ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Bo56 · 1990-04-19 00:00:00 — av och i (båda c) med anledning av prop. 1989/90:126 Ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. Den kommunala vetorätten, som innebär att en kommun har rätt att säga nej till etablering av miljöstörande anläggningar i den egna kommunen, är en av hörnstenarna i den kommunala självbestämmanderätten, och en förutsättning för en reell demokrati. Kommunerna har ett övergripande ansvar för människors hälsa och för miljön i kommunen. Kommuninnevånarnas representanter i kommunfullmäktige måste därför lia rätt att bestämma, vilka typer av anläggningar och verksamheter som skall finnas i kommunen. Regering vill nu (prop. 1989/90:126 Ändring i lagen om hushållning med naturresurser m.m.) göra inskränkningar i den kommunala vetorätten, genom att få möjlighet att bestämma om lokalisering av vissa typer av anläggningar i strid med en kommuns uttalade vilja. Ett exempel på lokaliseringar där regeringen skall kunna tvinga en kommun att ta emot är anläggning för förvar av utbränt kärnbränsle. En av de platser i vårt land där man vill undersöka berggrundens lämplighet för slutförvaring av utbränt kärnbränsle är på gränsen mellan norra och . Dessa planer har väckt ett mycket starkt motstånd i det berörda området. När planerna blev kända bildades en aktionsgrupp med syfte att skydda mot sådana provborrningar. Aktionsgruppen har växt till en lokal folkrörelse och man har hållit vakt för att förhindra provborrningar , dygnet runt. har man varit framgångsrik i den kampen. De tre berörda kommunerna, , och har samtliga förklarat att man ämnar utnyttja den kommunala vetorätten för att förhindra att görs till en sopstation för utbränt kärnbränsle. När nu regeringen vill göra inskränkningar i vetorätten upplevs detta som ett mycket starkt hot i denna bygd. Detta visar på det felaktiga att starta produktion av kärnkraft utan att ha klart för sig var och hur det oerhört giftiga avfallet skall förvaras. Utgångspunkten i samhällsplaneringen måste vara att minimera det miljöfarliga avfallet. Produktion av varor och energi som resulterar i restprodukter och avfall som inte kan destrueras eller återföras till naturens kretslopp bör överhuvudtaget inte tillåtas. Den kommunala självstyrelsen är starkt förankrad i vårt land. Genom en stark självstyrelse underlättas medborgarnas möjligheter att på verka sin miljö. Den föreslagna inskränkningen i den kommunala vetorätten Mot. rycker undan grunden för en stor del av den kommunala självstyrelsen och Bo56 därmed människornas möjligheter att själva kunna påverka sin livsmiljö. Förslaget bör därför avvisas av . Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1989/90:126 Ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. i (c)
mot · GD02Bo57 · 1990-04-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo57 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:126 Ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (NRL). Enligt propositionen skall det krävas tillstånd av regeringen bland annat för nyanläggning av gruppstationer för vindkraft med tre eller flera vindkraftsaggregat med en sammanlagd uteffekt av . Sådana vindkraftsanläggningar kan utgöra ett mycket störande inslag i landskapsbilden och även ge upphov till bullerstörningar. Vi godtar därför förslaget att utförande av sådana anläggningar skall kräva tillstånd av regeringen. Enligt propositionen skall kommunernas nuvarande vetorätt behållas som huvudregel. Det skall dock öppnas möjlighet att undanta en anläggning från vetorätten. Det skall kunna ske om det från nationell synpunkt är synnerligen angeläget att anläggningen kommer till stånd. I sådana lägen bör det enligt propositionen finnas en möjlighet för regeringen att låta det nationella intresset ta över det lokala och ge tillstånd till en anläggning trots att den berörda kommunen inte har tillstyrkt detta. En förutsättning är dock att anläggningen fyller ett behov för landet i sin helhet eller för en större region. Det skall också visas att det är av avgörande betydelse att den kommer till stånd inom landet (propositionen sid. 18). Vi kan i denna del i huvudsak biträda propositionens förslag. Såvitt gäller vindkraftverk gör vi emellertid en annan bedömning än regeringen. En gruppstation för vindkraft uppfyller inte de krav som regeringen själv anger i den föreslagna lagtexten (3 §), nämligen att det är från nationell synpunkt synnerligen angeläget att anläggningen kommer till stånd. Den mängd energi som kan produceras vid en enskild gruppstation för vindkraft kan inte sägas vara av nationell betydelse. Mot denna bakgrund bör den kommunala vetorätten bestå såvitt gäller anläggande av gruppstationer för vindkraft. Med hänvisning till det anförda hemställs att - med avslag på propositionens förslag i denna del 1* 1989190. beslutar att det kommunala vetot skall bestå såvitt gäller anläggande Mot. av gruppstationer för vindkraft i enlighet med vad i motionen anförts. () () () ()
