mot · GD02Ub125 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub 125 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning 1989/90 3.Propositionens allmänna inriktning 4 Sambandet grundutbildning - forskning 5 Avvägningen grundforskning - sektorsforskning 6 7.2 Betyg på doktorsavhandling 10 8.2 Högskoleadjunkternas kompetensutveckling 12 8.3 Tjänster på det medicinska området 12 8.4 Meritvärdet av forskarutbildning 13 Förstärkt bas ökar universitetens frihet 13 10.1 Principen om full kostnadstäckning 14 Forskningen vid de små och medelstora högskolorna 15 Forskning för en miljöanpassad utveckling 16 Forsknings- och utvecklingsarbete inom tjänstesektorn 16 1 1989/90. ser den fria forskningen som ett medel att vidmakthålla och höja vår egen och andras standard och livskvalitet. Vi hävdar att forskning i största möjliga utsträckning skall bedrivas utan försök till styrning utifrån. Beslut om forskningens inriktning bör fattas efter inomvetenskapliga kriterier. Regeringens förslag tar i flera hänseenden steg i rätt riktning. På vissa områden är vi emellertid starkt kritiska, bl.a. vad gäller den fortsatta politiska styrningen av viss forskning. De medel som anvisas, framför allt för forskarutbildning och utrustning, är enligt vår mening otillräckliga. Sambandet mellan grundläggande högskoleutbildning och forskning behöver förstärkas. Bådadera är starkt beroende av varandra. Den sektorsfinansierade forskningen - som i viss utsträckning är liktydig med politiskt eller på annat sätt styrd forskning - vid fakulteterna uppgår till ca , vilket gör att sektorsorganen är utomordentligt starka aktörer vad gäller de offentligt finansierade forskningsinsatserna. Vi föreslår att sektorsorganens roll tonas ner till förmån för en förstärkning av fakulteter och forskningsråd. bör av sektorsforskningsmedlen överföras på detta sätt. För att hävda sambandet mellan forskning och grundutbildning samt för att utveckla och utnyttja lärarkårens kompetens föreslås att forskning skall vara ett åliggande i tjänsten - motvarande en tredjedel av arbetstiden - för samtliga forskningsbehöriga högskolelektorer. Vi föreslår att ytterligare 50 milj. kr. anvisas för nästa budgetår för inrättande av doktorandtjänster. Omvandlingen av utbildningsbidrag till doktorandtjänster bör vara avslutad senast vid utgången av /96. Utrustningssidan har varit sorgligt eftersatt. När de s.k. bankmedlen - som den socialdemokratiska regeringen tvingade fram när bankerna av regeringen försatts i en utpressningsliknande situation-nu upphör blir situationen akut för många institutioner. För ersättning och nyanskaffning av utrustning bör därför för nästa budgetår anvisas ytterligare 500 milj. kr. För att förstärka den internationella samverkan föreslås en utökning av anslaget till europeiskt forsknings- och utvecklingssamarbete med 39 milj. kr. Den fria forskningen är en av hörnstenarna för utvecklingen av vårt samhälle. De kunskaper som forskningen ger oss skall av andra granskas, accepteras eller förkastas, vara utgångspunkt för fortsatt kunskapssökande och genom en kvalitativt högtstående utbildning föras vidare. Kunskaper ger oss möjlighet att finna nya lösningar på dagens problem, vilket ökar vårt välstånd och våra möjligheter att dela med oss till andra. Alla delar av den hittillsvarande utvecklingen har dock inte varit enbart av godo. Vår miljö är t.ex. hårt trängd av det moderna samhället. Ändå är det genom fortsatt forskning och utveckling som mänskligheten kan finna vägar att lösa de problem som uppstått. Nya erfarenheter kan underlätta strävan efter ökad frihet och livskvalitet. Sambandet mellan forskning och grundutbildning måste vara tydligt och fast. Den grundläggande högskoleutbildningen och hela det underliggande utbildningssystemet skall vara så utformat att det utmanar till nya ansträngningar och lockar fler till forskningsinstitutioner, laboratorier och utvecklingsavdelningar. är, som ett litet land, speciellt beroende av goda kunskaper och en högt utvecklad teknik. Vår konkurrenssituation, och vårt - i relation till jämförbara länder - höga kostnadsläge gör att vi måste kunna erbjuda lösningar som är framåtsyftande och produkter som bygger på en hög