mot · GD02Fi74 · 1990-05-10 00:00:00 — En sådan politik är nödvändig för att motverka inflation och bättre utnyttja resurser och kapacitet. har väckt särskilda motioner i dessa frågor. Antalet som förtidspensionerats har ökat kraftigt . Förtidspensioneringarna görs dessutom vid allt yngre ålder. Andelen långtidsarbetslösa är av totala antalet arbetslösa. Arbetet för att möjliggöra inträde (återinträde) på arbetsmarknaden för dessa grupper måste intensifieras. En utveckling i denna riktning skulle för samhället innebära en väsentlig möjlighet att få ner arbetskraftsbristen och kostnader för arbetslöshetsförsäkring och förtidspension. Utslagning på grund av arbetshandikapp är en tragedi för den enskilde och 28 åsamkar samhället stora kostnader. Samhällets utbetalningar via arbets- Mot. skadeförsäkringen har ökat kraftigt . måste nu sättas in för att förbättra arbetsmiljön. Härtill kommer den arbetslivsfond. som medverkat till, att aktivt bidra. har därtill föreslagit en rad offensiva åtgärder för att bereda förtidspensionerade, arbetshandikappade, långtidsarbetslösa och andra arbetssökande arbete eller utbildning. I särskilda motioner har vi utvecklat dessa frågor ytterligare. Antalet sjukdagar har ökat kraftigt . Förbättrad fysisk och psykisk arbetsmiljö är viktig för att komma till rätta med detta. Det nya sjukförsäkringssystemet har inte heller fått en lyckad konstruktion och bör därför förändras. har föreslagit införande av en arbetsgivarperiod. Det innebär att arbetsgivaren betalar sjuklön till den anställde . För att kompensera för de ökande kostnaderna för företagen skall arbetsgivaravgifterna sänkas i motsvarande mån. Ett särskilt försäkringsskydd måste erbjudas småföretagen. Regeringen har som tidigare nämnts i motionen aviserat att man tänker föreslå lagfäst sjuklön, vilket i princip överensstämmer med förslag. har också föreslagit en omläggning av arbetsgivaravgiftssystemet till förmån för småföretag. Detta är en viktig strukturpolitisk och regionalpolitisk åtgärd. förslag innebär bl.a. att egenföretagare befrias från sociala avgifter upp till ett basbelopp. Förslaget har väckts i särskild motion. Infrastrukturella satsningar på bl.a. kommunikationer och utbildning är viktiga för långsiktig ekonomisk utveckling. Investeringar i form av högre utbildning och forskning har också en stor regionalpolitisk betydelse. vill förstärka de mindre högskolorna och sprida de fasta forskningsresurserna även utanför universitetsorterna. syn på utbildningen finns utvecklade i en rad motioner om utbildningspolitik, skola och högskola. Andra typer av infrastruktursatsningar är också viktiga för den ekonomiska utvecklingen. En grundläggande förutsättning för en hållbar ekonomisk utveckling är fungerande kommunikationer i alla delar av landet. vill verka för en kraftfull utbyggnad av vägnät och tågtrafik i syfte att åstadkomma en decentraliserad struktur. För att uppnå en god konkurrenskraft även i ett längre perspektiv krävs att svensk industri hävdar sig väl inom de områden som internationellt sett växer snabbast. Därför är skapande av ett gott klimat för tjänsteproduktion och kunskapsintensiv produktion viktigt vid sidan av mer traditionell varuproduktion. Penning- och valutapolitiken Penningpolitiken Det svenska ränteläget har stigit kraftigt. Räntedifferensen i förhållande till den internationella räntemarknaden har därmed bibehållits trots att det internationella ränteläget höjts. Med avsak- Mot. nåd av en finanspolitik har penningpolitiken kommit att spela en allt större Y\1A roll för att motverka det ökade tryck på kronan som den successiva försvagningen av handels- och bytesbalansen och det betydande kapitalutflödet års andra hälft inneburit. Med en svag finanspolitik och de växande obalansproblemen i den svenska ekonomin med fortsatt hög inflations- och kostnadsutveckling, låg tillväxt och snabbt försämrad bytesbalans har målet för penningpolitiken varit att upprätthålla en stabil växelkurs. Det höga ränteläget har dock under senare delen av april stabiliserats samt visat på en viss nedgång. Nedgången av räntorna har fortsatt . interventioner på penning- och