mot · GD02Sk349 · 1990-01-21 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sk349 av () Avskaffande av skogsvårdsavgiften Genom skogspolitiska beslut fastslogs att de avgiftsmedel som skogsvårdsavgiften inbringar, i huvudsak borde användas antingen för sådana ändamål som är till nytta för skogsbruket eller så att åtgärderna kommer skogsägarna till godo. Denna princip har successivt förändrats. I och med beslutet att höja avgiftsuttaget till har den huvudsakliga återgången till skogsägarna helt frångåtts. Det finns något direkt samband mellan avgiftsuttag och användningen av avgiftsmedlen. Det har fått till följd att en mycket ringa del av skogsvårdavgiften går tillbaka till skogsägarna för skogsvårdande åtgärder. Därmed har skogsvårdsavgiften blivit en direkt skatt som läggs särskilt på skogsnäringen. En sådan särbeskattning saknar motsvarighet i andra näringar. Därmed upplevs den av skogsnäringen som en direkt straffskatt. Från går 8,4 milj. kr. ut i form av skogsvårdsavgift. /88 kom endast 907 000 tillbaka i form av bidrag. Av dessa var 30 000 bidrag till skogsdikning och 877 000 till skogsodling efter avverkning av s.k. 5:3 skog, således . Uppgifterna visar att det inte finns några rimliga proportioner mellan den avgift som länets skogsägare har att betala och den återbetalning som kan komma ifråga i form av bidrag för olika åtgärder. Trots att avgifterna har höjts kraftigt , från av skogsbruksvärdet till nu , har reglerna för bidrag för skogsvårdande åtgärder ändrats. Ånyo föreslås förändringar vilka innebär att bidraget till skogsdikning slopas och att stödet till beskogning efter s.k. 5:3 bestånd minskas. Detta medför att en ännu större del av skogsvårdsavgiften kommer att användas till andra ändamål vid sidan av det egentliga skogsbruket. Principerna efter vilka skogsvårdsavgiften tas ut är också felaktiga. Reglerna premierar inte en god skogsvård, vilket de rimligen borde göra. En skogsvårdsavgift baserad på skogsbruksvärdet kan slå mycket snett och få till följd att de mest skötsamma skogsägarna förlorar mest på skogsvårdsavgiften. De bidrag som utgår från avgiftsmedel utgår i huvudsak för att i efterhand reparera eftersatta åtgärder, eller till fastigheter med ett dåligt skogstillstånd. Den skogsägare som sköter sin skog bra har i regel mycket små möjligheter att få bidrag. Trots detta har dessa skogsägare höga skogsvårdsavgif På det sättet innebär bidragssystemet en överföring av medel från skötsamma till mindre skötsamma skogsägare. Skogsvårdsavgiften motverkar därför i praktiken samhällets syften med skogspolitiken. I ett system med skogsvårdsavgifter är det oftast de skötsamma skogsägarna som förlorar mest. Det som sagts berör skogsvårdsavgiftens negativa konsekvens i ett relativt kort perspektiv. Naturligt vore att också beräkna dess effekt och konsekvenser under en omloppstid på . Professor vid har gjort det. Hans beräkningar visar att den samlade avgiften vid en 80-årig omloppstid svarar mot av nettot vid avkastning. Det rör sig således om ett avgiftssystem som får ännu större negativa effekter för ett rationellt skogsbruk på . När ett system förlorat sitt syfte bör det avskaffas. Så är fallet med skogsvårdsavgiften. Detsamma gäller det bidragssystem som är en följd av skogsvårdsavgiften. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att avskaffa skogsvårdsavgiften . 1989/90 Sk349