mot · GE02So19 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:14 Ansvaret för service och vård till äldre och handikappade m.m. Att se till att gamla människor ochhandikappade får den hjälp och det stöd som debehöver är en uppgift för samhället i stort och förvarje medmänniska. Äldre och handikappademänniskor i har det inte alltid så tryggt somvi önskar och som vore möjligt. Det är ingen tvekanom att det finns stora problem.Det saknas alternativ för boende och service,det saknas platser för vård och omsorg, det saknaskontinuitet i kontakterna med service och vård, detsaknas valfrihet, det saknas personal, den personalsom finns sliter sig sönder och samman både fysisktoch psykiskt. Att finna lösningar på dessa problemär en angelägen uppgift. Regeringens ambitionerbakom propositionen är därför i sig lovvärda.Dessvärre kan inte propositionen, som vi serdet, ligga till grund för en så genomgripandeförändring som föreslås eftersom den skapar likamånga problem som den försöker lösa.Några frågor som vi anser måste besvaras medja innan man kan acceptera propositionen:Får gamla människor och handikappade detbättre och tryggare om service och vård organiserasenligt förslaget?Ökar valfriheten för den enskilda människan?Underlättas primärvårdens möjligheter att tasitt totala hälsoansvar?Förbättras kontinuiteten, dvs. byggerpropositionens förslag på husläkartankarna?Är förslaget praktiskt genomförbart?Underlättas samarbetet mellanprimärkommuner och landstingskommuner? glasklara ansvarsgränser så att grälandet omvem som ska betala vad kan tonas ner?Är problemen över landet av samma slag, dvs.kan samma lösning användas för alla kommuneroch landstingskommuner?Tas konsekvenserna av förslagen när det t. ex.gäller förändringar i utbildning för dem somförväntas arbeta inom den nya organisationen?Är personalen positiv och förväntansfull införförändringarna?Är äldre och handikappade människor positivaoch förväntansfulla?Vi anser att svaret på de flesta av frågorna ärnej, därför är vi kritiska till förslaget.Redan en del av utgångspunkterna för motivenatt förändra stämmer inte med de faktiskaförhållandena om vi ser ut över landet. Avremissvaren på och debattartiklar i olikaorgan framgår klart att många landsting ochkommuner inte känner igen sig i beskrivningen ''attdet visat sig svårt, trots stora ansträngningar frånhuvudmännen att åstadkomma en effektivsamordning mellan hälso- och sjukvården ochsocialtjänsten''.Rapporter från och talar i ställetom hur (efterorganisationsförändringar ochinkörningssvårigheter) ett förtroendefulltsamarbete vuxit fram mellan huvudmännen. Att nulåta dessa olika former av samarbete ''få sätta sig'',vidareutvecklas och vara inspirationsmodell fördem som ännu inte funnit sin samarbetsmodelltorde vara till större gagn för såväl den enskildegamle som för olika personalkategorier. Vi menaratt ska uppmuntra och acceptera olikaformer av samarbete som bygger på attstrukturerna är olika, antalet människor somberörs är olika, problemen som ska lösas är olika iolika delar av landet, erfarenheterna är olika ochsamarbetstraditionerna är olika.Lika illa är att propositionen saknar analys ochkonsekvensbeskrivningar trots alla års utredandeoch pratande. Därför blir den ocksåuppseendeväckande full av om och men, avgarderingar och beredskap till undantag och -- somkulmen -- ett förslag om särskild delegation för attlösa tvister mellan landsting och primärkommuner,dvs. en nämnd som ska lösa de problem sompropositionen säger sig lösa. Den delegationen lärbli omfattande -- inte ens de nya lagar som aviserasi propositionen för att få förslaget att fungera lärtillnärmelse räcka till för att lösa de problem ochgränstvister som uppstår i propositionsförslagetsspår.I förslaget aviseras ett statligt stöd på totalt 5,5miljarder . Vi anser att pengarna, omde finns, borde användas till att reellt förbättra förgamla människor som behöver stöd och vård ochinte till ny byråkrati och administration som skastödja ett ogenomtänkt förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår de i propositionenframförda förslagen,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen framförs om service ochvård till äldre m.fl.,3. att hos regeringen begär förslag tillde lagändringar som krävs för att alternativalösningar av problemen skall bli möjliga attgenomföra.