mot · GD02Kr262 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr262 av och (båda s) är en unik institution i svenskt kulturliv och tillkom genom den statliga kultursatsningen 1974. Från det att samlade 4-5 sångare kring sig och med hjälp av frilansmusiker och extraanställda tekniker genomförde de första föreställningarna inför ett halvfullt i har operan byggts upp till en etablerad kulturinstitution som spelar inför utsålda hus och har en publik på 10-20 000 personer per uppsättning beroende på om föreställningarna ges på egen scen, i den nya Idun-teatern eller på turnéscener. Operans publik har en ungdomlig och ovanligt bred social karaktär. En opera för folket. har allt sedan starten varit en angelägenhet för hela - och inte enbart för . Således har operan och bedrivit en omfattande turnéverksamhet från i söder till i norr. planerar stiftelsen att på ett ambitiöst och nytt sätt utveckla turnéverksamheten i . Tanken är att utveckla ett långsiktigt samarbete med ett antal städer med respektive landsting med årliga operaveckor/festivaler och breda ungdomssatsningar. skall vara opera. Konstnärligt har alltid legat på en hög nivå. Såväl kritiker som publik har uppskattat produkterna och jämförelser med de stora institutionerna i övriga har ofta fallit ut till fördel. Profilen har varit att uppföra sällan spelade verk, särskilt från . Operan har också i hög grad satsat på beställningsverk, inte minst på barn- och ungdomssidan. Att spela för barn och ungdom är en viktig målsättning. Utvecklingen av operan komplicerades vid genomförandet av regionaliseringen av musiklivet i den 1/1 1988. Då överfördes regionmusiken och Rikskonserter från staten till den nybildade Stiftelsen , där också ingick. Avtalet mellan och statens förhandlingsnämnd har visat sig vara mycket ogynnsamt och innebär årliga underskott på , vilket belastar hela stiftelsens budget. Trots extralån från huvudmännen innebar situationen att utrymmet för operaverksamheten minskade starkt. pågår omförhandlingar för , men utfallet är osäkert. Vid sidan om det statliga bidraget för övertagandet av regionmusiken och länsmusiken erhåller stiftelsen 38 grundbidrag för operaverksamheten. Skillnaden mellan grundbidragets storlek och den faktiska löne kostnaden är 90-100 000, vilket innebär att stiftelsen, i likhet med andra teatrar, måste använda en betydande del av de rörliga produktionsmedlen till lönemedel. Trots flera uppvaktningar hos regeringen och framställningar till har utbyggnaden av antalet grundbidrag till den förväntade nivån 50 bidrag uteblivit. Arbetet på att "tveckla en opera i har kommit på mellanhand. är en turnérande ensemble med hela som arbetsfält, dvs halva yta. För detta ändamål erhålls ett s.k. regionalt tilläggsbelopp . kostar en turnédag med en stor uppsättning ca per dag i resor, traktamenten och hotell. Kostnaden för turnéerna har därför främst bestridits av stiftelsens huvudmän, och kommun, med bidrag från de landsting operan gästat. För /90 erhöll operan ett extra statligt bidrag om ca 1 milj.kr. för att kunna genomföra en turné med på Solhaug. För att täcka hela krävs att ensemblen ligger ute minst . Kostnaderna för detta skulle således bli ca 4,5 milj.kr., vilket måste tas ur regionala spelintäkter och framför allt de rörliga produktionskostnaderna. Konsekvensen har blivit att turnéverksamheten har drastiskt minskat, vilket strider mot statens kulturpolitiska mål om att sprida opera i . Situationen har skapat stor ekonomisk press på stiftelsen och huvudmännen. Förutom det årliga anslaget som 1989/90 uppgick till 9,2 milj.kr. har huvudmännen beviljat ett lån om 6,6 milj.kr. samt ett extra anslag om 3 milj.kr. Detta skall jämföras med /88 då huvudmännens anslag uppgick till 6,9 milj.kr. Det finns naturligtvis en övre gräns för hur mycket huvudmännen kan bidraga med. Det är uppenbart att ekonomiska problem måste lösas genom att staten ger vidgade ramar för verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till . () () 1989/90 Kr262