mot · GE02So18 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:14 Ansvaret för service och vård till äldre och handikappade m.m. InledningDe allt överskuggande problemen inomäldreomsorgen är personalrekryteringen, bristenpå platser inom sjukvården, avsaknaden avalternativa boendeformer och en otillräckligkommunal hemtjänst.Vänsterpartiet anser inte att denomorganisation och ändring av huvudmannaskapför vissa vårdverksamheter som föreslås ipropositionen garanterar en bättre omsorg till äldreoch handikappade. Vi kan inte heller finna attföreslagna förändringar kommer att öka tillgångenpå personal, eller skapa tillräckligt med vårdplatseroch öka tillgången på alternativa boendeformer.I propositionen betonas det starkt att syftet medförändringen är att skapa klaraansvarsförhållanden. Vi menar att denansvarsfördelning som råder mellankommuner och landsting är klar så till vida attlandstingen ansvarar för hälso- och sjukvård ochkommunerna för den omsorg som hör till detdagliga livet. Endast i ett avseende är ansvarsfråganglidande och det gäller omvårdnadsansvaret för des.k. Förklaringen till det sistnämndaär att man medicinskt inte har beslutat omsenildemens är en sjuklig förändring eller enåldersbetingad åkomma.Vänsterpartiet kan inte instämma i att den nuföreslagna omorganisationen skapar bättre klarheti ansvarsfördelningen. Tvärtom öppnas vägar förnya tveksamheter genom att kommunerna till sittomvårdnadsansvar får visst sjukvårdsansvar. Vimenar att den gräns som finns mellanomvårdnad och sjukvård kan göras tydligare igällande system. Vi tillstyrker därför förtydligandeti socialtjänstlagen (1980:620) om det kommunalaansvaret för äldres och handikappades boende,service och omvårdnad samt att kommunerna fåren särskild skyldighet att inrätta särskildaboendeformer för service och omvårdnad för äldre.Vidare delar vi uppfattningen att kommunernaskall ha ansvar för dagverksamheter föråldersdementa och psykiskt handikappade.Överföring av vissa sjukhem och andravårdinrättningarVänsterpartiet förordar större frihet isamarbetet om sjukhemmen. Enligt regeringensförslag skall landstingens sjukhem överföras tillkommunerna om inte särskilda skäl talar mot detta.Vi tror att frivilliga överenskommelser mellanparterna skapar bättre omvårdnad än vad enreglering kommer att göra. Vi vet att de lokalaförutsättningarna är ytterst skiftande exempelvis iglesbygd visavi ett storstadsområde.I dag betalar patienterna på sjukhemmen, omde är pensionärer, högst /dygn. Ipropositionen aviseras möjligheter förkommunerna att jämställa sjukhemmen med egetboende med service och därmed ta ut betydligthögre avgifter.Det finns skäl att misstänka att kommunerna inuvarande situation med ständigt ökande uppgifteroch minskande resurser tar ut de högre avgifternaså snart det blir möjligt. Detta även om de inte iövrigt förändrar de gamla sjukhemmen så att dekan jämställas med eget boende. Om övertagandetav sjukhemmen baseras på frivillighet och får ske ien takt som kommunerna orkar med, ökarförutsättningarna för att sjukhemmen utvecklas boendeform med inbyggd sjukvård.Vi avstyrker därför förslaget om ettobligatoriskt överförande av sjukhem och andravårdinrättningar från landsting till kommuner.Tekniska hjälpmedelEnligt förslaget skall kommunerna som en följdav visst hälso- och sjukvårdsansvar även få visstansvar för hjälpmedelsverksamheten. I första handskall det gälla hjälpmedel för den dagligalivsföringen. är det meningen att föra överen större del av hjälpmedelsförsörjningen tillkommunerna.Vänsterpartiet delar HCKs och DHRsuppfattning att det kommunala underlaget påmånga ställen är för litet för att kunna uppehållakunskapsnivån. Vi har också uppfattningen atthjälpmedelsverksamheten inte förbättras av enuppdelning av ansvarsområden. Om det ärregeringens uppfattning att hjälpmedlen skallläggas ut på kommunerna så är det bättre att flyttahela verksamheten än att hacka sönder den