ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02So237 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:So237 Bostadsbidragen åt familjer med fosterbarn Från genomfördes en förändring av bostadsbidragreglerna så att bostadsbidragen inte längre ökar i förhållande till antalet barn om dessa överstiger tre. Från genomfördes en ytterligare förändring så att bostadsbidraget reduceras för familjer med fler än tre barn, så att det för familjer med fem barn ligger på samma nivå som för enbarnsfamiljer. Flerbarnsfamiljerna kompenserades genom höjningar av flerbarnsstödet inom barnbidraget. För en liten grupp föräldrar blev dock förändringen en ren försämring, utan kompensation. Det gäller fosterföräldrar med flera egna barn som inte fått del av de höjda barnbidragen vad gäller fosterbarnen men som genom förändringarna fått försämrade bostadsbidrag. De drabbade är familjer med en ofta ansträngd ekonomi på grund av en stor försörjningsbörda och som gör en viktig social insats. De åtog sig i många fall fosterföräldraskapet före förändringarna, och har fått se de ekonomiska förutsättningarna försämras. Eftersom de känner ett ansvar för de barn de åtagit sig att vårda fullföljer de i allmänhet sitt åtagande trots de förändrade förutsättningarna. Men det kan knappast anses acceptabelt att samhället på detta sätt ensidigt försämrar villkoren för en grupp uppdragstagare och förlitar sig på att deras ansvarstagande för barnen skall hindra dem att frångå sina uppdrag. Antalet berörda familjer är litet, vilket måste anses vara huvudorsaken till att varken stat eller kommun velat ta på sig det administrativa problemet att ge också denna grupp kompensation för de försämrade bostadsbidragen. Detta är inte heller godtagbart. Ett särskilt bidrag bör därför utgå till de familjer med fosterbarn som inte på annat sätt kompenserats för de försämrade bostadsbidragen till flerbarnsfamiljer. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder så att de flerbarnsfamil jer med fosterbarn som inte kompenserats för de reducerade bostads- Mot. bidragen får en särskild ersättning.
mot · GD02So238 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: So238 av och (båda s) Färdtjänsten för handikappade Färdtjänsten finns i landets samtliga kommuner. Kvaliteten på den service som erbjuds är mycket skiftande. Färdtjänstens utveckling är djupt oroande. Omfattningen styrs av tillgång på resurser vilka ofta är mycket knappa, utan att ta hänsyn till det faktiska behovet. De som på grund av funktionshinder är beroende av färdtjänst får inte sitt behov av resor tillgodosett som andra kommuninnevånare. Det är med tillfredsställelse vi nu kan konstatera att statsbidraget till kommuner för färdtjänstkostnaderna föreslås höjas med . Tyvärr är meningen att anslaget även skall gälla de s.k. servicelinjerna m.m. Anordnandet av speciella servicelinjer är dock ett komplement till de tillgängliga allmänna kommunikationerna och kostnaden får inte ingå i kommunernas färdtjänstkostnader. Det utökade anslaget till kommunernas färdtjänstkostnader måste förbehållas enbart färdtjänsten då behov föreligger om en förbättring av kvaliteten på nuvarande färdtjänst. En eller flera servicelinjer får inte tas till intäkt att försämra tillgången till färdtjänsten. I propositionen till socialtjänstlagen anges klart hur färdtjänsten skall fungera: För den som inte kan använda allmänna färdmedel bör färdtjänst ge motsvarande service både i fråga om resans ändamål och dess kostnad. Färdtjänsten bör dimensioneras så att den kan möta det behov av service som finns hos yngre som äldre. Så ser det inte ut . Användarna riktar stark och berättigad kritik mot det orättvisa i den snårskog av regler och bestämmelser som också varierar beroende på i vilken kommun man bor. Detta gäller antal beviljade resor , tillåten reslängd, möjlighet att ta med ledsagare, förbeställningstider, tillgång till lämpliga fordon, men framför allt säkerhet och avgifter. En färdtjänstresa kan kosta tre till fyra gånger mer i en kommun, beroende på där rådande regler och bedömningar. Färdtjänsten kan också i många fall vara ett vågspel i ett olämpligt och illa utrustat fordon. Ett rättvisare system kan man regionalt erhålla genom att införa länsfärdtjänst. Det finns i och i . Reskostnaden är där likvärdig andra länsinnevånares. Det statliga bidraget till kommunernas färdtjänst bör vara förknippat med Ett sådant krav kan vara införandet av länsfärdtjänst och andra förbättringar i syfte att ge de funktionshindrade samma resmöjligheter till samma kostnad som andra. Detta i avvaktan på att handikappanpassningen av allmänna färdmedel genomförs. I utskottets betänkande under föregående år påtalades att en utredning pågår i departementet och utredningen måste då, enligt vår mening, beakta vad som anförts i motionen. Det här är en otroligt viktig fråga för de handikappade och man förväntar sig en snar lösning av detta problem. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om färdtjänst till handikappade. 1989/90 So238
