mot · GD02N339 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:N339 av m.fl. (c) Havsresurserna Havet har alltid varit stort och gåtfullt. Vi människor har betett oss som om havet haft outtömliga resurser och möjlighet att ta emot allt skräp och avfall som vi åstadkommer. har vi dock lärt oss att denna uppfattning är felaktig. Vi plundrar också haven på allt mer av deras resurser utan att riktigt veta vilka konsekvenserna blir. Haven har blivit mer och mer påverkade av de mifjöstörande ämnen som släppts ut och som fortfarande släpps ut eller faller ned i våra hav. Historiskt är det fisket som varit det största bidraget från haven till världens försörjning. Men överfiskning och miljöfarliga utsläpp har i många fall starkt decimerat fisktillgången och gjort fiskarens möjligheter att leva på vad havet ger svårare. När fisken minskade nära kusterna byggdes större fartyg och fisken hämtades från havsområden längre bort. I kustområdena har både fisk och andra djurarter, som är beroende av frisk fisk för att kunna leva och fortplantas, försvunnit eller blivit mycket fåtaliga. Algblomningen i haven är tecken på att belastningen på haven har blivit för stor. Havens egna självläkande krafter klarar inte längre av att bryta ner föroreningarna. För att kunna tillgodogöra oss de rikedomar som havet kan ge är det nödvändigt att alla länder hjälps åt att minska utsläpp både i haven och i luften så att naturen kan överleva och fungera på ett riktigt sätt. har i motioner till tagit upp frågor som berör havet och havsmiljön för att få till stånd en debatt och ett ökat engagemang från alla aktörer och från allmänheten. Den stora föroreningen förbränning av olja, kol och också gas. Oljeutvinningen till havs har säkerligen också haft skuld i den sämre havsmiljön. Det mesta av nedsmutsningen kommer förmodligen trots allt från land antingen genom de vattendrag som rinner ut i havet eller som luftnedfall. Havet är slutstationen och vi måste bli mer medvetna om det och ta konsekvenserna av det. En mera medveten satsning på marin forskning Vi vet för litet om de samband som finns mellan olika verksamheter. Det krävs ökade satsningar på forskning. Som ett resultat av algblomningarna fick miljövårdsforskningen ett betydligt större anslag för marin Men eftersom det var fråga om ett engångsanslag på- Mot. verkade det inte den forskningens baskapacitet något nämnvärt. Skall forskningen ge resultat krävs långsiktighet och kontinuitet i anslagstilldelningen. De problem vi nu ser i haven kommer att följa oss framöver. För att komma till rätta med havsföroreningarna krävs en fortsatt kunskapsuppbyggnad. De åtgärder som sätts in måste vara grundade på forskning och pågå . Anslagen till forskning inom det området måste ligga på en hög nivå. Det är dessutom viktigt att deltar i internationellt forskningsarbete och får del av den kunskapsuppbyggnad som sker i andra länder. För del är det framför allt viktigt vad som händer runt och , men de svenska haven påverkas också av det som sker betydligt längre bort. Det internationella arbetet på miljöområdet är därför mycket viktigt. har krävt att skall verka för att det bildas en för att få bättre efterlevnad av de överenskommelser som nåtts. Det är inte acceptabelt att länder som t.ex. får dumpa farliga kemikalier i . har beslutat i enlighet med centerförslaget om bildandet av en . Regeringen har som sin uppgift att arbeta för en sådan lösning i det internationella miljöarbetet. Regeringen bör redovisa för hur detta arbete bedrivs. Sköter vi havet på rätt sätt kan det ge mycket tillbaka, men också inom detta område har vi i satsat alltför litet på forskning och utveckling. Vår kunskap om, och utveckling av, teknik för att nyttja havets resurser på ett långsiktigt och riktigt sätt är för liten. 1 en internationell jämförelse är den svenska satsningen liten. Om vi jämför med , så satsar vårt västra grannland per innevånare i havsteknikforskning medan motsvarande siffra är , också andra länder har kraftigare satsningar än vad har. Det behövs en mer nyanserad syn på nyttjandet av havets resurser. Program för utveckling inom havsresursområdet bör formulera ett program för havsresursernas utnyttjande och skydd, med huvudinriktning på överblick, allmänna råd och behov av åtgärder. Programmet bör revideras fortlöpande och redovisas i . Många länder har inrättat särskilda myndigheter som har ansvaret för den politiken och får på det sättet en bättre överblick. I vissa länder har man t.o.m. inrättat departement för havsresursfrågor. I har Havsresursdelegationen haft en sådan samordnande uppgift. När delegationen avvecklas finns ingen motsvarande funktion vilket är märkligt. Nästan alla är överens om att havsresursfrågorna kommer att få en ökad betydelse . Som det nu förhåller sig i så är frågorna splittrade på en mängd organ som lyder under många departement. som gjorts av havsresursdelegationen så är inte mindre än 11 departement Mot. ansvariga för frågor som på ena eller andra sättet har betydelse för hur havs- N339 resurserna tas till vara och skyddas. Någon måste ha ansvaret Enligt vår mening borde det finnas ett huvudansvar någonstans hos något organ och hos något departement. Förutsättningen för att skall kunna hänga med i utvecklingen på havsresursområdet är att någon har ansvaret och att det utarbetas och beslutas om ett program som styr utvecklingen. Om inte detta sker är risken stor att andra länder tar för sig och halkar efter. Hur ansvarsfördelning mellan forskning, tillämpning, utbildning, marin resurshushållning och internationella kontakter skall fördelas måste ut och samordnas. Regeringen har ansvaret för att klara ut hur ansvaret skall fördelas och för presentera ett förslag. Det är viktigt att samordna den svenska forskningen inom det området, så att våra relativt små resurser används på ett riktigt sätt. Uppbyggnad av centra vid universiteten i , och pågår. Dessa centra kommer att svara för samordningen av den naturvetenskapliga havsforskningen inom universiteten. De bör också kunna ges en roll när det gäller maritimt utvecklingsarbete. Det är enligt vår mening dessutom viktigt att den forskningen som sker runt våra kuster bibehålls och byggs ut. Traditionellt fiske och vattenbruk Fiskforskningen skall mer än ägna uppmärksamhet åt det kustnära fisket. Miljöeffekterna på fisk och fiske bör ägnas ett betydande intresse. Vattenbruk har i fortfarande en blygsam omfattning i varje fall om man ser det svenska vattenbruket i internationell belysning. Med rätt metoder kan denna del av fiskenäringen utvecklas kraftigt, eftersom det finns efterfrågan på produkterna. Haven kan komma att få en betydligt större betydelse för världens energiförsörjning . Man räknar med att av oljan, , kommer från havsområdena, med tillhörande miljörisker. Vind, havsströmmar och termisk energi bedöms vara ekonomiskt intressanta alternativ i en inte allt för avlägsen framtid. Havet är en viktig resurs som vi skall vara rädda om, regeringen har ansvaret för att den samordning och de satsningar inom havsresursområdet som vi här beskrivit sker. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om en fungerande organisation och en klar ansvarsfördelning för arbetet inom havsresursområdet. () () () () 1989/90 N339