kapitalmarknaden har varit framgångsrika även om det svenska ränteläget sett utifrån de betydande balansproblemen i den svenska ekonomin kan förväntas ligga kvar på en hög nivå. Såväl obligationsräntorna som räntorna på 6 månaders statsskuldsväxlar har - med undantag av tillfälliga fluktuationer sjunkit. Säljräntan på femåriga obligationer har minskat från toppnoteringen till dryga . Detsamma gäller sexmånaders statskuldsväxlar som minskat från ner till dryga . Osäkerheten kvarstår beträffande vilken nivå på obligationsräntorna som är den rätta. Osäkerheten vad gäller ränteutvecklingen i hänger i hög grad samman med effekterna av den kommande valutaunionen. Kursmässigt har en uppgång av de tioåriga statsobligationerna kunnat noteras. Såväl de amerikanska räntorna som dollarn sjönk kraftigt när sysselsättningsstatistiken presenterades för april. De 30-åriga statsobligationerna sjönk efter att arbetslösheten visat sig ha ökat mer än beräknat. Sedan den svenska valutaavregleringen fullföljdes , har svenska direktinvesteringar i utlandet ökat. Detsamma gäller nettoimporten av utländska aktier. Däremot har utländska direktinvesteringar i legat stilla eller till och med minskat. Intresset för svenska aktier utomlands har ökat. Framför allt har handel med svenska fria aktier flyttat utomlands vilket dock i första hand har sin grund i den låga omsättningen på den svenska aktiebörsen. har ett tidigare valutautflöde förbytts i ett kraftigt nettoinflöde på . Av dessa härrör närmare 4 miljarder från den . En starkt bidragande orsak till detta är nedgången i penningmarknadsräntorna som lett till att räntedifferensen mot de s.k. lånekorgarna med US dollar/D-mark nu närmar sig den nivå som rådde före chockhöjningar . En ytterligare bidragande orsak är också den klara förstärkning av kronan som skedde . Därmed kan det akuta trycket på den svenska valutan temporärt ha avvärjts. Som tidigare nämnts kvarstår dock de grundläggande obalansproblemen i den svenska ekonomin. Det vore därför felaktigt att dra alltför långtgående slutsatser av kortsiktiga valutarörelser. De strukturella problemen som också med all önsk värd tydlighet försvagar handelsbalansen både vad gäller volym och prisut- Mot. 1989/90 veckling-de s.k. terms of trade - är alarmerande. Framför allt tenderar exportvolymen att försämras som importpriserna beräknas stiga snabbare än våra svenska exportpriser. De kvardröjande och ökade obalansproblemen som följer av fortsatt försämrad bytesbalans, fortsatt ökade nettoinvesteringar i utlandet och den aktieexport som den minskade aktiviteten på den svenska aktiemarknaden lett till, gör att bristen på en fungerande och konsekvent finanspolitik snabbt kan utlösa en ny ränteuppgång. De senaste månadernas valutainflöde kan vara en indikation på detta. Det är viktigt att för en ekonomisk politik som införden pågående finansiella integrationen inger förtroende förden svenska valutan. Det är mot denna bakgrund den strama penning- och valutapolitiken ska ses. Det är dock viktigt attden ekonomiska politiken framöver drivs målmedvetet ochkonsekvent så att obalansproblemen i ekonomin kan åtgärdas.Först härigenom kan ränteläget sänkas och investeringarnaånyo stimuleras. Avgifter för statliga lånegarantier Regeringen tar i propositionen upp ett förslag om att avgiftsbelägga vissa tidigare avgiftsfria statliga lånegarantier. Motivet till en avgiftsbeläggning är att kreditgarantigivningen innebär en nettoutgift för staten. Propositionen anför att statens kreditgarantigivning bör bära sina egna kostnader. Härvidlag delar vi regeringens uppfattning. Detta ärende har behandlats av tidigare. Då liksom nu anser vi att det är principiellt fel att retroaktivt avgiftsbelägga tidigare givna kreditgarantier. I reservation i utskottet (1987/88:FiU31) anför ledamöter att en sådan regel skulle få en räntehöjande effekt för den enskilde och att det även är principiellt tvivelaktigt att staten genom att införa en ny avgift ändrar de ekonomiska förutsättningarna för tidigare ingångna avtal. Mot bakgrund av detta avslås propositionen i denna del. Propositionen föreslår även ett genomförande av folkbokföringsreformen. Enligt