mot · GD02So241 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:So241 Servering av vin i anslutning till teaterföreställningar Servering av vin i pausen vid teaterföreställningar är inte tillåten i . Det är angeläget att denna typ av förbud avskaffas. I råder förbud för servering av vin i pausen vid teaterföreställningar. Endast i förekommer traditionellt sådan servering. förekom en s.k. försöksverksamhet med tillstånd till vinservering. Denna försöksverksamhet avbröts utan någon utvärdering ledande till något konkret ställningstagande. Internationellt är det regel att man i pausen vid teaterföreställningar kan få ett glas vin. I serveras endast kaffe och läskedrycker. Teaterföreställningar är självfallet i första hand en kulturupplevelse, men den sociala aspekten bör inte bortses ifrån. Möjligheten att i pausen kunna umgås med bekanta på ett trivsamt sätt bör inte negligeras. Härvid har möjligheten att dricka ett glas vin ett klart trivselvärde. Det synes fullkomligt absurt att tro att teatrarna om så sker skulle bli samlingspunkt för kommunens alkoholister. Dessa kan tillfredsställa sitt alkoholberoende på betydligt enklare och billigare sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för möjliggörande av vinservering i anslutning till teaterföreställningar.
mot · GD02So242 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: So242 av () Åtgärder mot hembränning Det är ett övergripande ansvar att arbeta för en minskad alkoholkonsumtion och därmed minska alkoholskadorna. Forskningen bekräftar att den totala alkoholkonsumtionen i befolkningen står i ett direkt samband med alkoholskadornas omfattning. Detta är ett av de avgörande skälen att arbeta för WHOs folkhälsomål om en minskning av alkoholkonsumtionen med fram med konsumtion som bas. När det gäller den statistikförda konsumtionen har vi en trend som innebär ökande starköls- och vinkonsumtion. första halvår motsvarade den 6 respektive . När det gäller starkspriten har trenden i stort sett under hela 60-, 70- och 80- talen inneburit en årlig minskning med någon eller några procentenheter. Det finns några faktorer som medverkar till att konsumtionssiffrorna är osäkra. Dessa är i första hand taxfree-försäljningen vars omfattning står i ett förhållande till det ökande utlandsresandet, hemtillverkningen av snabbvin där marknaden inte lämnar några uppgifter ens om de färdiga vinsatsernas antal och den illegala tillverkningen - hembränningen - av starksprit. Omfattningen kan enbart uppskattas, då det av naturliga skäl handlar om s.k. mörkertal. En sådan skattning ger vid handen en konsumtion motsvarande utöver den statistikförda starkspriten eller inom intervallet . Med andra ord en icke ringa omfattning. I den allmänna debatten florerar en rad missuppfattningar som t.ex. att hembränning skulle öka automatiskt om systemförsäljningen minskar och att prishöjningar med samma automatik skulle ge ökad hembränning. Att så skulle vara fallet upplevs av många - främst den som anser att alkoholpriserna är för höga och restriktionerna för många - som ett slags önsketänkande. Omvänt förefaller det vara på det sättet att i tider då alkoholförsäljningen minskar, minskar också hembränningen. Det handlar troligen mera om attityderna hos människor än om något annat samband. Det finns både av folkhälsoskäl och av de skäl som i övrigt ligger till grund för alkohollagstiftningen anledning att vidta åtgärder riktade mot hembrännningen. De åtgärder som krävs kan sammanfattas i följande: - Hembränning är ett svårspanat brott som kräver ökade polisiära resurser. Enligt uppgift önskar polisen utveckla spaningsarbete! om resurser tillförs. - Motiven för hembränningsförbudet måste föras ut till befolkningen genom olika riktade informationsinsatser. - Försäljningen av aktivt kol måste licensbeläggas. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att förhindra hembränning. 1989/90 So242 gotmb 99910, 1990
