mot · GD02Sf49 · 1990-03-15 00:00:00 — Motion till 1989/90:Sf49 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:86 om åtgärder mot etnisk diskriminering m.m. När det är stora ekonomiska och sociala skillnader mellan olika grupper i samhället finns det grogrund och gynnsamma förutsättningar för uppkomsten av missnöjesgrupper och fascistinfluerade partier. Detta kan man se runt om i där dessa grupper utnyttjar och underblåser fördomar som främlingshat och rasism. Även i blir klimatet allt hårdare efter hand som bostadsbristen breder ut sig. Denna utveckling medför att invandrarna i bemöts med hårdare attityder. Det finns klara tendenser till främlingsfientlighet och rasism i samhället. Diskrimineringen av invandrarna på exempelvis arbetsmarknaden är ett konstaterat faktum. Detta beror delvis på att den invandrade befolkningen både som arbetskraft och med sin sociala placering aktualiserar strukturella spänningar i det land de kommer till. Deras placering på det lägsta trappsteget i den sociala stegen i mottagarlandet medför att de samhällsgrupper som socialt sett ligger högre inte känner sig hotade på något sätt, varken yrkesmässigt eller socialt. Tvärtom känner de sig upplyfta i sin sociala placering. De som däremot känner sig hotade och utkonkurrerade är delar av den okvalificerade arbetskraften, bristfälligt yrkesutbiÖade arbetare, delar av det lägre mellanskiktet och de redan arbetslösa. Det är dessa som ibland drivs till att åberopa sin medfödda nationella status genom uttalanden som: Det är klart att jobben och bostäderna i första hand ska gå till svenskar. Detta även om invandrarnas ställning, inkomst och utbildning ofta är låg; även om de är svagt integrerade i det nya landet, även om de är yrkesmässigt och utbildningsmässigt utestängda, så riktas denna avund mot dem. Strukturomvandlingen inom den svenska industrin har inneburit en ökad yrkesmässig segregation för den okvalificerade arbetskraften, dit större delen av invandrarna hör. På grund av de nya och annorlunda krav som industrin ställer på arbetskraften och på grund av försummelser i utbildning, både vad gäller svenskundervisning och yrkesutbildning, koncentreras invandrarna mer och mer till lågavlönade serviceyrken. Detta medför en ekonomisk, social, men också bostadsmässig segregation, som naturligtvis drabbar invandrarna själva men även ökar spänningarna i samhället och ger näring åt invandrarfientlighet. Vpk anser att den invandrarfientlighet och de rasistiska tendenser som gör sig gällande utgör ett allvarligt hot mot invandrarna, men framför allt Mot. 1989/90 mot de värderingar som ett demokratiskt samhälle vilar på. Vpk anser att det krävs åtgärder som syftar till att förbättra invandrarnas sociala situation, främja invandrarnas sociala rörlighet och bryta de yrkesoch utbildningsspärrar som bidrar till att kvarhålla invandrarna inom samhällets lägsta skikt. Det krävs åtgärder som syftar till att öka informationen till det svenska folket om invandringens historiska orsaker, klassmässiga aspekter och inte minst samhällsekonomiska effekter. Det krävs åtgärder som främjar allsidiga kontakter och ökar förståelse och tolerans mellan invandrare och svenskar exempelvis i form av politiska, sociala och kulturella samarrangemang. Vpk anser att det är nödvändigt att bemöta rasismen och nationalchauvinismens tarvliga och enfaldiga exploatering av nationalkänsla och patriotism i en brett upplagd idédebatt. Anledningen till detta är vår övertygelse om att det inte räcker med allmänna fördömanden eller avståndstaganden från invandrarfientliga yttringar. På samma sätt som skolan slår vakt om frihetens och demokratins grundläggande värderingar i sin verksamhet, anser vi att skolan bör ta en mer målmedveten och aktivare del i debatten och kampen mot rasism och diskriminering av invandrare. Vpk anser att det är helt nödvändigt att vi lyfter fram och får en nationell uppslutning kring de gemensamma värden som vi har skapat här i landet, såsom medmänsklighet, solidaritet, omtanke, humanism, frihet, demokrati, jämlikhet mellan människor osv. Detta är den svenskhet vi måste bevara. Men det räcker inte med information och debatt. Vpk anser att det dessutom behövs lagstiftning mot rasistiska organisationer och etnisk diskriminering. Förbud mot rasistiska organisationer Det kan inte godtas att det inte nu införs förbud mot rasistiska organisationer. är bundet av om avskaffande av alla former av rasdiskriminering. har i FN fått besvärande kritik för att inte ha