ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Sf619 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf619 Återflyttningsbidrag för vissa utländska medborgare Den svenska flykting- och invandrarpolitiken bör vara väsentligt generösare än den som regeringen nu för. Jag vill i denna motion ta upp ett speciellt problem i detta sammanhang som rör återvandring. Enligt förordningen 1989:890 har flyktingar som lämnar för att bosätta sig i ett annat land rätt till bidrag för resan och vissa omkostnader i samband med flyttningen. Resekostnaden skall vara skälig och omkostnadsbidraget får högst uppgå till . för flyktingen och hans familj. Avsikten med bidraget är att flyktingar som önskar återvända till sina hemländer inte skall tvingas avstå från detta på grund av att de saknar pengar till återresan. Denna möjlighet att återvandra blir mer och mer aktuell när många tidigare diktaturer nu övergår till demokratiskt styrelseskick. Enligt budgetpropositionen beviljades 233 personer återflyttningsbidrag under /89 mot 177 för budgetåret . förutspår också att antalet sökande för bidrag under kommande budgetår kommer att stiga. Drömmen att en gång återvända till sitt hemland finns nog hos de flesta flyktingar. I förra årets budgetproposition formulerades, såvitt mig är bekant, en svensk återvandringspolitik. Denna återvandringspolitik begränsas emellertid till att avse flyktingar. Men det är inte enbart flyktingar som drömmer om att få återvända till sina hemländer. En del invandrare som kommit till utan att vara flyktingar kan också - av olika skäl - vilja återvända. De flesta invandrare har i och för sig säkerligen råd att själva bekosta en återflyttning den dag de önskar återvända till hemlandet. Men det finns även bland icke-flyktingarna exempel på personer som saknar erforderliga medel att återvända till sina hemländer trots att de vill. Det kan t.ex. vara invandrarkvinnor som skiljer sig och som varit hemarbetande under hela sin tid i . Risken för en explosionsartad kostnadsökning synes mycket liten om invandrarverket gavs tillstånd att även ge icke-flyktingar rätt till återflyttningsbidrag. Jag föreslår därför att regeringen lägger fram förslag att återflyttningsförordningen kompletteras så att den omfattar alla utländska medborgare. Denna grupp är mycket stor men jag förutsätter att den berörda kretsen som verkligen har behov av bidrag är mycket begränsad. Verksamheten borde därför kunna finansieras genom en omfördelning av invandrarverkets medel. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till regler som möjliggör för utländska medborgare som ej är flyktingar att få återflyttningsbidrag enligt vad i motionen anförts. 1989/90 Sf6l9
mot · GD02Sf620 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf620 av och Bo Finnkvist (båda s) En permanent flyktingförläggning i Flyktingförläggningen i har alltsedan sin tillkomst redovisat mycket goda resultat vilka bl.a. kommer till uttryck i den höga utflyttningen. Detta innebär att handläggningstider på Lesjöforsförläggningen är betydligt kortare än vid övriga förläggningar i landet. Dessutom har förläggningen en hög beläggning vilket pekar på att arbetet bedrivs rationellt. Effektivitet i arbetet har medfört att kostnaden per flyktingdygn i ligger under genomsnittet för riket. Personalomsättningen är närmast obefintlig. Lesjöforsanläggningen ses som en mönsteranläggning och uppmärksammas genom studiebesök från såväl personal vid andra flyktingförläggningar som från personal vid andra samhällsinstitutioner. Kontakten mellan invånarna i och flyktingarna har fördjupats och varit ömsesidigt berikande. Den gamla bruksorten har internationaliserats och fått nytt liv genom de nya invånarna. Flyktingarna har givit underlag för samhällsservice som varit hotad. riskerar inte längre att förlora sin skola eftersom svenskundervisningen för invandrarna kompletterat det tidigare vikande elevunderlaget. Lesjöforsanläggningen sysselsätter 34 personer. Flyktingförläggningen är viktig för , som arbetsplats och som underlag för samhällsservie. Men genom den har också världen kommit närmare . De svenska barnen får t.ex. en mycket konkret fredsfostran. är bra för flyktingarna för här finns tillgång till närservice som fritidsanläggningar, bibliotek, affärer, sjukvård. Dessutom har man tillgång till den unika resurs och kompetens som byggts upp inom psykiatrivården genom den psykiatriska avdelning