyktingar kan räkna med att flytta in i egen lägenhet , om utbyggnadstakten inte ändras. har publicerat en undersökning som visar hur 19 kommuner klarar sin bostadsförsörjning. Det rör sig både om permanenta bostäder och genomgångsbostäder. ställer två krav på en kommun för att ge bidrag till boendekostnader i genomgångsbostäder. Det ena är att det finns planering för flyttning från genomgångsbostäder till en vanlig permanent bostad. Det andra kravet är att genomgångsbostäderna medför ett snabbare inträde på arbetsmarknaden för flyktingarna. I många fler kommuner bör dessa krav kunna uppfyllas. Det är nödvändigt att sådana insatser görs. Det är både ur flyktingens och samhällets synpunkt ytterligt betungande att låta flyktingarna stanna kvar i flyktingförläggningar. Men detta räcker inte. Det finns många andra temporära och befintliga bostäder som kan tas i anspråk hos företag och enskilda, stat och kommuner. Åtgärder bör vidtas för att inventera möjligheterna och att i ökad utsträckning upplåta temporära bostäder och andrahandslägenheter. Särskilda stimulansåtgärder för att ordningställa temporära bostäder bör även sättas in. Sedan har , som vi tidigare nämnt, tagit emot ca 200 000 flyktingar. En stor del av dessa har återvänt till sina hemländer. Tyvärr har vi inte någon statistik som anger hur många. Då det frivilliga återvändandet är en mycket viktig och central fråga, borde det vara möjligt att prestera en sådan statistik. har förts en bred diskussion om den frivilliga återvandringen. Folkrörelser, humanitära organisationer och invandrarorganisationer har varit aktiva i denna debatt och ställt krav på förstärkta och mera kvalificerade insatser för att göra det möjligt att frivilligt återvandra till hemlandet. hittillsvarande stöd till återvändandet, om vi nu undantar behovsprövade penning- och resebidrag, har tidigare huvudsakligen gått till flyktingar som återvänt från andra länder än . Vissa insatser görs numera via vårt humanitära bistånd exempelvis till och . I rekommendationer heter det bl.a. att rådet inbjuder regeringarna i medlemsstaterna att samarbeta aktivt med () för att underlätta återvändandet och bosättandet för migranter och flyktingar som önskar repatriering. Det kan som exempel nämnas att internationella organisationer, som är verksamma i , har helt otillräckliga resurser för att motsvara de nuvarande behoven. Mot denna bakgrund är det av intresse att konstatera att flyktingar från genomfört flera träffar på Europanivå, där återvändandet eller rätten att bo i hemlandet varit det huvudsakliga temat. Man pekar på behovet av organiserad förberedelse för återvändandet på följande områden: hälsovård, psykologisk beredskap, försäkringar, yrkesutbildning, sparande och information om verkligheten i hemlandet. Representanterna från olika europeiska länder uppmanas att underhandla med regeringarna i respektive land för att få till stånd konkret stöd till förberedelser inför återvändandet. Sociala missionen och i har utarbetat konkreta förslag. De områden som där berörs är - ekonomisk hjälp vid hemresa - behovet av juridisk hjälp bl.a. vid legalisering av dokument - information om situationen i hemlandet - fortbildning och yrkesutbildning - stöd åt projekt i hemlandet. Sociala missionen arbetar med stöd till flyktingar främst från och har man deltagit i projekt kring återvändandefrågor. stöder utvecklingsprojekt i , och . Båda organisationerna samarbetar med program som stöder återvändande av flyktingar till . har statens invandrarverk givit sitt stöd till försöksprojektet, som dock endast avser en mindre del av projektkostnaderna. ABF har haft en betydande projekt- och studieverksamhet om återvändandet. Stöd till frivilligt återvändande måste vara en väsentlig del av den svenska flyktingpolitiken och ges ett reellt innehåll. I detta arbete måste de frivilligorganisationer som har stor erfarenhet och flyktingarnas egna organisationer spela en aktiv roll. En arbetsgrupp inom har framlagt en rapport om återvändandefrågor med förslag om åtgärder (Ds 1988:33). Rapporten har remissbehandlats av olika organ och frivilligorganisationer, som arbetar med återvändandefrågor. Rapporten innehåller en redovisning av vad som görs och det är endast inom några få områden man föreslår ett utökat stöd för dem som återvänder. Detta förslag är otillräckligt. Det är hög tid att ett förslag till återvändandeprogram framläggs av regeringen. Om så inte sker på grund av otillräckligt underlag, bör i den föreslagna översynen frågan behandlas med förtur och förslag läggas fram. I årets budgetproposition finns inget förslag till återvändandeprogram. Inte heller tillmötesgår man SIV:s förslag till förbättringar av ersättningar till de återvändande. Vi anser att SIV:s förslag till förbättrade ersättningar till återvändande invandrare skall genomföras. Det betyder att bidragen till flyktingar som önskar återvända höjs till . per person och maximeras till . per familj, att får möjlighet att i vissa fall lämna bidrag för transport av bagage samt att anslagsposten för bidrag till flyktingars resor från för bosättning i annat land beräknas till . De ökade kostnaderna är blygsamma och förbättringarna kan genomföras genom omfördelning inom budgetramarna. Internationella flyktinginsatser och anpassning till EG Det är dock nödvändigt att ta nya initiativ på hög nivå för att förstärka de internationella flyktinginsatserna. Den nya utvecklingen i bör kunna leda till att inte bara , som anslutit sig till flyktingkonventionen, utan även andra länder där kan göra detsamma och delta i UNHCR :s och andra internationella organs verksamhet i flyktingfrågan. Av särskild betydelse är att UNHCR, som befinner sig i ett ekonomiskt krisläge, får vä sentligt förstärkta resurser. måste aktivt verka för detta för egen del och genom påverkan på andra länder.