mot · GD02Bo58 · 1990-04-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: Bo58 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:126 Ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. Regeringen föreslår en utvidgning av prövningsplikten i NRL 4 kap. 1 § som går något längre än vetokommittén. Vpk finner det riktigt att lokaliseringen av stora förbränningsanläggningar, stora gruppstationer för vidkraft, stora naturgaslager och stora anläggningar för omhändertagande av miljöfarligt avfall prövas enligt NRL. Det får dock inte innebära att en seriös prövning enligt miljöskyddslagen undergrävs. Liksom huvuddelen av kommunerna avvisar vpk förslaget om att luckra upp den kommunala vetorätten enligt regeringens förslag. När det gäller energianläggningar finns alltid alternativ vad gäller storlek och energislag - det är viktigt att kärnkraftsalternativen uppfattas som positiva och välkomna ute i kommunerna. Därför kan det aldrig bli aktuellt att inskränka vetorätten vad gäller energianläggningar. När det gäller att ta hand om miljöfarligt avfall måste också en teknik väljas som uppfattas som säker och acceptabel för de kringboende. Det gäller att redan i produktionsledet förhindra upkomsten av MiljöFarligt Avfall (MFA). Men det som inte kan förhindras bör i största möjliga utsträckning återvinnas. Vi tror att det då går att komma överens om en lokalisering på frivillig grund. Om det skulle visa sig att detta inte går i en konkret situation får regeringen återkomma till med förslag till en mycket begränsad ändring av NRL. har visat hur en sådan ändring kan formuleras. Vi måste i ta hand om vårt eget kärnavfall. Ännu finns dock inte tillräckliga kunskaper om lämplig teknik för destruktion eller långsiktigt förvar av kärnavfall. Det är därför alldeles för tidigt att nu diskutera en lokalisering av denna till sitt innehåll okända verksamhet. En inskränkning av vetorätten är inte motiverad i nuvarande läge. 1989/90 Bo58 I ansökningar om lokalisering av en anläggning enligt NRL 4 kap. bör generellt alternativa platser och helst även alternativa handlingssätt och tekniker redovisas. I enlighet med vad flera remissinstanser påpekar bör detta och kravet på miljökonsekvensbeskrivningar lagfästas. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar avslå regeringens förslag om en inskränkning av den kommunala vetorätten i NRL 4 kap. 3 §, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att lagfästa krav på alternativ och miljökonsekvensbeskrivningar. (vpk) (vpk) (vpk) Alternativa lokaliseringsplatser och miljökonsekvensbeskrivningar
mot · GD02Bo59 · 1990-04-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo59 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:126 Ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. I propositionen föreslås förutom vissa förändringar i fråga om det kommunala vetot också en ändring i NRL beträffande nyetableringar inom de högexpoaterade kustområdena. Enligt nuvarande regler får anläggningar som avses i 4 kap. 1 § första stycket NRL (dvs. de som måste prövas av regeringen) bara komma till stånd på de platser inom de högexpoaterade kustområdena, där sådana anläggningar redan finns. I övrigt råder nyetableringsförbud. I och med propositionen kommer vindkraftsanläggningar och gaslager i fortsättningen att prövas av regeringen. Därmed skulle de - med den lydelse lagen nu har - också omfattas av nyetableringsförbudet i de högexploaterade kustområdena. Enligt regeringens uppfattning är detta inte önskvärt. I propositionen föreslås därför att de undantas från nyetableringsförbudet. Vi kan i princip instämma i regeringens uppfattning. Vi menar emellertid att motivtexten bör ge uttryck för en ambition att lokalisera dessa anläggningar till områden där större naturvärden inte går till spillo. Någon sådan ambition redovisas inte i propositionen. bör därför göra ett särskilt tillkännagivande i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nyetableringar inom högexploaterade kustområden. () ()