som inrättats för såväl barn som vuxna flyktingar vid sjukhuset i . I förläggningsorganisationen för region väst finns emellertid inte förläggningen i upptagen som permanent flyktingförläggning, trots att förläggningen genom sin verksamhet visat på mycket goda resultat både kvantitativt och kvalitativt. fattar beslut om förläggningsorganisationen i . I organisationsplanen för region väst planerar man, i stället för att permanenta en väl fungerande förläggning, att anlägga en ny förläggning mer centralt. Som grund för beslut om lokalisering av förläggningar måste, förutom kvalitetsmässiga, även regionalpolitiska hänsyn vägas in. Detta har uppenbarligen inte varit fallet vid prövningen av förläggningsorganisationen i region väst. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att även regionalpolitiska skäl skall beaktas vid lokalisering av flyktingförläggningar. () Bo Finnkvist (s) 1989/90 Sf620
mot · GD02Sf621 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf621 En högtidlighet vid erhållande av svenskt medborgarskap Mottagandet av nyblivna svenska medborgare socialförsäkringsutskott har förståelse för min uppfattning och förslag om anordnandet av en högtidlighet för invandrare när de erhållit svenskt medborgarskap. Min motion 1988/89:Sf520 behandlades i betänkandet /90:SfU2 på ett seriöst sätt. Vad som föranleder utskottets avslag är, såvitt jag förstår, kommunernas möjlighet att anordna en högtidlighet av det slag som jag efterlyser och finner naturlig. Tyvärr har utskottet missat det faktum att medborgarskapet inte ställs ut av kommunen utan av Kungariket . Det bör följaktligen vara en statlig angelägenhet att välkomna nyblivna medborgare och arrangera den högtidlighet som även utskottet anser motiverad. Att byta medborgarskap och bli upptagen i den svenska nationen är en stor händelse i en människas liv. På samma sätt är det för den som blir medborgare i exempelvis . Där markeras och högtidlighålls händelsen under verkligt förnämliga traditionella former. I är det motsatsen. Allt som allt får den nyblivna svenska medborgaren ett A4-papper från invandrarverket. Jag är tacksam för socialförsäkringsutskottets uppmaning till invandrarverket att ge bevisen om svenskt medborgarskap en utformning som mer än markerar dokumentets stora betydelse för den enskilde. Det är en elegant formulerad kritik mot den hittillsvarande futtigheten från svenska statens sida gentemot nyblivna medborgare som uppgår till ca 15 000/år. I och flera andra länder ordnas högtidligt upptagande i nationen. I kan man tänka sig att kommunen ordnar något... Jag anser fortfarande att svenska staten genom sina länsstyrelser ska ar rangera en ceremoniell högtidlighet på för att då officiellt välkomna nyblivna medborgare till gemenskapen i den svenska nationen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att varje länsstyrelse skall få i uppdrag att arrangera en välkomstceremoni för nya medborgare på . 1989/90 Sf621
mot · GD02Sf622 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf622 Kunskaper i svenska som krav för svenskt medborgarskap väckte jag en motion där jag framhöll att krav på vissa kunskaper i svenska språket bör ställas på dem som söker svenskt medborgarskap. Den sökande ska, enligt min mening, hjälpligt kunna förstå och göra sig förstådd på svenska. Undantag från detta krav ska dock kunna medges om särskilda skäl föreligger, t.ex. när det gäller äldre invandrare som tagits till av sina barn eller barnbarn. Min uppfattning delades av mina partivänner i socialförsäkringsutskottet. Majoriteten tyckte dock att det inte behöver ställas något krav på kunskaper i svenska för att man ska bli medborgare i ! Man avslog min motion. I betänkandet 1989/90:SfU3 reserverade sig , och (alla moderater) till förmån för mitt motionsyrkande. I andra länder är det vanligt med krav på vissa minimikunskaper i det nya hemlandets språk. var det så även i . Intyg krävdes då om bl.a. vissa kunskaper i svenska språket för att erhålla medborgarskap. Kunskaper i svenska språket har avgörande betydelse för invandrarnas levnadsvillkor i . Bristande kunskaper i det nya hemlandets språk påverkar bl.a. invandrarnas förhållanden på arbetsmarknaden och möjligheter att delta i utbildning. Invandrare erbjuds därför en omfattande hjälp för att de skall inhämta nödvändiga kunskaper i svenska. Men många invandrare deltar inte i svenskundervisning. Skälen är olika. En del