ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Jo701 · 1990-01-10 00:00:00 — Även bidragsoch premiesystem bör kunna användas; t.ex. bör bilskrotningspremien kraftigt höjas för att stimulera förnyelsen av bilparken. Kampen mot luftföroreningar och försurning måste föras mer beslutsamt än och bl.a. bygga på effektivare åtgärder mot utsläppen från trafiken. Den höjning av bensinskatten som genomförs måste kompletteras med en rejäl satsning på järnvägstrafik. investeringsram kan flerdubblas om möjligheter till lånefinansiering öppnas. Hårdare avgaskrav bör införas . Utvecklingen av miljövänligare fordon måste stimuleras. Vi måste långt mer än tidigare värna vårt vatten - i alla dess former. Vår rätt till ett rent och hälsosamt dricksvatten måste hävdas bl.a. genom ett bättre skydd för våra vattentäkter och en upprustning av ledningsnätet.Havsdöden måste bekämpas bl.a. genom bevarande och återskapande av våtmarker som fungerar som kväverenare och därmed minskar övergödningen. Kampen mot massaindustrins klorutsläpp måste drivas vidare med sikte på att de skall upphöra senast . Hotet mot de orörda älvarna och andra värdefulla vattendrag måste avvärjas. Vattenlagen bör göras om så att den bättre tillgodoser miljökraven. Fler älvar, bl.a. Ammerån och , skall skyddas i lag. Naturvården måste få en starkare ställning i samhällsplaneringen. Skyddet av hotade växt- och djurarter och deras livsmiljöer måste förbättras, bl.a. genom lagändringar och reservatsbildning. Urskogarna i södra och måste bevaras och skyddet för de fjällnära barrskogarna förbättras. Målet skall vara att av den produktiva skogsarealen nedanför de fjällnära skogarna undantas från vanligt skogsbruk. Reglerna mot dikning av sumpskogar och andra våtmarker måste skärpas. Vården av befintliga naturreservat, som fått otillräckliga anslag, måste förbättras. Frivilliga naturvårdshänsyn i jord- och skogsbruk, bl.a. genom bevarande av hagar och ängar, måste stimuleras. Det behövs effektivare åtgärder mot miljögifterna och farliga kemikalier bl.a. en förhandsgranskning av nya kemiska ämnen. Vi behöver också få en samlad avfallspolitik som bygger på återvinning och på den enskildes vilja att ta ansvar för miljön. Utveckling av ny miljöskyddsteknik, som är nödvändig bl.a. för att klara problemen med det miljöfarliga avfallet, bör få statligt stöd. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjer för miljöpolitiken, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enskilt och ideellt miljöarbete. () () () () () () () () () () () tam (fp)
mot · GD02Jo703 · 1990-01-11 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo703 av och (båda c) En mätstation för radioaktiv strålning i För radioaktiva utsläpp existerar inga landgränser. Kärnkraftskatastrofen i Tjernobyl gav oss ännu ett exempel på detta. Det är vindar och luftströmmar som avgör var nedfallet kommer att ske. Få så kallade experter hade tidigare talat om för oss att radioaktiviteten kunde föras hundratals mil bort och fortfarande vara förödande giftig. Vissa delar av vårt land drabbades mycket hårt. De verkliga skadorna är inte kända, ej heller hur länge radioaktiviteten kommer att finnas kvar. är det parti som längst och ihärdigast kämpat mot kärnkraften - den människo- och miljöfientliga energikällan. Dessvärre har dock de politiska, ekonomiska och fackliga intressena varit alltför starka för att någon kärnkraftsavveckling skulle ha kommit igång. Genom att manipulera med frågorna fick kärnkraftsanhängarna majoritet i folkomröstningen. Vi får således ha kärnkraften kvar fram . Andra länder i vår omgivning har också ett antal kärnkraftsanläggningar. Även om man tappat tron på att kärnkraften skall lösa den framtida energiförsörjningen, kommer reaktorerna ändock att finnas kvar under . kommer olyckor och