kvalitet. Informationsteknologin ger oss tillgång till andras erfarenheter i en tidigare aldrig skådad omfattning. Forskarna har möjligheter att snabbt söka, sammanställa och bearbeta information. Resultaten kommerfram i accelererad takt och informationen går blixtsnabbt mellan länder och världsdelar. I öppna samhällen känner kunskapen inga gränser. Forskningen och dess resultat värderas och prövas ständigt i ett internationellt samspel och kriterierna ställs av forskarna själva: det som inte håller för en vetenskaplig prövning förkastas. Teknisk och naturvetenskaplig forskning leder ibland till resultat som starkt påverkar våra liv. Det är forskning som ofta drar stora kostnader men som också lockar starka intressenter. Mot den bakgrunden är det särskilt angeläget att inte förlora det humanistiska perspektivet. En utvecklad nation måste kosta på sig att stödja den forskning som kan berika våra liv ur en annan dimension än den som handlar om materiell välfärd. Det är också angeläget att finna en avvägning mellan grundforskning och tillämpad forskning. måste värna om ett fritt kunskapssökande, en forskning styrd av briljans och intuition och en forskning fjärran från styrande myndigheter eller politiska beslut. En restriktion måste forskarsamhället dock acceptera. Forskningen måste alltid vara etiskt försvarbar. Att från statsmakternas sida generellt ange var gränser skall dras är emellertid knappast möjligt för forskningsområden i snabb utveckling. Vi anser att forskarna själva måste medverka till en fortlöpande och öppen debatt i dessa frågor. Forskning kan - och skall - också ha en samhällskritisk funktion. Den skall kunna vara en nagel i ögat på de styrande och ge utgångspunkter för självkritik. bidrar inom flera områden med avancerad forskning som har kunnat omsättas i framgångsrik tillämpning. Statsmakterna bör överväga att ytterligare koncentrera resurser till Centres of Excellence inom områden där kan ligga i forskningsfronten. Den som i satsar på en forskarkarriär inom ett område där forskningen inte leder till kommersiella tillämpningar måste vara något av en idealist. I har löneutjämningen drivits mycket långt. Vårt skattesystem leder till orimligt upptrissade lönekrav och en skev lönesättning i offentligt bedriven verksamhet, där vi även återfinner åtskilligt av forskningsverk Det är enligt vår mening utomordentligt allvarligt att vi i inte kan erbjuda våra kvalificerade forskare en god lön eller i tillräcklig omfattning locka utländska forskare att arbeta här. Vi har i andra sammanhang framfört vår kritik och våra förslag rörande grundskola, gymnasieskola och grundläggande högskoleutbildning. Vi har bl.a. uttalat farhågor för den nya grundskollärarutbildningens kvalitet och lagt förslag om en ny - på ämnesstudier grundad - utbildning för lärare. Vi har krävt att får nya mål och att ett nytt betygssystem införs. Våra förslag syftar till att skapa ett utbildningssystem som redan i begynnelsen präglas av kunskap, kvalitet och strävan efter personlig utveckling. Det är enligt vår mening en av de viktigaste uppgifterna för att skapa en bas för fortsatt välstånd liksom för en god rekrytering till högre utbildning och forskning. För att markera kunskapernas betydelse har vi också föreslagit att krav för att komma in på de olika linjerna i gymnasieskolan skall preciseras. Det är, enligt vår mening, ärligare gentemot eleven att redan från början säga att det behövs goda kunskaper i ett visst ämne för att klara en given utbildning. Av samma skäl måste tillträdessystemet till högskolan utformas så att det premierar adekvata studier i stället för taktikläsande. Dagens system leder till att sökande utan tillräckliga förkunskaper antas till utbildning, vilket i sin tur kan leda till studieavbrott, onödig skuldsättning m.m. Vi har därför bl.a. avvisat förslag om att all gymnasieutbildning skall ge allmän behörighet till högskolestudier. Propositionen innebär att en rad moderata förslag nu även blivit regeringens politik. Således föreslår regeringen att därtill behöriga lärare skall beredas utrymme för forskning i tjänsten. Små och medelstora högskolor skall inte bygga upp egna forskningsinstitutioner, utan sambanden med