bit förbit. Men vi anser att hjälpmedelsförsörjningen börfinnas hos huvudmännen för hälso- och sjukvårdeneftersom den hör ihop med sjukvårdandebehandlingar, habilitering och rehabilitering.Avgifter för läkemedelIdag betalar patienter inte de läkemedel somtillhandahålls vid landstingens sjukhus. När och omsjukhemmen förs över till kommunerna skall enligtförslaget dessa sjukvårdsinrättningar betraktas somöppen vård i hemmen. Detta innebär attpatienterna själva enligt gällande lagstiftning skullesvara för viss läkemedelskostnad. Men regeringenanser att det ändrade huvudmannaskapet tillsvidare inte skall få innebära ändradkostnadsfördelning vad gäller läkemedlen.Landstingen skall även i fortsättningen svara förläkemedelskostnaderna vid sjukhemmen även omdet är kommunerna som är huvudman. Detta är ettexempel, menar vi, på att ansvarsgränsernaknappast blir klarare med enhuvudmannaskapsförändring.Kommunernas betalningsansvarKommunernas betalningsansvar för somatisklångtidsvård kommer enligt regeringen att skyndapå utbyggnaden av särskilda boendeformer.Regeringen menar också att det kommer att lösaupp propparna i akutsjukvården, genom att defärdigbehandlade patienterna, som vistas iakutsjukvården i väntan på långvårdsplats, nu fårdenna plats.Vi delar givetvis regeringens förhoppningar omdet nu blir så att förslaget går igenom. Meneftersom vi inte kan finna att det rör sig om mer änjust förhoppningar så yrkar vi avslag på förslaget.Enligt vår bedömning är risken uppenbar attkommunerna i den ekonomiska situation de nubefinner sig i tvingas till kortsiktiga ekonomiskaöverväganden. För samma summa som det kostaratt ha en patient på sjukhem eller i gruppboende ettår kan tre--fyra patienter få en timmes hemtjänstoch en timmes hemsjukvård under ett år.En inventering som gjorde1988 visar att av de patienter som vistas inom densomatiska långtidsvården var det somskulle kunna flyttas till andra boendeformer. Enflyttning av dessa patienter förutsätter att dekommer till en boendeform som har tillräckligaomvårdnadsresurser.En liknande undersökning av de s.k. medicinsktfärdigbehandlade inom den somatiskaakutsjukvården visar att av dem har fyllt 80år, av dem klarade inte att äta själva, 72 %klarade inte förflyttningar och klarade intetoalettbesök eller var inkontinenta. Dessa exempelvisar att det inte är realistiskt att tro attbetalningsansvaret skulle medföra att en massapatienter plötsligt kan flyttas ut från sjukhusen.Betalningsansvaret kommer också att medföragränsdragningsproblem. Enligt förslaget skall detinte obligatoriskt tillämpas inom psykiatrin. Men vivet att det inom den somatiska långtidssjukvårdenfinns patienter som borde vårdas inom psykiatrin.Orsaken är bristande resurser att ställa rättdiagnoser vid olika former av demens.Vi avstyrker förslaget om betalningsansvardärför att vi inte tror att detta får avsedd effekt. Vibedömer det som en större risk att kvaliteten iomvårdnaden sänks för långtidssjuka patienter ochatt nya gränstvister uppstår mellan huvudmännen.Finansieringen av reformenKommunerna skall år l992 få täckning för denettokostnader som följer medhuvudmannaskapsreformen. Detta skall ihuvudsak ske genom en omfördelning av resursermellan kommuner och landsting.Enligt vår mening ter det sig som en i detnärmaste omöjlig uppgift att fördela pengarnarättvist. är det svårt att fördelapengarna på 24 landsting; det säger sig självt att detinte blir lättare att göra en fördelning till 284kommuner. Det är betydligt fler faktorer änåldersfördelningen som påverkar behovet avsjukvård.Utöver omfördelningen av pengar aviseras ipropositionen ett statligt stöd på 5,5 miljarderunder en femårsperiod. Dessa pengar skall, ocksåenligt propositionen, användas till informations-och utbildningsverksamhet inför kommandeförändringar, för att underlätta den föreslagnaomstruktureringen inom service och vård samt tilluppföljning och utvärdering av reformen. Av