riksdagsbeslut (prop. 1986/87:158. SkU 1987/88:2, rskr. 1987/88:2) skall fr.o.m. den lokala skattemyndigheterna sköta den lokala folkbokföringen. I beslutet förutsätts dessutom att de allmänna försäkringskassorna integreras i beslutet. Propositionen anvisar ett anslag på för /91. Med hänvisning till vad i tidigare sammanhang, bl.a. i motion 1989/90:Sk901, anfört kan vi inte godta propositionens förslag. budgetalternativ i anledning av budgetpropositionen innebar ett positivt saldo i förhållande till regeringen uppgående till . för /91. Vi anförde i samband med motionen (mot. 1989/90:Fi213) att vi kunde komma att behöva ta i anspråk en del av detta överskott för tillkommande utgiftsbehov utöver regeringens förslag inför den slutliga budgetregleringen. I denna motion behandlar vi endast de förslag som tas upp i föreliggande proposition. Regeringen föreslår höjd moms motsvarande 5700 miljoner /91. emotsätter sig detta. Regeringen föreslår emellertid också inrättandet av en infrastrukturfond medelst 5 000 milj. kr. finansierar denna utanför statsbudgeten. I samband med skattereformen har vidare lagt förslag som på ett markant sätt sänker inflationen i förhållande till regeringens förslag. Detta medför med vårt alternativ dels lägre ränta, dels lägre basbelopp, vilket tillgodoräknas vårt budgetalternativ. Slutsatsen är att budgetalternativ fortfarande innebär ett positivt saldo i förhållande till regeringens förslag. En slutlig avräkning är emellertid inte möjlig att genomföra förrän riksdagsbehandlingen beträffande statsbudgeten avslutats. Den kommunala konsumtionen har det vuxit med en genomsnittlig årstakt om , dvs. väsentligt mera än den takt som uttalat sig för. Ökningstakten har emellertid ändock till stor del orsakats av statliga direktiv och pålagor, exempelvis inom omsorgs- och tillsynsverksamheter. Ökningen har i allt väsentligt skett till priset av kommunernas och landstingens rörelsekapital, vilket nu är praktiskt taget förbrukat. Denna utveckling har förstärkts av den socialdemokratiska regeringen, som kraftigt urholkat värdet av statsbidragen till den kommunala sektorn samt genomfört direkta indragningar från sektorn. Kommunsektorn har påförts nya uppgifter motsvarande . höjdes dock kommunalskatterna med endast . Denna utveckling har lett till att kommuner och landsting nu är nödsakade att i huvudsak betala sin ökningstakt i verksamhet via skattehöjningar. har bl.a. förutspått skattehöjningar på storleksordningen . per skattekrona vid oförändrade förutsättningar. Det är vidare så att det föreligger alltför stora skillnader i skatteuttag mellan olika kommuner. Skillnaden mellan kommun med högsta och kommun med lägsta kommunalskatten uppgår till . Detta orsakas till största delen inte av skillnader i servicegrad och effektivitet utan är framför allt en följd av skillnader i skattekraft mellan olika kommuner. Människor i kommuner med lägst genomsnittlig inkomst betalar de högsta kommunalskatterna. har mycket aktivt verkat för en rättvisare skatteutjämning. Vi har krävt att också denna fråga skulle utredas i samband med och inom de utredningar som rört skattereformen. Detta i syfte att ett nytt skatteutjämningssystem skulle kunna tas i bruk med övriga förändringar genom skattereformen. har dessvärre inte fått gehör för detta krav. har ange» de utgångspunkter vi vill se för ett effektivare och rättvisare kommunalt finansieringssystem. Dessa innebär att: - samtliga kommuner ingår i och omfattas av skatteutjämningssystemet, - merparten av de specialdestinerade bidragen överförs till skatteutjämningssystemet, samt att - systemet enbart skall bygga på faktorer som kommunerna inte kan påverka - såsom skattekraft, åldersstruktur och geografiska förhållanden. Regeringen har sent omsider beslutat om tillsättandet av en parlamentarisk kommitté med uppdrag att dels utforma ett nytt system för statens bidrag till kommuner och landsting, dels se över den kommunala sektorns övriga finansieringskällor (Dir. 1990:20). Tillsättandet av denna ligger i linje med krav. Överläggningar mellan stat och kommun Skattereformens mål att nedbringa marginalskatterna bör inte