mot · GD02Fi50 · 1990-04-04 00:00:00 — Motion till 1989/90: Fi50 av m.fl. (c) med anledning av prop. 1989/90:125 Förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för /90 Denna motion behandlar tilläggsbudgeten såvitt avser huvudtitel. Under titel F. Övriga ändamål anslag 10, föreslår regeringen att statliga myndigheter befrias från skyldigheten att själva betala arbetsmiljöavgift för innevarande budgetår. Avgiften föreslås i stället tillföras arbetslivsfonden direkt från inkomsttitel. Verksamhet som är beroende av statsbidrag och där statsmakterna entydigt har tagit ansvar för lönekostnadsutvecklingen föreslås kompenseras för arbetsmiljöavgiften. Regeringen föreslår således att 280 milj.kr. anvisas för /90 för detta ändamål. Motivet för att statlig verksamhet på detta sätt befrias från att belastas med arbetsmiljöavgiften under innevarande budgetår är, enligt propositionen, att avgiften inte kunnat förutses vid budgetering av verksamheten för budgetåret. vid ett beslut om att statlig verksamhet i enlighet med regeringens förslag skulle befrias från avgiften, kvarstår att statliga arbetsgivare skall ha rätt att söka medel ur fonden. Detta genom beslut i om arbetslivsfondens tillämpning. Statlig verksamhet skall således favoriseras framför verksamhet med annan huvudman dels genom att större hänsyn skall tas till förutsägbarheten i budgeteringen, dels genom att ges rättigheter utan motsvarande skyldighet. Såvitt avser möjligheten att vid budgetering förutse avgiften befinner sig alla arbetsgivarekategorier - statliga, kommunala och privata - i samma situation. Förutom det rehabiliterande och arbetsmiljöförbättrande syftet med arbetsmiljöavgiften var ju dessutom avsikten att avgiften skulle innebära en tillfällig åtstramning. Denna åtstramning skulle gälla alla arbetsgivare - även de statliga. Ett gynnande av den statliga verksamheten på detta sätt innebär också att statlig verksamhet befrias från spar- och rationaliseringskrav som föranleds av arbetsmiljöavgiften och andra arbetsgivare tvingas beakta. Detta är också samhällsekonomiskt ineffektivt eftersom resursfördelningen blir inoptimal och konkurrensen snedvrids. Regeringens förslag i denna del bör mot bakgrund av vad som ovan anförts avslås. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå proposition 1989/90:125 såvitt avser sjunde huvudtiteln anslag Kompensation för arbetsmiljöavgift. () () () 1989/90 Fi50 () () gotab 96418, Slockholm 1990
mot · GD02Fi51 · 1990-04-09 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fi51 av m.fl. (m) m med anledning av skr. 1989/90:121 Aktiebolaget 1989/90 Tipstjänsts stöd till idrotten Fi5157 I regeringens skrivelse redovisas vissa riktlinjer för AB Tipstjänsts stöd till idrotten. Dessa föranleds av revisorers granskning av Tipstjänst. Utgångspunkten för riktlinjerna är att Tipstjänst liksom också i fortsättningen skall kunna ge medel till svensk idrott om bolagets styrelse finner detta kommersiellt befogat . Vi delar regeringens uppfattning i dessa avseenden. Den verksamhet AB Tipstjänst bedriver bygger i mycket stor utsträckning på den verksamhet som idrottsrörelsen bedriver. Ungefär hälften av Tipstjänsts omsättning härrör från sådana aktiviteter. Det är därför rimligt att idrottsrörelsen också tillförsäkras ett generellt stöd med utgångspunkt från Tipstjänsts verksamhet. Detta stöd bör enligt vår mening inledningsvis sättas till av Tipstjänsts omsättning, vilket motsvarar ca 50 milj.kr. Dessa medel bör fördelas av till främst lokal verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om överföring av av Tipstjänsts omsättning till idrottsrörelsen i enlighet med vad som anförts i motionen. Hans Nyhage (m) ()
mot · GD02Fi54 · 1990-04-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fi54 av andre vice talman m.fl. (fp) med anledning av skr. 1989/90:121 Aktiebolaget tipstjänsts stöd till idrotten Idrotten har stor betydelse för ungdomens fostran och för människors hälsa. Det är framför allt på dessa områden som idrottsrörelsen genom sina stora kontaktytor har möjlighet att nå ut till nya grupper och att erbjuda ännu fler människor meningsfulla fritidsaktiviteter. Vi har under en följd av år krävt att skall anta ett långsiktigt program för utökning av det statliga stödet till idrotten. Detta stöd kan emellertid ges olika former. Vi har tidigare krävt att alternativ eller komplement till idrottens stöd från statsbudgeten bör undersökas. Bakom vårt krav ligger