mot · GD02So243 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So243 av m.fl. (s) Rekreationshemmet Almåsa 1989/90 So243250 Synskadades riksförbunds (SRF:s) rekreationshem och kursgård fyller en central plats både vad gäller synskadades rekreation och SRF:s interna kursoch utbildningsverksamhet. Almåsa har under 1988-1989 investerat i en upprustning som gör att anläggningen nu är fullt jämförbar med andra rekreationsanläggningar. Ombyggnaden, som var helt nödvändig för att ge synskadade samma standard som andra, har kostat 25 milj. kr. Investeringen har även gjort det möjligt att erbjuda flera personer rekreationsvistelse på Almåsa. Efterfrågan är stor. ger detta Almåsa en ansträngd ekonomi eftersom gästavgifterna för rekreationen är låga för att ge så många som möjligt möjlighet att utnyttja sin anläggning. och under de stora helgerna är Almåsas verksamhet helt inriktad på synskadades rekreationsbehov. Gästerna kommer från hela landet och representerar olika åldrar, synbesvär och grader av synnedsättning. Många är dock äldre och ensamstående. Eftersom Almåsa tar emot flerhandikappade finns bland gästerna synskadade med t.ex. rörelsehinder och/eller hörselskador. Särskilda rekreationsveckor anordnas för dövblinda. För att underlätta för rekreationsgäster och synskadade kursdeltagare är både den inre och yttre miljön på Almåsa anpassad till synskadades behov. Som exempel på den personliga service som Almåsa står för kan bordsserveringen nämnas. Under rekreationsverksamheten anordnas skilda aktiviteter under ledning av särskilt engagerade aktivitetsledare. Och i samband med t.ex. rekreationsverksamheter för dövblinda förekommer en massiv personalinsats, bl.a. av tolkar. Den personliga servicen, som är en nödvändig förutsättning för att Almåsa skall kunna fylla sin uppgift, för dock med sig höga kostnader för SRF. Givetvis söker SRF på olika sätt ekonomisera verksamheten men möjligheterna har begränsningar. /88 har det statliga anslaget till drift av kursgården 1 1989/90. Nr So243 -250 enligt uppgift från SRF minskat med c:a . Då SRF planerade och gjorde kalkylerna för utbyggnaden av Almåsa räknades med oförändrade anslag. Så kraftigt bantat anslag som redovisats kan äventyra den verksamhet som bedrivs, om inte medel kan skaffas på annat sätt. Den mycket angelägna verksamheten på Almåsa får inte äventyras utan utvecklingen måste noggrant följas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av stöd till Synskadades riksförbunds rekreations- och kursgård Almåsa. () () 1989/90 So243
mot · GD02So245 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:So245 av m.fl. (vpk) Ekonomiskt stöd till asylsökande enligt socialtjänstlagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sf618 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att asylsökande skall kunna få kompletterande ekonomiskt stöd enligt socialtjänstlagen. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02So250 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So250 av och (båda fp) En särskild fond för alkoholforskning För att fördjupa kunskaperna om alkoholens sätt att påverka människan, varför alkoholen utgör en social umgängesform i just vårt samhälle, och öka kunskaperna om möjligheterna att minska alkoholkonsumtion och därmed skador förorsakade av alkohol, erfordras alkoholforskning ur såväl medicinskt som socialt, samhällsekonomiskt, psykologiskt och psykiatriskt perspektiv. Därtill kommer behov av forskning med vårdinriktning, m.m. På initiativ av dåvarande utbildningsministern inrättades under de borgerliga regeringsåren tre helt nya professurer i alkoholforskning. Detta gav förutsättningar för ett nivålyft i den svenska alkoholforskningen, och möjlighet att följa upp resultaten av den restriktiva alkoholpolitik som infördes . De i huvudsak avgörande institutionerna för att bedöma de olika forskningsprojektens relevans och ekonomiska uppläggning är dels forskningsrådsnämnden och dels delegationen för social forskning. Härtill kommer ett flertal enskilda stiftelser, fonder, företagsanknutna inrättningar, m.m. Det är synnerligen angeläget med en överblick och samordning av de olika aktuella projekten. Det underlättar för forskaren att ta reda på vilka resultat som presenterats inom hans intresseområde