uppfyllt sina åtaganden enligt konventionen genom att vi underlåtit att lagstifta mot rasistiska organisationer. Det är inte längre möjligt med tanke på internationella anseende att gentemot internationella instanser, inhemska kritiker och bättre vetande fortsätta att påstå att uppfyllt konventionen i detta avseende. En lagstiftning på detta område kan i viss mån vara problematisk när det gäller friheten att bilda föreningar för bl.a. fritt utbyte av åsikter. Förbudet bör endast avse sammanslutningar som ägnar sig åt att förfölja personer på grund av ras, hudfärg eller etniskt ursprung. En obegränsad frihet att bilda sammanslutningar för rasistiska syften kan uppenbart leda till ofrihet för andra grupper. Inskränkningen i föreningsfriheten är därför inget hot mot demokratiska värden utan ett nödvändigt försvar för den frihet demokratin vill slå vakt om. Lag mot etnisk diskriminering Det är utomordentligt beklagligt att regeringen ännu inte förmått samla sig till att lägga fram ett förslag om en lag mot etnisk diskriminering på arbetsmarknaden. redovisar en undersökning enligt vilken av de tillfrågade helt och hållet eller åtminstone med tvekan instämde i att det borde vara förbjudet för en arbetsgivare att vägra anställa en person bara för att denna är invandrare. Invandrarna är en utsatt grupp på arbetsmarknaden, och det förekommer tveklöst diskriminering av invandrare på detta område. Det finns också tydliga tendenser till en uppdelning av arbetsmarknaden och att invandrare i högre utsträckning hänvisas till låglöneyrken inom t.ex. vård och tillverkningsindustri än infödda svenskar. En lagstiftning mot etnisk diskriminering på arbetsmarkanden skulle väl rimma med målsättningen i . Det är en illusion att tro att kollektivavtalsreglering skulle kunna utgöra ett alternativ till lagstiftning. Parterna på arbetsmarknaden har inte visat intresse för detta. Dessutom täcker kollektivavtal inte hela arbetsmarknaden. förslag till lag mot etnisk diskriminering är väl utformat och ägnat att tjäna som utgångspunkt för en proposition som bör föreläggas . På två punkter behöver förslaget dock kompletteras. Med lagens föreslagna utformning blir det sannolikt utomordentligt svårt att komma åt indirekt diskriminering. En tilläggsbestämmelse om detta med exempelvis den brittiska Race Relations Acts section 1 (1) b som förebild bör övervägas. Det är också nödvändigt med någon sorts garanti för att den enskilde som för process inte drabbas hårt av ålägganden att betala motpartens rättegångskostnader vid förlust i rättegången, annars riskerar lagstiftningen att bli verkningslös. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte vill ge hög prioritet att utreda och se till att förslag läggs fram om möjlighet till grupptalan och rätt till skadestånd vid hets mot folkgrupp. En sådan reform är mycket angelägen. Den bör också genomföras därför att nuvarande begränsningar av talerätt och rätt till skadestånd inte överensstämmer med konventionsåtaganden. Som belysts i slutrapporten från kommissionen mot rasism och främlingsfientlighet förekommer problem inom närradioverksamheten med vissa föreningar som systematiskt sprider budskap med invandrarfientligt innehåll. Dessa budskap är ibland brottsliga och kan ofta, även om de inte är brottsliga, ändå vara mycket obehagliga och kränkande. Branschen har problem att sanera sig själv. Vpk anser därför att det är tillfredsställande att den beredningsgrupp inom som bereder frågan om ökat skydd för yttrandefriheten nu får i uppgift att pröva dessa frågor. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till åtgärder som ökar 1989/90 Sf49 invandrarnas sociala, yrkesmässiga och ekonomiska rörlighet i enlig- Mot. 1989/90 het med vad som sägs i motionen, Sf49 2. att hos regeringen begär förslag innebärande ökad information om invandringens historiska orsaker, klassmässiga aspekter och samhällsekonomiska effekter, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om projekt av politiska, sociala och kulturella samarrangemang, 4. att hos regeringen begär förslag innebärande initiativ till en brett upplagd kampanj och idédebatt i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftning mot rasistiska organisationer, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftning mot etnisk diskriminering på arbetsmarknaden, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av möjlighet till grupptalan och skadestånd vid brottet hets mot folkgrupp. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)