äldre invandrare hänvisar till sin ålder. Andra åter tycks sakna intresse. Och något krav ställs ju ändå inte för svenskt medborgarskap, resonerar en del invandrare, och struntar i den av samhället dyrt betalda svenskundervisningen. Det må i och för sig vara deras ensak. Men om vederbörande blir kvar i och ställer vissa anspråk på arbetsmarknad och social omsorg samt medborgarskap, måste vi se språkkunskapen som en samhällsangelägenhet. Det finns också en principiell sida av saken. är en suverän nation, en statsbildning med månghundraåriga traditioner. Enligt min uppfattning ska det inte vara lika lättvindigt att erhålla svenskt medborgarskap som att gå in som medlem i en hyresgästförening eller en kontoklubb. I flertalet andra länder betraktar medborgarna sin nation med stolthet. Och med aktning för medborgarskapet. Se på medborgare! Lyssna på medborgarna i Förenta Stater! Iaktta medborgarna i någon av de nya afrikanska nationerna! I dessa och andra nationer är det en självklarhet att ställa vissa krav på dem som söker medborgarskap. Språket är grundkravet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om krav på minimikunskaper i svenska för invandrare, som söker svenskt medborgarskap. 1989/90 Sf622
mot · GD02Sf624 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf624 av och (båda mp) Uppföljning av flyktingars situation efter utvisning Flyktingar utvisas från till olika diktaturer, som t.ex. . Ofta förekommer uppslitande scener vid utlämningen och ibland måste de utvisade ges lugnande medel för att utvisningen ska kunna genomföras. Det har också hänt att människor tagit sitt liv, hellre än att utvisas till någon diktatur. kan inte tillåta sådana utvisningar. Även om invandrarverkets och regeringens bedömningar är riktiga så är det flyktingens upplevelse och känslor att vara hotad till livet som måste tas på allvar. Vi vet att flyktingar som utvisats har fängslats, torterats eller försvunnit. För att förebygga sådana händelser och för att ge flyktingar som utvisats någon trygghet bör alla flyktingar ställas under svenskt beskydd. En kontakt med det lands regering dit flyktingarna ska utvisas ska tas och det landet ska skriftligen garantera flyktingens säkerhet innan utvisningen sker. Flyktingar ska veta att de står under svenskt beskydd och en regelbunden kontakt med flyktingen bör upprätthållas efter utvisningen. Skulle något hända flyktingen, ska den svenska ambassaden i landet och regeringen verka för att flyktingen frisläpps och eventuellt får återvända till . En flyktinguppföljning ger också regering och invandrarverk en återkoppling som gör att kommande utvisningsfrågor kan lösas med större kunskaper och på ett bättre sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om organisation av flyktinguppföljning. () ()
mot · GD02Sf625 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf625 av () Dubbelt medborgarskap godtar normalt inte dubbelt medborgarskap. Det är en rimlig princip att en invandrare som förvärvar ett svenskt medborgarskap avstår från sitt gamla. Vissa länder vägrar dock att befria t ex flyktingar från landet från medborgarskap. Det är naturligtvis inte rimligt att detta förhållande skall hindra en person från att bli svensk medborgare. Om vederbörande kan visa att han eller hon sökt befrielse från sitt tidigare medborgarskap och fått detta avslaget brukar därför svenskt medborgarskap ändå kunna beviljas. Ett särfall erbjuder dock länder som inte avslår ansökan om befrielse men helt enkelt aldrig slutför frågans behandling. Detta har visat sig bli ett effektivt hinder för de berörda att få svenskt medborgarskap. Detta är ingen acceptabel situation. En sådan icke-behandling av ansökan om befrielse från medborgarskap bör jämställas med avslag. En regel bör därför införas som innebär att svenskt medborgarskap kan beviljas också om en ansökan om befrielse från tidigare medborgarskap inom inte besvaras. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala att svenskt medborgarskap skall kunna beviljas invandrare som ansökt om befrielse från sitt tidigare medborgarskap men inom rimlig tid inte fått svar. gotab 96045, 1990
mot · GD02Sf627 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf627 av och (båda fp) Politisk asyl för homosexuella flyktingar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A607 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om asyl för homosexuella flyktingar.