dessamiljarder skall 300 miljoner under fem åranvändas enligt ett av beställt förslag omstatsbidrag till gruppboende.1 000 miljoner kronor skall användas förutbildning och information till all personal somberörs av reformen. Vi förstår att det inte går attgenomföra en så stor omorganisation om intepersonalen är införstådd med att den behövs. Mensamtidigt är det svårt att acceptera att i en situationnär fortfarande cirka hälften avhemtjänstpersonalen saknar utbildning för sittarbete så kan staten anslå föratt personalen skall inse värdet av en jättelikorganisationsförändring.Vi kan inte heller finna attomstruktureringsbidraget på 1 000 miljoner kronorhelt kommer omvårdnadsverksamheten till del.Bidraget skall enligt propositionen användas brettoch flexibelt för att genomföra förändringar iverksamhetsinnehållet och arbetsorganisationensamt till smärre ombyggnader.Därtill kommer direktavsatta för uppföljning ochutvärdering av reformen.Vänsterpartiets förslagVänsterpartiet har under en följd av år lagtförslag för att förbättra personalrekryteringen tilläldreomsorgen. Våra möjligheter att ge en ökandeandel äldre en anständig vård och omvårdnad ärhelt beroende av om vi kan rekrytera tillräckligtmed personal. Äldreberedningen angav att behovetav nyanställda inom den kommunala hemtjänstenfram handlar om ca 100 000 personer.Därtill kommer behoven inom vården.Vi upprepar därför tidigare ställda förslag omatt staten anslår medel till utbildning för redananställd personal inom som saknarerforderlig utbildning. Det står också helt klart attgymnasieskolan inte kommer att kunna försevården med tillräckligt antal nyanställda. Detbehövs därför pengar till omskolning av vuxna somfinns inom andra yrkesområden.Vi upprepar också vårt förslag om statligapengar till ett program för förkortad arbetsdaginom . De kommuner som hargenomfört kortare arbetsdag har lättare attrekrytera personal och att behålla den redananställda.Utöver personalrekryteringen är bristen påalternativa boendeformer det stora hindret iäldreomsorgen. Därför är den väsentligasteförändringen nu att olika boendeformer utvecklas.Vänsterpartiet anser det som oerhört angelägetatt det av beslutade statsbidraget förutbyggnad av gruppboende för människor medåldersdemens kan betalas ut tillkommunerna.För att berättiga till bidrag är en mängd kravuppställda för gruppboendets utformning. I vissafall gör uppställda krav gruppboendet mindrelämpligt för till exempel vissa demenstillstånd.Detta gäller bl.a. kravet att entrédörrar till deprivata bostäderna inte skall placeras motgemensamma rum. Om man har svårt att orienterasig och svårt att minnas underlättar det givetvis omdet finns gemensamhetsutrymmen alldeles utanförden egna bostaden istället för korridorer,trapphallar osv.I planerna för en förändrad äldreomsorg intarde alternativa boendeformerna en central plats.Tyvärr finns dessa boendeformer knappast ipraktiken . anser attförutsättningar måste skapas för att kommunernaskall utveckla nya boendeformer. Det gruppboendesom är bidragsberättigat passar inte alla somhar ett stort omvårdnadsbehov. Därför bör ävenandra kollektiva boendeformer prövas.Vi gör den bedömningen att den snabbastevägen att få fram boendealternativ är att användade medel som regeringen föreslår somomstruktureringsbidrag direkt till byggande av nyaboendeformer med olika grad av omvårdnad. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:14 omansvaret för service och vård till äldre ochhandikappade m.m. vad avser punkterna 2--10 ipropositionens hemställan,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om tekniskahjälpmedel,3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet avutbildning inom ,4. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om statliga medeltill förkortad arbetsdag inom ,5. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet av attutveckla nya boendeformer för äldre ochhandikappade med stort vårdbehov.