mot · GD02T621 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T621 av m.fl. (m, s, c) Färjeförbindelserna Skall statsmakternas målsättning om en god transportpolitik kunna uppfyllas skall också staten se till att en god trafikförsörjning finns i alla delar av landet. har det varit reguljär sommartrafik med passagerarbåt mellan och - två stora och välkända turistorter. satsade på en ny hamnterminal för att utveckla denna trafik. Västervikstrafiken har varit mycket uppskattad av såväl turister som gotlänningar. Trafiken har haft stor betydelse för turistutvecklingen i Västerviksområdet och för . En sommartrafik mellan de två stora turistområdena i har varit naturlig. Staten reglerar genom transportrådet trafiken från och till . regleras genom avtal med rederiet . Detta rederi medverkade till en försämrad passagerartrafik mellan och genom att ersätta den tidigare färjetrafiken med en katamarantrafik, vilken blev en stor besvikelse. Denna förändring resulterade i att passagerarantalet minskade drastiskt. 1987 var passagerarantalet 83 500 och antalet fordon 22 000 . 1988 var det endast 11 000 passagerare på sträckan - av naturliga skäl har inga fordon överskeppats. 1989 togs färjelinjen helt bort. Nedläggningen innebär en allvarlig försämring sett utifrån målsättningen att tillgodose en tillfredsställande transportförsörjning i alla delar av landet. Färjelinjen har alltid varit den mest frekventa linjen mellan och fastlandet. Den kraftigt tilltagande trafikmängden måste mötas med frekvent färjetrafik för att inte förbindelserna skall försämras. En nedläggning av färjetrafiken från kommer därmed att innebära en koncentration av turistströmmen på fastlandet. Det innebär ökad belastning på miljön genom mer koncentrerade utsläpp och en sämre trafiksäkerhetssituation som följer av en intensivare trafik till färre hamnalternativ. Nedläggningen innebär också en åtgärd mot den resande allmänhetens 1989/90 T621 Lokalt och även regionalt har färjelinjen stor betydelse, inte minst för att främja en regional utveckling såväl i som på . På grund av den betydligt försämrade trafiken 1988 och den trafik som troligtvis uteblir - eftersom reseföretagen redan fastlagt sina program för denna säsong (där finns inte linjen - med) förlorar mellan i hamnavgifter m.m., utöver vad turistströmmen indirekt ger kommunen. Såvitt nu är känt kommer ingen trafik att äga rum 1990. Staten har inte kompenserat för inkomstbortfallet. Att linjen nu upphör medför stora nackdelar då trafiken är tät och mycket gods behöver fraktas mellan och . Västervikslinjen var det klart populäraste resealternativet till och var då den fanns den enda lönsamma linjen. skulle linjen bära sina egna kostnader med det underlag den hade . Statsmakterna har ett ansvar för att skapa ett energisnålare samhälle. Inte minst är behovet stort att minska på energikonsumtionen inom transportsidan. Linjesträckan - är med bred marginal det kortaste avståndet mellan och fastlandet, vilket för trafiken blir billigare än mellan några andra hamnar på och fastlandet. Den nu nedlagda färjetrafiken över innebär en försämrad transportförsörjning på genom att Gotlandsresenärerna påtvingas dels en längre resa till färjeläget på fastlandet och dels en längre sjöresa. Inte minst ur miljösynpunkt är det viktigt att landtrafiken sprids på flera hamnar och vägar. som färjelinjen är det populäraste resealternativet ur turisternas synpunkt har den också en utomordenligt stor betydelse för turistutvecklingen såväl på som i Västerviksområdet. Färjelinjen är en naturlig sammanbindningslänk mellan två av statsmakterna klassade primära rekreationsområden. Statsmakterna har därvid ett särskilt ansvar för att inte utvecklingen hindras i dessa två berörda områden. De sysselsättningsmässiga begränsningar som följer av klassificeringen som primärt rekreationsområde bör ju rimligen uppvägas av en ökad sysselsättning inom turistnäringen på grund av områdenas särskilda förutsättningar härför. önskan eftersom uppenbarligen en majoritet av Gotlandsresenärerna valde Västervikslinjen som överfartsalternativ. Det som sagts innebär att färjelinjen - har en viktig funktion ur nationell synpunkt. Det bör därför vara en statlig uppgift att se till att färjelinjen upprätthålls med tillräckligt hög kapacitet för att motsvara den stora resandefrekvensen. Både och kommuner har av turistpolitiska skäl ut- Mot. tryckt intresse av att få en ordnad och väl fungerande sommartrafik mellan T621 Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att åtgärder vidtas så att de reguljära färjeförbindelserna mellan och återupptas. () ()