olyckstillbud att inträffa. Ingen kan förutsäga var och när. Allt som kan göras måste givetvis göras för att minska skador. Ett sätt är att varna för utsläpp som inträffat. Eftersom radioaktivitet inte kan upptäckas med mänskliga sinnen - den varken syns, känns eller luktar - krävs speciella mätinstrument. Sådana finns också utplacerade på ett antal ställen i vårt land. I finns dock ingen fast mätstation. Närmaste finns vid utanför . Eftersom människor vid tidig varning kan förflytta sig inomhus behöver de inte utsättas för det ytterst farliga direkta radioaktiva nedfallet. En mätstation i varje län är den minsta säkerhetsåtgärd människorna bör ha tillgång till. Denna måste givetvis kompletteras med de handinstrument som kommunernas miljö- och hälsoskyddsförvaltningar skall ha för mätning av radioaktiv strålning. Med en fast mätstation som har direktförbindelse med befintliga larmanläggningar och med lokalradion kan snabb information lämnas till länsinnevånarna. Vi anser att skaraborgarna har rätt att kräva en fast mätstation för radioaktiv strålning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fast mätstation för radioaktiv strålning i . () () 1989/90 Jo703
mot · GD02Jo704 · 1990-01-12 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo704 av och (båda s) Luftföroreningar upplevs inånga gånger som det största hotet mot vår miljö. Många sjöar och vattendrag är allvarligt försurade. Markens ytskikt försuras och har tusentals dricksvattenbrunnar alltför surt vatten. Här krävs radikala åtgärder både när det gäller luft och vatten. En åtgärdsstrategi mot försurning måste också innefatta andra aktiviteter och verksamheter som påverkar försurningen än enbart luftutsläpp av försurande ämnen. Särskild uppmärksamhet måste ägnas skogsbrukets nuvarande driftformer. sker i ökande omfattning markavvattning inom skogs- och myrmarker. Vattendrag inom försurningskänsliga områden måste betraktas som nästan döda genom en kombinerad påverkan från försurning och markavvattning. Förutom en ökande uttransport av försurande ämnen såsom humussyror sker sannolikt en inte obetydlig belastning med metaller. Några undersökningar som särredovisar effekterna av försurning respektive markavvattning finns inte. På ett område är avvattningens effekter på nedströms liggande vattensystem uppenbara, nämligen transport av humusmaterial. med mer eller mindre kraftig inblandning av järnföreningar lägger sig som ett uppemot centimetertjockt lager på stenar och andra bottensubstrat. Kontroll av bottenfaunan och högre växter visar en nära nog 100-procentig utslagning. En stor del av läns vattendrag inom de försurningsdrabbade områdena har nått detta tillstånd. 1 flera vattendrag pågår en omfattande kalkningsverksamhet. Det framstår allt klarare, att i vattendrag som belastas med humusmaterial i den omfattning som sker är det inte möjligt att återskapa fungerande ekosystem trots omfattande kalkningar. Effekten av markavvattningar i nedströms liggande vattensystem har i alltför liten grad uppmärksammats. Naturvårdslagen 18 § har härvid inte varit ett tillräckligt effektivt instrument. Omfattande markavvattningsverksamhet utförs dessutom under beteckningen dikesrensning. Med dagens maskinella utrustning sker rensningarna till betydligt större djup och bredd än de tidigare oftast handgrävna dikena hade. För att komma tillrätta med detta problem måste det ske förändringar i naturvårdslagen så att markavvattning på annat än förbjuds av naturvårds- och vattenvårdsskäl. Undantag kan medges av för un derhåll av de anläggningar som är prövade och i bruk enligt meddelade beslut samt för underhåll av öppna diken genom rensning till tidigare djup och Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av naturvårdslagen med beaktande av de problem som berörs i motionen. () () 1989/90 Jo704 gotab 99426, 1990