framför allt det faktum att utvecklingen av det statliga anslaget inte motsvarar den kvantitativa utvecklingen inom idrottsrörelsen. Men vi har också pekat på de konflikter som kan uppstå, om idrotten kommer i alltför starkt beroendeförhållande till staten. behandlade under föregående revisorers granskningsrapport över Tipstjänsts stöd till olika ändamål inom den svenska idrotten. I samband med behandlingen uttalade finansutskottet, bl.a. med anledning av en motion från , att det är rimligt att Tipstjänst ges möjlighet att på olika sätt stödja idrotten. I skrivelsen redovisar regeringen riktlinjer för Aktiebolaget stöd till idrotten. Regeringen anför att Tipstjänst bör ha möjlighet att lämna stöd som är av goodwillkaraktär till idrotten. Det framhålls dock att en viktig förutsättning bör vara att dessa insatser i sin helhet av betraktas som kommersiellt befogade antingen . Tipstjänst är ett helägt statligt bolag. Enligt bolagsordningen får högst av tillgängliga vinstmedel användas för utdelning till aktieägarna. Återstående årsvinst disponeras på det sätt regeringen föreskriver. Sådana föreskrifter lämnas i det lotteritillstånd som regeringen meddelar för Tipstjänsts verksamhet. Olika idrottsaktiviteter är en förutsättning för Tipstjänsts verksamhet; matcher och tävlingar är den produkt man använder sig av. Den statliga spelverksamheten har expanderat kraftigt . Omsättningsökningen uppgår till mer än . Det har delvis skett på idrottens och övriga folkrörelsers bekostnad, vars andel av intäkterna från spel och lotterier har minskat. Vi anser att Tipstjänsts möjligheter att stödja svensk idrott och friluftsliv inte bör begränsas så som regeringen anför. En större del av Tipstjänsts över- Mot. skott bör kunna ställas direkt och varaktigt till idrottens förfogande. nar att det bör övervägas om inte det i bolagsordningen skall föreskrivas att en viss andel av Tipstjänsts överskott bör avsättas för stöd till idrotten. skulle ungdoms- och breddidrotten kunna stärkas på ett mycket värdefullt Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om Aktiebolaget stöd till idrotten. () de () () ()
mot · GD02Fi57 · 1990-04-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fi57 av m.fl. (mp) med anledning av förslag 1989/90:11 revisorers förslag angående roll i budgetprocessen revisorer har lämnat förslag till hur skall komma in i den nya budgetprocessen. Från de grönas sida kan vi inte finna annat än att förslaget är väl genomtänkt utom när det gäller budgetearbetets ekologiska sida. Vi måste gång på gång inskärpa att det inte längre går att bortse från att ekologin sätter gränser för mänskliga aktiviteter. Hur vi utformar budgetprocessen och hur dess penningmässiga del hanteras har ett avgörande inflytande på våra nuvarande och framtida livsbetingelser. Det betyder att varje led i budgetprocessen måste innehålla miljökonsekvensbeskrivningar och att man i varje led måste kunna påvisa hur man avser att fullfölja riksdagsbeslut, som har med ekologin att göra. Avsteg måste dokumenteras och kunna motiveras utförligt. I den mån som de ekologiska problemen inte har beaktats i regeringens del av budgetarbetet måste det bli uppgift att se till att fullständiga miljöunderlag föreligger vid utskottsbehandlingen så att de kan inarbetas i betänkandena. Det är värdefullt att revisorerna lyfter fram behoven av verksamhetsövergripande prövningar av budgeten. Det passar bra in på våra krav på att göra miljökonsekvensbeskrivningar. De splittras lätt av ämnesområdesvisa budgetprövningar. Det föreslagna förfarandet kommer att tvinga till budgetprövningar där flera utskott kommer att medverka och ta ansvar för utfallet. Förslagen om uppföljningar hälsar vi med tillfredsställelse eftersom de kan bli goda instrument för det framtidsinriktade arbetet. Att lära sig av erfarenheten kan inte vara felaktigt av en folkvald församling. Vi vill här betona betydelsen av att dessa uppföljningar noga följer de ekologiska konsekvenserna av beslutens genomförande. Med anledning av vad som har anförts i motionen hemställs att beslutar att i roll i budgetarbetet och bud getuppföljningen den ekologiska dimensionen skall ges större vikt och Mot. betydelse än den som tillkommer den ekonomiska. () () gotab 96527, Slockholm 1990
