mot · GE02Sk31 · 1990-11-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:54 Kvarvarande frågor i reformeringen av inkomst- och företagsbeskattningen, m.m. Skattereformens effekter vad gäller vården avkulturhistoriskt värdefulla bostadsbyggnader pålandetRegeringen har i proposition 1990/91:54 lagtfram förslag som ingår i och kompletterarreformeringen av inkomst- ochföretagsbeskattningen. I propositionen konstaterarregeringen att skattereformen slutförs med delagförslag som läggs fram. pekarregeringen dock på att några områden avskattesystemet är eller avses bli föremål förytterligare utredningsarbete.Varken i lagförslagen eller i redovisningen avåterstående utredningsarbete tar regeringen uppfrågan hur man skall komma till rätta med denegativa effekter för kulturmiljövården som följerav den nya inkomstbeskattningen i vad avserbostadshus på jordbruksfastigheter. Vi anser detangeläget att denna fråga uppmärksammas avriksdagen vid behandlingen av regeringensproposition om kvarvarande frågor i reformeringenav inkomst- och företagsbeskattning.Skattereformen innebär som bekant attbeskattningen av ägarens bostad på ett jordbrukbryts ut ur inkomstslaget näringsverksamhet ochklassificeras i inkomstslaget kapital. Därav följeratt den nuvarande rätten till avdrag för drift ochunderhåll av bostäder på jordbruksfastigheterförsvinner.Redan vid remissen avinkomstskatteuredningens förslag fäste ett flertalremissinstanser regeringens uppmärksamhet på attdenna regeländring skulle kraftigt försämra deekonomiska villkoren för vården av kulturhistorisktvärdefulla bostadshus på jordbruksfastigheter. Enav dem var den särskilde utredare, som harregeringens uppdrag att utreda möjligheterna attskapa bättre förutsättningar för förvaltningen avvissa kulturhistoriskt värdefulla byggnader ochmiljöer och särskilt herrgårdar och industriminnen.Utredaren framhöll att förslaget skulle medföraatt mycket betungande kostnader fördrift och underhåll av kulturhistoriskt värdefullamiljöer fortsättningsvis måste betalas av i rörelsenbeskattade medel. En sådan situation skulle, enligtutredarens mening, få mycket allvarligakonsekvenser för möjligheterna att bedriva enambitiös kulturminnesvård.Vi anser att inte kan låta sig nöja meden skattereform som har den uppenbarabiverkningen att äventyra omvårdnanden av detkulturarv, som landsbygdens kulturhistorisktvärdefulla mangårdsbyggnader representerar.Det låter sig naturligtvis sägas, att deförsämrade ekonomiska villkoren för vården avdessa kulturminnen i princip skulle kunnamotverkas genom ökade statliga bidrag till vårdenav kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Vi villdock bestämt avvisa en sådan princip, inte minst föratt den lösningen med all säkerhet skulle medföraantingen en väsentligt ökad utgift för staten eller enväsentlig sänkning av ambitionen att vårda vårtgemensamma kulturarv.I sitt yttrande över betänkandet ''Reformeradinkomstbeskattning'' har den särskilda utredarenom förvaltningen av vissa kulturmiljöer skisseratsom en möjlig principlösning, att bostadshus påjordbruk som utgör kulturbyggnaderskulle beskattningsmässigt behandlas somnäringsfastigheter i stället för privatbostäder. Vianser oss inte ha tillräckligt underlag för att bedömaom en lösning på problemet bäst kan åstadkommasgenom en utveckling av det förslaget. Vi delaremellertid den principiella uppfattningen att enlösning bör sökas inom ramen för det reformeradeskattesystemet och inte inom ramen förkulturmiljövårdens bidragsanslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om möjligheten attmedge avdrag för underhåll av kulturhistorisktvärdefull bostadsbebyggelse påjordbruksfastigheter.