urholkas genom kommunala skattehöjningar. Det finns ett samhällsekonomiskt behov av att begränsa den offentliga konsumtionen. Det finns flera vägar att åstadkomma detta. Regeringen väljer att föreslå ett kommunalt skattestopp. Det finns en rad skäl som talar emot att införa detta. För det första kan grundlagsenligheten ifrågasättas. är ett viktigt grundlagsstadgande som slås fast redan i 1 § i regeringsformen. Den kommunala beskattningsrätten regleras i 1 kap. 7 § regeringsformen, där det sägs att kommunerna får ta ut skatt för skötseln av sina uppgifter. Lagrådet har granskat det förslag om ett ettårigt kommunalt skattestopp som redovisats i lagrådsremiss. Lagrådet har därvid anfört att i ju högre grad ett kommunalt skattestopp innebär en faktisk begränsning av utrymmet för en kommun att handha sina uppgifter, desto betänkligare blir åtgärden från konstitutionell synpunkt. Lagrådet har emellertid ansett det ettåriga stoppet förenligt med regeringsformen. Regeringen har emellertid utsträckt skattestoppet till att avse (1991 och 1992). En förnyad prövning avförslagets grundlagsenlighet är därför enligt vår uppfattning befogad. Denna bör utföras av . För det andra kan med skäl ifrågasättas hur pass effektivt ett kommunalt skattestopp blir. Kommunerna har exempelvis möjlighet att höja avgifter istället. Det är emellertid olyckligt om så skulle bli fallet eftersom avgifterna drabbar låginkomsttagare hårdast. För det tredje kan mot det kommunala skattestoppet anföras samma argument som mot andra typer av ingrepp på marknaden, t.ex. prisstopp, hyres De grundläggande problemen löses inte utan de skjuts endast . anser att den väg som väljs för att nå målet att hålla tillbaka kommunala skattehöjningar måste harmoniera med den kommunala självstyrelsen. Den metod vi föreslår är överläggningar mellan staten å ena sidan och å andra sidan. Sådana överläggningar har tidigare tilllämpats med framgång. Detta bör ges regeringen till känna. Neutralt utfall av skattereformen Skattereformen bör finansiellt ge ett neutralt utfall i förhållandet mellan stat och kommun. För att åstadkomma detta föreslår regeringen att en avräkningsskatt införs . anser att de föreslagna skattesatserna kan godtas såvitt avser 1991. bör emellertid förnyade beräkningar göras. Detta bör åstadkomma ett så korrekt utfall som möjligt för den enskilda kommunen eller inom ramen för ett generellt avräkningsförfarande. Överläggningar beträffande avräkningen bör även genomföras inom ramen för de överläggningar vi föreslagit enligt ovan. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar godkänna de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordas i motionen, 2. att beslutar godkänna vad i motionen anförts beträffande budgetpolitiken, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande framtagande av nationalräkenskaper som beaktar miljö- och naturresursförhållanden, 4. att hos regeringen begär förslag om införande av allemansfonder med möjlighet att placera i icke börsnoterade företag, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande aktiefonder med utvidgad möjlighet att placera i icke börsnoterade företag, 6. att avslår proposition 1989/90:150 såvitt avser höjning av mervärdeskatten, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om penning- och valutapolitiken, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upptagande av förhandlingar mellan företrädare för staten och företrädare för primärkommuner och landsting i syfte bl.a. att undvika kommunala skattehöjningar, 9. att avslår proposition 1989/90:150 såvitt avser lag om tillfällig begränsning i kommuners rätt att ta ut skatt, 10. att med avslag på proposition 1989/90:150 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lag om avräkningsskatt såvitt avser skattesatserna , och förnyade beräkningar , 34 11. att avslår proposition 1989/90:150 såvitt avser avgifter Mot. 1989/90 på lånegarantier inom jordbrukets område gällande redan ingångna avtal i enlighet med vad som i motionen anförts, [att avslår proposition 1989/90:150 såvitt avser genomförande av genomförande av folkbokföringsreformen '] () () () () () () () 1 1989/90:Sk 131