eller vilka forskningsprojekt som pågår. Det ger också en möjlighet att kraftsamla på särskilt angelägna områden. Detta talar för inrättandet av en särskild fond för alkoholforskning. Den bör ta över all alkoholforskning som sker med statliga medel. Det bör prövas om den inte också skall omfatta den forskning som bedrivs med medel från Systembolaget. bör bestå av representanter för , C AN, Systembolaget, , och föreningen och drogforskare (), och ha sin förvaltning knuten till CAN. Chefen för bör vara ordförande i fonden. För att knyta frivilligorganisationerna närmare forskningen bör rådet för alkohol- och narkotikafrågor (tidigare ), som är knutet till , få som en uppgift att fungera som forskningsrådets referensgrupp. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande framtida organisation av alkoholforskningen. () () 1989/90 So250 gotab 99911, 1990
mot · GD02So253 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:So253 av m.fl. (mp) Utbildning av flera ledarhundar har det blivit allt svårare att få en ledarhund för synskadade. Detta beror mycket på att det varit svårt att få fram bra ämnen till ledarhund samt att valpsjuka härjat på hundskolan. Samarbetet mellan hundskolan och djursjukhuset i är av stor betydelse. Staten måste i sin förhandlinsposition, därför slå vakt om, att djursjukhuset ges sådana villkor att det kan drivas vidare. Snabb rekrytering behövs, för att få fatt i och utbilda lämpliga hundar. Valpsjukan medförde ett allvarligt avbräck i utbildade ledarhundar. Många synskadade väntar och har väntat förgäves på sin bäste vän. För dem är ledarhunden en ovärderlig hjälp och trygghet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ledarhundar för synskadade, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om djursjukhusets roll för hundskolan. Hans Leghammar (mp) () () ()
mot · GD02So254 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So254 av m.fl. (s) Serveringstillstånden har antalet serveringstillstånd ökat med 4 000 eller . Det betyder att det har blivit allt fler restauranger, pubar och andra utskänkningsställen som omfattas av samhällets tillsyn. Det är också så att fler ungdomar numera besöker nöjeslokaler som har alkoholservering. Fram för allt ökar nu starkölsförsäljningen. På restauranger konsumeras av spriten, av vinet och av starkölet. Aktuell forskning visar att när alkohol konsumeras på krogen ökar risken för konfrontationer och våld. Från många håll kommer också rapporter om att det blir allt vanligare att ungdomar går ut och berusar sig på krogen. Berusade ungdomar får beställa och fortsätta sitt drickande trots att deras tillstånd egentligen borde rendera dem en tillsägelse om att sluta dricka och gå hem. Det är mycket som tyder på att de allt fler serveringstillstånden i kombination med en bristfällig kontroll utgör ett växande problem. Detta främst med tanke på ungdomen. Det är därför nu angeläget att det blir en skärpt tillsyn av serveringstillstånden. måste bli aktivare och dra in tillstånd när de misssköts. En sådan skärpning av kontrollen skulle göra att hela branschen blev mer noggrann i skötseln av utskänkningen. Det är möjligt att reglerna för kontroll ses över i syfte att underlätta tillsynen. Alkoholpolitiken syftar till att dra ned totalkonsumtionen i . En skärpt tillsyn av serveringstillstånden skulle sannolikt bidra till att minska främst alkoholkonsumtionen på krogarna och bland ungdomarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att tillsynen av utskänkningstillstånden bör skärpas. () () 1989/90 So254
mot · GD02So255 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: So255 Servering av alkoholdrycker vid teaterföreställningar På våra teatrar serveras i pausen varken spritdrycker, vin eller starköl. Vin fröjdar människans hjärta; , 104. För många skulle ett glas vin eller motsvarande bidra till att göra en festlig kväll på teatern eller Operan ännu festligare. Är vi svenskar icke mogna att axla ett så stort mått av ansvar att vi själva får avgöra, om vi vill dricka någon alkoholhaltig dryck på teatern eller ej? Åtminstone bör - även av hänsyn till den ökande internationaliseringen - våga tillåta att servering får ske , i likhet med vad som förekom . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär sådan ändring i lagen om handel med drycker (1977:293) att servering av alkoholdrycker blir tillåten på teatern, åtminstone av .