mot · GD02Sf631 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf631 av m.fl. (s) Schablonbidrag till landstingen för flyktingmottagandet Alla flyktingar kommer på ett eller annat sätt i kontakt med både sitt landsting och sin kommun. Ett gott flyktingmottagande kräver medveten planering och samordning samt ett välfungerande samarbete mellan olika huvudmän. Alla kommuner som tar emot flyktingar får ett särskilt statligt schablonbidrag, genom vilket kommunerna bl.a. finansierar tjänster för flyktingsamordning, personalutbildning, informationsmaterial och olika projekt. Något liknande bidrag utgår inte till landstingen. En allmän princip är att flyktingmottagandet skall bekostas av statsmedel. Detta bör även gälla landstingens ansvarsområden. Landstingen borde i likhet med kommunerna utarbeta särskilda flyktingprogram och avsätta särskilda resurser för flyktingmottagandet. Landstingen behöver egna flyktingsamordnare, som kan samarbeta med kommunerna och arbeta för att anpassa landstingens verksamhet till en god samordnad flyktingmottagning på lokalplanet. Särskild uppmärksamhet måste landstingen ägna krigs- och tortyrskadade, handikappade, flyktingar i behov av krisstöd samt flyktingbarn med behov av PBU-insatser. Behovet av insatser för flyktingar inom hälso- och sjukvården är mycket stort och landstingens medverkan i mottagandet är därför av stor betydelse. Landstingen skall också svara för att flyktingarnas behov av tandvård och omsorg blir tillgodosett. Men också många andra av landstingens ansvarsområden måste kopplas till mottagandet, t.ex. måste landstingen ta sitt ansvar för att bereda flyktingarna arbete och möjlighet till vårdutbildning samt praktik. Utan särskilda flyktingprogram och särskilda resurser kan landstingen inte på ett önskvärt sätt klara av att ta sin del av ansvaret för ett gott flyktingmottagande. Detta får också negativa verkningar på kommunernas flyktingmottagande eftersom kommunerna är beroende av landstingens medverkan. Personalutbildning om flyktingfrågor samt språk- och kulturanpassad information till nya flyktingar är frågor som hör hemma i landstingens flyktingmottagande lika väl som i kommunernas. Om landstingen i likhet med kommunerna hade någon form av schablonbidrag för flyktingmottagandet skulle dessa särskilda insatser vara rättvist finansierade. Vi föreslår att landstingen i likhet med kommunerna får någon form av statligt schablonbidrag för att täcka kostnaderna för program till sina ansvarsområden i flyktingmottagandet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om schablonbidrag till landstingen för flyktingmottagandet. () ()
mot · GD02Sf632 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf632 av m.fl. (s) Myndighetsansvaret för invandrarfrågor Det är glädjande att regeringen har lagt en skrivelse till , inte bara om flyktingfrågor, utan även om invandrarfrågorna. Detta är ett gammalt krav som vi har ställt i . I dagens debatt glöms de vanliga invandrarfrågorna och det mesta fokuseras omkring flyktingproblematiken. 100 000tals gamla invandrare bor i landet och även flyktingarna kommer att öka antalet redan existerande eller bilda nya språkminoritetsgrupper i vårt land. I svensk invandrarpolitik har det varit en bärande idé att alla myndigheter tar sitt ansvar över sina invandrarfrågor, skolan dvs. SO sitt, arbetsmarknaden dvs. AMS sitt osv. () har emellertid haft, utöver tillstånds- och medborgarskapsärenden, en koordinerande och samrådande funktion och handlägger bl.a. stödet till invandrarnas organisationer. Det finns emellertid en motsättning i att handlägger å ena sidan juridiska och polisiära frågor och å den andra invandrarpolicy- eller s. k. samrådsfrågor. Vi måste anta att flyktingfrågan även i fortsättningen kommer att ta nära nog alla SIV:s krafter i anspråk - men vem har ansvaret för invandrarnas framtidsfrågor i ? I invandrarutredningen (IPOK) föreslogs bl.a. att skulle få representation från språkminoriteterna i styrelsen samt särskilda resurser för frågor rörande dessa grupper. Förslaget fick inget genomslag i propositionen. Liknande tankar har väckts i en motion i , men utan resultat. Många vill att språkminoriteternas ärenden lösgörs från , men det kan finnas andra lösningar. Det är ytterst angeläget att språkminoriteternas ärenden eller s.k. gamla invandrarfrågor uppmärksammas på ett bättre sätt, men det finns ingen anledning att skapa en ny myndighet. Lämpligast är att får ett uppdrag att komma med förslag om hur språkminoriteternas frågor bättre handhas i fortsättningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts avseende myndighetsansvar över språkminoritetsfrågorna. () (s) 1989/90 Sf632