mot · GD02Jo706 · 1990-01-12 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo706 av Per () Allemansrättslig mark Det gällande regelsystemet för planläggningen av markanvändningen innehåller möjligheter till att åstadkomma visst skydd av allemansrättsligt tillgänglig mark. Det är kommunen som kan aktualisera ett sådant skydd. Eftersom skyddsåtgärderna ofta innebär ingrepp i markägarens rätt är kommunen skyldig att svara för vissa ersättningar till berörd markägare. Ett vanligt förekommande förhållande är att en kommun som har relativt rik tillgång på markområden som används som strövområden eller annan rekreation, anser att skyddsåtgärder för den pågående markanvändingen inte behöver vidtagas. Detta sker efter en snäv bedömning av vad som är de egna kommuninnevånarnas behov. De egna kommuninnevånarna kan ofta med sin lokalkännedom finna alternativa strövområden till de mera välfrekventerade eller de som försvinner när markanvändningen ändras. En annan situation kan vara att en kommun avstår från att aktualisera skydd av allemansrättsligt tillgänglig mark därför att det inte är i den egna kommunens intresse. De bortser vid sin bedömning helt från att angränsande eller näraliggande kommuner har stort underskott på allemansrättsligt tillgänglig mark. Detta kan givetvis också gälla omvänt, på så sätt att en mindre kommun med tillgång på allemansrättsligt tillgänglig mark vill införa skyddsregler, men där motivet i huvudsak är att tillgodose andra kommuninnevånares i och för sig berättigade behov. Den lilla kommunen får då ensam stå för kostnaderna. Mot bl.a. denna bakgrund finns det anledning att se över möjligheten att vidga kretsen av dem som i detta avseende får aktualisera skydd för pågående markanvändning. Vidare är det lämpligt att överväga möjligheten till att vidga kretsen av dem som skall svara för uppkommande kostnader för intrång etc. Regeringen bör på lämpligt sätt ta initiativ till en sådan översyn och därefter vidta de åtgärder som kan anses vara motiverade. 1* 1989/90. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av reglerna för skydd av allemansrättsligt tillgänglig mark m.m. 1989/90 Jo706
mot · GD02Jo709 · 1990-01-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo709 av (vpk) Ark Ark är en anläggning för att bevara utrotningshotade djur. Man bedriver kontrollerad avelsverksamhet, ett mål är att kunna utplantera djuren i sin rätta miljö. Man kan också bedriva forskning kring hotade arter. En del av anläggningen är öppen för allmänheten och en del i verksamheten skall vara att sprida information om nödvändigheten av att skydda djur och den miljö de lever i. Ark är en nystartad verksamhet. Människans exploatering av naturen har lett till att många växt- och djurarter utrotats och många är på gränsen till utrotning. Naturligtvis måste det långsiktiga målet vara att bevara djurs och växters naturliga miljöer och därmed garantera dem överlevnad. På kort sikt måste räddningsaktioner vidtas. Ark är en del i ett internationellt samarbete för att rädda hotade djurarter. Detta gör anläggningen till en statlig angelägenhet. I projektet arbetar man med tre kategorier djur: Hotade nordiska lantraser t ex fjällkon, den blå ankan och lantrasget. Hotade nordiska vilda djur t ex uttern, och lodjuret. Hotade exotiska djur t ex snöleopard, Przewalskis häst och snöget. Självfallet gäller det djur som är lämpliga ur klimatsynpunkt. Det långsiktiga arbetet för att rädda utrotningshotade djurarter både i och utomlands är ett intresse för hela landet. Därför bör stiftelsen få . i stöd för uppbygge och drift av anläggningen Ark. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar stödja verksamheten vid Ark och anvisar . för detta ändamål under anslaget , Bl Bilaga 16, fjortonde huvudtiteln.