mot · GD02So258 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: So258 av och (båda s) Barn med grava sociala problem Inom och skolan finns en lång rad resurser, som kan tillsättas när ett barn ej mår bra, och behov av samhällsinsatser uppstår. Erfarenheterna visar att det ofta funnits problem redan i barndomen hos de flesta ungdomar, som befinner sig i samhällets utkanter. Trots många åtgärder har man ändå misslyckats med samhällsvården. Exempel på sådana åtgärder är elevassistent, skolpsykolog, barnpsykolog, speciallärare, hemma hos-hjälp, fosterhem, institutionsvård osv. En lång rad utredningar, åtgärder och vuxenkontakter finns ofta. Genom denna mångfald av vård splittrar vi en redan trasig människa. Antalet barn med grava sociala problem är inte så många som man ibland förleds att tro via massmedia. Vi anser därför att vården av dessa barn bör ändras. Med hänvisning till att pengar och personal finns vill vi att en omfördelning ska ske av resurserna. Vi anser att det vore värdefullt om tog initiativ till försöksverksamhet där erfaren socialsekreterare får vara stödperson till barn med grava sociala problem. Stödpersonen ska följa barnet i barnomsorg, skola och familj. Stödpersonen ska ej ersätta föräldern utan istället fungera som en extra-förälder. Antalet utredningar, vuxna och förhoppningsvis åtgärder bör därmed minska. Barnet får en fast punkt, någon som känner barnet ifråga. Det är ett stöd, som i många fall krävs . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av försöksverksamhet för barn med sociala störningar. () ()
mot · GD02So261 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So261 av m.fl. (m) § 12-hemmen 1989/90 Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Ju814 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om statligt huvudmannaskap för s.k. § 12-hem på sätt som anges i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om vidgade möjligheter till vistelse på låsbar enhet på § 12-hem på sätt som anges i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om särskilda § 12-hem under huvudmannaskap på sätt som anges i motionen, 4. att beslutar att avskaffa nuvarande möjlighet för § 12hemmen att skriva ut intagna ungdomar på grund av att dessa omöjliggör eller allvarligt försvårar meningsfulla vård- och hjälpinsatser för sig själva eller de andra som vistas i hemmet, 5. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om sociala myndigheters möjligheter att ingripa mot unga som begår brott på sätt som anges i motionen. () () () ()
mot · GD02So263 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: So263 av () Ansvarsfrågorna inom socialvården När alltmer av vård och omsorg för de äldre överförs till kommunernas socialvård är det angeläget att ansvarsfrågorna blir föremål för översyn. har samhället strävat efter att i allt större utsträckning överföra vård och omsorg från institutioner till individernas egna hem. Allt fler patienter inom sjukhemsvård får nu stöd från social hemtjänst i stället. Boendegrupper i socialvårdens regi blir allt vanligare. När det gäller vården inom sjukvårdens ram finns möjlighet att framföra sitt missnöje med den givna vården till kommunala förtroendenämnder och till ansvarsnämnd. För de vårdtagare som i stället får vården från den kommunala socialförvaltningen gäller i stället att den väg som erbjuds är att vända sig till länsrätten med sina bekymmer. Ofta rör det sig om problem som är upplevda snarare än verkliga, men möjligheten till klagomål är en viktig ventil och erbjuder en möjlighet att få problemen utredda utan att nödvändigtvis rättsmaskineriet behöver inkopplas. Det är en angelägen rättvisereform att skapa en möjlighet för socialvårdens vårdtagare inom äldrevården att få samma möjligheter som sjukvårdens patienter har. Man bör därför utreda möjligheterna att tillskapa en ansvarsnämnd inom med uppgifter motsvarande dem hos sjukvårdens av klagomål inom den kommunala äldrevården. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att utreda förutsättningarna för en kommunala äldrevården.
mot · GD02So264 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So264 av och (båda fp) Inom drogområdet utför (FMN-Riks) en lovvärd insats genom sitt stöd till missbrukares anhöriga och genom sin rehabilitering av familjer. FMN:s arbete utgör en väsentlig resurs i samhällets vård för missbrukare. FMN-Riks centrala arbete omfattar utbildning, bl.a. i form av familjekurser, rådgivarhandledning och information. FMN-Riks har 40 avdelningar, 35 grupper och 10 000 medlemmar. Organisationerna uppbär statsanslag om . Nära till hands att jämföra FMN-Riks verksamhet med - åtminstone då det gäller inriktning, räckvidd och omfattning - ligger åt läkemedelsmissbrukare (RFHL). RFHL har 27 avdelningar och 31 lokalombud. RFHL uppbär statsanslag om . Med hänsyn till att FMN-Riks utvidgat sin verksamhet över landet bör förbundet få ett förhöjt bidrag, i första hand till samma belopp som det för RFHL, alltså . Med hänsyn till att FMN-Riks bedriver en verksamhet som inte konkurrerar med andra organisationer inom vårdområdet bör anslaget till FMN specialdestineras. I partimotion till detta om missbruk föreslås en ökning av anslaget H3 Bidrag till organisationer med 10 milj.kr. Den av mig föreslagna ökningen till FMN-riks bör tas från dessa 10 milj.kr. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat stöd till .