mot · GD02Sf633 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf633 av och (båda s) Funktionshandikappade invandrare Invandrare och flyktingar med funktionshinder är en bortglömd och försummad grupp. kan de bli kvar på flyktingförläggningar i väntan på kommunplacering. Kommunerna är ovilliga att ta emot dem. Enligt överenskommelse med FN:s flyktingkommissarie skall ta emot ett visst antal flyktingar, hur många bestäms av . är kvoten ca 1 250 flyktingar och av dessa skall 50 vara funktionshandikappade. Dessa handikappade måste vi ta emot på ett bra sätt om inte anseende skall stå på spel. En bättre samordning mellan myndigheter, som arbetar med handikapp- respektive invandrarfrågor, måste till. Dessutom måste man pröva om kommunerna skall ha rätt till att välja flyktingar och därmed ha möjlighet att tacka nej till flyktingar med funktionshinder. Det finns också andra stora brister i nuvarande lagstiftning. Som asylsökande har man t.ex. bara rätt till akutsjukvård, vilket kan göra att vissa problem uppstår med vad som skall tolkas som akutsjukvård. Hjälpmedel som rullstol och hörapparat kan man få först sedan man fått uppehållstillstånd, vilket kan ta upp till . För att erhålla bistånd i form av hemtjänst, färdtjänst eller ledsagarservice måste man ha fått kommunplacering. Som funktionshindrad invandrare kan man få vänta . Den ersättning kommunerna får från staten när de tar emot flyktingar med upphållstillstånd, innehåller ingen kompensation för bistånd med färdtjänst, hemtjänst etc., utan detta får kommunerna stå för själva. Därför finns viss ovilja att ta emot dem som kan medföra kostnader för kommunen. Reglerna för att vara sjukförsäkrad är ännu ett problem. För att tillhöra allmänna måste man vara kyrkobokförd i en kommun. Det är man inte som flykting i någon av landets flyktingförläggningar. Först sedan man fått kommunplacering och därmed blivit kyrkobokförd är detta möjligt. För att sedan få förtidspension och handikappersättning måste man ha varit kyrkobokförd . Till alla dessa hinder skall vi också komma ihåg att många invandrare inte heller vet vilka krav de kan ställa och inte heller gärna vill erkänna de funktionshinder de har. Med hänvisning till det anförda hemställs att sorn sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av åtgärder för funktionshandikappade invandrare. () () 1989/90 Sf633
mot · GD02Sf637 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf637 av () Dubbelt medborgarskap De snabba förändringarna i innebär bl.a. att många svenska medborgare under vissa perioder kan komma att arbeta utomlands - samt att personer från andra länder, som bosatt sig i senare återvänder till sitt hemland för att under nya politiska förhållanden göra en insats t.ex. för att bygga upp en ny administration efter en gammal diktaturregim. I de fall då sådana personer hunnit bli svenska medborgare och fått familj i kan problem uppstå som nuvarande lagstiftning knappast kan ha förutsett. En person kan t.ex. för att få arbeta i sitt hemland bli tvungen att återta sitt tidigare medborgarskap. Därmed tvingas vederbörande normalt att avstå sitt svenska medborgarskap. kan han eller hon ha maka eller make och barn som stannar kvar i och behåller sitt svenska medborgarskap. De problem som kan uppstå i sådana situationer kan lätt bli mycket besvärliga. Medborgarskapet innebär både rättigheter och förpliktelser. Att t.ex. ge rösträtt i riksdagsval till personer som inte är svenska medborgare är enligt min mening en orimlighet. Men de frågor som aktualiseras när f.d. politiska flyktingar återvänder för att t.ex. arbeta i en ny demokratisk administration i hemlandet, och vill behålla familjeband och förankring i , är av ett helt annat slag. Det är enligt min mening motiverat med en översyn av de regler som styr frågor kring dubbelt medborgarskap i dessa mycket speciella fall. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av de regler som styr frågan om dubbelt medborgarskap.
mot · GD02Sf638 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf638 av och (båda c) Svenskt medlemskap i var med om att bilda ) Migration eller sedermera ICM, men lämnade organisationen . fick ställning som observatör. fann att frågan om svenskt återinträde i organisationen som medlem borde prövas på nytt (SOU:l984:59). För svenskt medlemskap talade dels organisationens ökade insatser på flyktingområdet, dels de insatser som då utvecklades till förmån för frivilligt återvändande till hemlandet. Kommittén påpekade också att endast fullt medlemskap innebär en reell möjlighet att påverka organisationens verksamhet och tillfullo utnyttja dess tjänster. 1985/86:98 om invandrarpolitiken anförde invandrarministern att borde spela en aktiv roll i det internationella samarbetet på migrationsområdet och anmälde att frågan om borde ansöka om medlemskap i bereddes inom . Något resultat av den beredningen har inte redovisats och har i vart fall inte lett till svenskt återinträde i organisationen. Under de år som gått har behovet av internationellt samarbete kring migrationsfrågor ökat. Bl.a. för att bättre kunna möta detta behov har ICM anpassat sin verksamhet och sin stadga. Organisationen heter numera (). bör som fullvärdig medlem i organisationen ta sitt ansvar för IOM:s fortsatta utveckling och också på det sättet fullfölja sin solidariska invandrar- och flyktingpolitik. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att bör ansöka om medlemskap i .