mot · GD02Jo712 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo712 av m.fl. (s) Vargstängsel har ett relativt stort antal får dödats eller skadats i sydvästra . Fårägarna har drabbats av höga kostnader och merarbete och fåren har utsatts för lidande. kan, enligt de regler som gäller , ge ersättning för dödade djur men endast i begränsad utsträckning för övriga kostnader som ett rovdjursangepp medför (t.ex. arbete och ev. nya betesmarker). De medel som står till förfogande för preventiva åtgärder, för att undvika konflikt mellan rov- och tamdjur, är små. Här handlar det främst om vargstängsel. Försök med stängsel har gjorts hos en av fårägarna i samt i och . Fram till med framgång. Inställningen till varg är i vårt län positiv, men den kan ändras om enskilda djurägare blir ekonomiskt lidande. Vargen är fredad i , vilket är ett riktigt beslut. Enligt djurskyddslagen och dess följdförfattningar ska tillsynen av djur, som människor har i sin vårdnad, utövas på ett för djuren betryggande sätt. Då måste fårägarna ges möjlighet att anpassa sig till den nya situationen. Detta skapar utrymme både för en vital vargstam och ett jordbruk med betande husdjur. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förebyggande insatser mot vargangrepp. () () Axel () ()
mot · GD02Jo713 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo713 av m.fl.(m) Strandskydd Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Bo403 hemställs att beslutar ändra strandskyddsreglerna i enlighet med vad i motionen föreslagits. () () () () () () () () ()
mot · GD02Jo715 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo715 av Per () m.fl. Sanderosionen Sanderosionen och annan av naturen själv åstadkommen förändring av inte minst den skånska sydkusten är ett gissel. På sina håll har strandlinjen flyttats mer än . Detta har inneburit att byggnader, försvarsanläggningar och rekreationsområden spolierats. Inställningen från centrala instanser till motåtgärder är ofta motstridig. Den policy för åtgärder som finns hos samhället och andra instanser för att motverka eller begränsa sanderosion är inte entydig. En sådan måste utarbetas. Det är oklart hur kostnaden för insatser skall fördelas med hänsyn till om åtgärderna anses vara förebyggande eller skadebegränsande. Möjligheterna till insatser varierar givetvis också. Huvudfrågan om åtgärder skall sättas in mot sanderosionen måste besvaras. Inte minst viktigt är att klarlägga olika motstående intressen som finns, samt att lägga fast en samlad statlig uppfattning. Ansvarsfördelningen mellan olika aktörer på området måste ut. Det behövs vidare en analys av kunskapsläget och hur det utvecklas. En genomgång av pågående forskning och utveckling bör göras. Denna bör även klarlägga var initiativ till forskning och utveckling tas, vilka orsakssamband som finns, hur skadebilden ser ut och utvecklas m.m. Det är vidare önskvärt att diskutera konkreta förebyggande åtgärder av långsiktig karaktär. Att gå igenom etablerade tekniker och behovet av teknikutveckling. Att reda ut vem som skall fatta beslut om åtgärder och hur dessa åtgärder skall finansieras. måste också klarläggas var besluten skall fattas om insatser av olika slag och omfattningen av dessa. Gränsen mellan förebyggande och skadebegränsande åtgärder måste diskuteras. Regeringen bör därför ta initiativ som syftar till att klara ut de problem som finns när det gäller åtgärder mot sanderosionen. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot sanderosion m.m. () () 1989/90 Jo715
mot · GD02Jo716 · 1990-01-15 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo716 av m.fl. (fp) Handlingsprogram mot buller Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T401 hemställs att hos regeringen begär ett förslag till handlingsprogram mot buller enligt de riktlinjer som anges i motionen. () ()