mot · GD02Fi62 · 1990-04-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Fi62 av och (båda s) med anledning av prop. 1989/90:138 Ansökningsoch expeditionsavgifter vid statliga myndigheter Propositionen behandlar bestämmelserna som ingår i expeditionskungörelsen (1964:618 ExpK). Propositionen behandlar principiella frågeställningar som gäller myndighetsfinansiering. har utredningsförslag lagts fram vad gäller olika myndigheters avgiftsfinansiering. Exempel på detta är förslag på kontrollavgifter, laboratorieavgifter och avgifter för godkännande av lokaler inom livsmedelsverkets verksamhetsområde. Den allmänna utvecklingen är att en ökad avgiftsfinansiering sker av myndighetsverksamhet inom dagligvaruområdet. Det finns anledning att analysera effekterna av en ökad avgiftsfinansiering inom myndighetsektorn och då speciellt beröra vilka effekterna blir inom detaljhandelsområdet. En ökad avgiftsfinansiering inom myndighetssektorn föranleder med stor sannolikhet en större prispress uppåt på konsumentprisnivån. Det är därför av stor vikt att analysera utvecklingen och förslagen om en ökad avgiftsfinansiering kan komma att innebära att viktiga samhällsekonomiska mål kan påverkas negativt. bör denna utveckling ställas i relation till vad som gäller inom EG-området och om avgifter av detta slag kan verka konkurrenssnedvridande i förhållande till vad som gäller för näringslivet inom EG. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att följa utvecklingen och dess påverkan på viktiga samhällsekonomiska problem, samt följa utvecklingen inom EG-området.
mot · GD02Jo32 · 1990-04-03 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo32 av (m.fl.) (c) med anledning av prop. 1989/90:125 Förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret ^2 1989/90 I en motion i den allmänna motionstiden (1989/90: N339) föreslog vi att regeringen skulle ta fram förslag till en fungerande organisation och en klar ansvarsfördelning inom havsresursområdet. Detta har sin bakgrund i att delegationen för samordning av havsresursfrågorna upphörde vid utgången av 1989. Ansvaret skulle fördelas ut på berörda sektorsmyndigheter. Vi anser, med hänvisning till den ovan nämnda motionen, att det fortfarande krävs en samordning på området. Därför föreslår vi att regeringen får i uppdrag att återkomma med förslag därom. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar av regeringen begära förslag om en fungerande organisation och en klar ansvarsfördelning för arbetet inom havsresursområdet. () () () () () () () () : i i i, !»: V , 'i . ! !t!; . >.. ... \ gotab 96421, Slockholm 1990
mot · GD02Jo33 · 1990-04-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo33 med anledning av prop. 1989/90:118 Tillsyn enligt 1989/90 djurskyddslagen, m.m. Jo33-40 Djurskyddslagen är till för att skydda djuren. Det finns dock i vissa fall stora problem i hanteringen enligt djurskyddslagen i ärenden där djur far illa. Detta innebär att när någon missköter sitt eller sina djur så kan vederbörande ganska ohämmat fortsätta med sitt djurinnehav beroende på utformningen av annan lagstiftning. När myndigheterna uppmärksammar någon som är förbjuden att ta hand om djur, kan inte myndigheten verkställa ett omhändertagande av djuret eller djuren. Myndigheten kan tvingas in i en ny beslutsprocess med kommuniceringar och besvärshänvisning till nästa myndighet osv. Det händer att djurhållaren ifråga återkommande begär omprövning av besluten om omhändertagande av djur och verkställandet fördröjs. Myndigheterna kan sålunda tvingas in i årslånga processer mot djurhållare som missköter sina djur. I en sådan processgång får djurens lidande en underordnad betydelse. Djurskyddslagen bör därför förbättras så att man kan skydda djuren mot lidande på ett bättre sätt än vad lagen medger . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att djurskyddslagen bör förbättras så att man kan skydda djur mot lidande på ett bättre sätt än vad lagen medger . 1 1989/90.
mot · GD02Jo39 · 1990-04-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo39 av och (båda fp) med anledning av prop. 1989/90:118 Tillsyn enligt djurskyddslagen, m.m. I propositionen föreslår regeringen att kommunerna skall få möjlighet att ta ut avgift för tilsyn över cirkusdjur. Vi avvisar bestämt det förslaget. Kostnaderna för att driva cirkus i är så höga att nya pålagor hotar cirkuskonstens fortbestånd i vårt land. Cirkuserksamhet bör inte belastas med nya avgifter. Tvärtom anser vi att cirkusen är en konstart som uttalat borde stödjas av samhället. Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på propositionen i denna del beslutar att tillsyn enligt djurskyddslagen över cirkusdjur ej får avgiftsbeläggas.