mot · GD02Jo718 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo718 av och (båda mp) Lågdosstrålningens effekter Tjernobyl har lärt oss att räkna med nya nedfall. frågar vi oss inte längre om - utan när - nästa kärnkraftsolycka skall inträffa. av härdens radioaktivitet spreds. Beräknat nedfall i av * jod-131 ca 2 g * plutonium något kg I de mest drabbade områdena varnades inte folk på ett tidigt stadium för riskerna med jod, som gav den höga markstrålningen , pga 8 dagars halveringstid. Barn lekte i sandlådor, ungdomar krattade i trädgårdar mm. gick ett påbud ut om att man skulle undvika just sådana aktiviteter som ovan. Folks oro och ångest är stor. Frågor om, varför man inte hållit barnen inomhus, varför man utsatt sina nyfödda barn för strålning, varför man inte reste till bättre trakter på semester, ställdes och ställs . Det finns en outgrundlig sorg hos de drabbade. Ovissheten om lågdosstrålningens effekter känns oerhört betungande. De lärde tvistar och tvistade om nedfallets farlighet. SSI:s huvuduppgift blev att lugna folket och tala om den försumbara risken. Flygkarteringen drogs in. Mätning av strontium och plutonium samt redovisning av ev. resultat, lyste med sin frånvaro och lyser med sin frånvaro. När radioaktiviteten i vilt och renkött steg, femdubblades gränsvärdena. Man justerade siffrorna efter verkligheten, den ekonomiskt godtagbara! Ett slag i ansiktet! Bedömningen av gränsvärdets hållbarhet blir teoretisk. Teoretiskt torde belastningen på t ex en same, som både drabbats av markstrålning och föda, klart överskrida gränsen för konstaterade kromosomskador och förändringar av vita blodkroppar, som kan ge ökad infektionskänslighet. Det har påvisats att sorkar i och fått kromosomförändringar. Även de sorkar som vistats i områden med låg radioaktivitet (en femtedel av den runt ) har fått kromosomförändringar. Källa:TV 21/12 1989. Är detta tecken på att lågdosstrålningens risker inte tagits på allvar? Lågdosforskaren har i laboratorieförsök påvisat att låga stråldoser kan ha effekt per dos som är tusentals gånger större vid låg doshastighet än när samma dos ges med hög doshastighet. Eftersom stråldosen från den naturliga bakgrundsstrålningen och från kärnteknisk verksamhet, kärnkraft - kärnvapen, ofta erhålles med låg doshastighet, kan frågan vara av stor betydelse. Lågdosstrålningens effekter i för människors hälsa - både den fysiska och psykiska - måste utredas och belysas! Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen utarbetar förslag till lagstiftning om att gränsvärdet för radioaktivitet i alla livsmedel sänks, 2. att hos regeringen begär en utredning om lågdosstrålningens effekter, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om officiell redovisning av mätresultat gällande strontium och plutonium, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att återuppta flygkartering för att mäta markstrålningen. () () 1989/90 Jo718
mot · GD02Jo721 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo721 av och (båda c) Nedskräpningen av stränderna på ökar på ett oroväckande sätt. Kustområdet i och i har mycket stora natur- och friluftsvärden och är mycket viktiga för bl a turism och rörligt friluftsliv. Genom strömmar och stormar samlas skräp från hela på . Genom den strömsättning som finns i och är problemet mest akut i norra och mellersta , men övriga delar av drabbas hårt. Den absoluta merparten av skräpet kommer från andra länder, från fartyg och från oljeutvinningsverksamheten i . Detta framgår tydligt av undersökningar som gjorts på flera platser. Nedskräpningen från de egna kommuninvånarna eller turister är mycket liten. Ett stort arbete läggs ned från kommunerna och frivilliga för att hålla stränderna rena. Även om en stor del av arbetet utförs på idéell basis, av t.ex. skolklasser, drabbas berörda kommuner av stora kostnader. Som exempel kan nämnas att i kommun uppgick notan för strandstädning till . Uppskattningsvis kostar det att hålla badstränder och vrakvikar hyggligt rena från skräp. De drabbade områdena är i stor utsträckning klassade som riksintressanta för naturvård och friluftsliv. Därför bör det vara självklart att staten tar sin del av kostnaderna för att hålla dessa områden rena, så att de kan utnyttjas för just turism och friluftsliv. Ett särskilt statsbidrag för strandstädning i och bör därför införas. Stödets administration bör handläggas av de berörda länsstyrelserna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statsbidrag till kustkommunerna i och i för strandstädning. () () 1* 1989/90.
mot · GD02Jo722 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo722 av och (båda c) Förbud mot användning av PVC-plast i förpackningar Den samlade mängden avfall måste minskas. Extra angeläget är det att minska det miljöfarliga avfallet. Ett led i detta arbete skulle vara att förbjuda alla förpackningar med PVC i. förbränns av soporna i vårt land. PVC (polyvinylklorid) som avfall har diskuterats främst p.g.a. det höga klorinnehållet och den bildning av saltsyra vid avfallsförbränning, som detta leder till. Det finns också risk för bildning av dioxiner och andra klorföreningar vid förbränning av PVCsopor. Därför måste PVC i förpackningar förbjudas. Förutsättningarna för att ersätta PVC inom förpackningsområdet har väsentligt förbättrats genom ny teknik . En pågående självsanering pågår på svenska marknaden, och den svenska förpackningsbranschen har efter överläggningar frivilligt åtagit sig att ta fram alternativa material och ersätta PVC-plasten i förpackningar senast till utgången av . Därmed kommer av nuvarande PVC-haltiga förpackningar att försvinna. Detta är emellertid otillräckligt, eftersom återstående importerade förpackningar med PVC i kommer att fortsätta att utgöra ett allvarligt miljöhot vid sopförbränningen. Vi anser därför, att det även borde bli förbjudet att importera förpackningar med PVC i. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud mot PVC i alla förpackningar.
mot · GD02Jo723 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo723 Gränsvärden för formaldehyd i kläder och textilier Kläder och textilier behandlas med formaldehyd för att de ska se släta och snygga ut när vi köper dem. Ämnet används bland annat för skrynkel- och krympfribehandling. Men formaldehyd påverkar inte bara textilierna. Det finns undersökningar som klart visar att medlet ger allergiska besvär. Formaldehyd är en gas som frigörs i luften framför allt när det kommer i kontakt med värme. Till exempel när ett barn haft på sig en trikåtröja . De vanligaste besvären är att ögonen svider och rinner, det kliar i näsan och halsen känns torr och sträv. Ämnet irriterar också huden och ger eksem och klåda. Människor som utsatts för höga doser har fått minnesluckor och beteendeförändringar. En dansk undersökning visar att sömmerskor får cancer i andningsvägarna oftare än andra. Orsaken misstänks vara formaldhyd i tygerna. Människor reagerar olika på ämnet, en del är känsligare än andra. Känsligast av alla är spädbarn. Detta har myndigheterna i och tagit fasta på. Där finns det gränsvärden för hur mycket formaldehyd det får finnas i kläder och textilier. I har vi inte några sådana gränsvärden. Därför finns det heller ingen som kontrollerar hur höga halter av medlet som finns i kläder och textilier. Den japanska lagen föreskriver att kläder och andra textilier till barn inte får innehålla någon formaldehyd alls, medan vuxenkläder som bärs närmast kroppen får innehålla högst 75 ppm. Mellanskiktskläder som blusar, skjortor och klänningar får inte innehålla mer än 300 ppm och ytterkläder högst 1 000 ppm. I gäller att kläder upp till får innehålla högst 30 ppm formaldehyd. I övrigt gäller gränsvärdet 100 ppm för kläder närmast kroppen och 300 ppm för övriga textilier. Jag anser att det bör införas samma regler för gränsvärden för formaldehyd i kläder och textilier i som i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av gränsvärden för formaldehyd i kläder och textilier. 1989/90 Jo723