fakulteterna markeras. Vissa medel överförs till grundforskning från sektorsorganen. Regeringen framhåller kvalitetsfrågorna, även om den avstår från att göra de prioriteringar som krävs för att i grunden skapa goda förutsättningar för forskningen. Propositionens inriktning på offentlig sektor och sociala frågor ådagalägger en vilja att skaffa underlag för fortsatta monopol. Att släppa loss alternativ eller stimulera forskning i syfte att möjliggöra alternativa produktionsformer är inte regeringens linje. Propositionen som helhet sägs innebära en unik nivåhöjning. Med den inflation haft räcker pengarna dessvärre inte särskilt långt. Diskrepansen mellan äskade medel, de mål regeringen säger sig vilja nå och förslagen är ibland betydande. Så tar regeringen t.ex. inte tillnärmelsevis upp de belopp för utrustning som krävs för att universiteten och högskolorna skall kunna bedriva en verksamhet på en kvalitativt rimlig nivå. Även på andra områden framstår regeringens förslag i förstone som något mer framåtsyftande än vad de i verkligheten är. Kostnaderna för omvandling av utbildningsbidrag till doktorandtjänster har underskattats. Genom förslagen om kostnadstäckning kan de föreslagna ökningarna för forskningsrådens del de facto komma att visa sig vara en urholkning av dagens anslagsnivå. Socialdemokraternas ekonomiska politik leder till upptrissade lönekrav och kostnader på alla områden. Forskarnas villkor har relativt sett försämrats . Risken för forskarflykt till näringsliv eller till andra länder ökar om lönesättningen inte är konkurrenskraftig. Den inhemska grundforskningen riskerar att utarmas genom att socialdemokraterna för en felaktig politik. Vi ser hur svensk industri i ökad omfattning etablerar samarbete med eller köper upp företag inom EG. Allt mer av forskning och utveckling kan komma att förläggas till länder som erbjuder bättre arbetsvillkor för forskare och företag. Sambandet grundutbildning - forskning De treåriga forskningspropositionerna skapar förutsättningar för ett mer långsiktigt agerande men separerar grundutbildning från forskning, vilket enligt vår mening är olyckligt. Grundutbildningens samband med forskning måste vara entydigt om skall kunna leva upp till kravet att bedriva en högskoleutbildning på vetenskaplig grund. Institutionernas uppgifter gäller såväl grundutbildning som forskning och forskarutbildning. Grundutbildningens omfattning avgör exempelvis hur många lärare som kan vara anställda, vilket i sin tur påverkar hur många doktorander som kan handledas och som kan antas till forskarutbildning. Antalet disputerade påverkar i hög grad möjligheterna att rekrytera nya lärare och forskare. Institutionernas olika verksamheter utgör kommunicerande kärl. Otillräckliga resurser för grundutbildningen skadar också forskningen. Mot denna bakgrund anser vi det vara till nackdel för hela högskoleverksamheten att behandlar forskning och grundläggande högskoleutbildning var för sig som åtskilda verksamheter. De treåriga planeringsperioderna bör därför utvidgas till att gälla ett samlat förslag för hela högskoleoch forskningsområdet fr.o.m. nästa treårsperiod. Regeringen föreslår att resurserna ökas för deltagande i EG:s ramprogram för forsknings- och utvecklingsverksamhet. Vidare föreslår regeringen att medel anvisas för samarbete med samt att stödet till doktoranders internationella kontakter förstärks. Mot dessa förslag har vi ingen invändning. Däremot undviker regeringen att i sak diskutera de problem som uppstår för svensk forskning genom att inte deltar i EG:s forskningsprogram som fullvärdig medlem. Svenska forskare deltar i många program genom beredning och diskussion om uppläggning av projekt men utan att kunna delta i besluten. I detta sammanhang finns skäl att erinra om den långsiktiga kunskapsuppbyggnad och förståelse över nationsgränserna som skapas genom EG:s ambitiösa utbytes- och stipendieprogram inom grundutbildning och forskning. Regeringen konstaterar i propositionen att "Forskning är ett kraftfullt sätt att åstadkomma internationell samverkan". Vi delar detta synsätt men anser att den naturliga konsekvensen av detta - åtminstone för forskningens del 1* 1989/90. borde vara att eftersträva ett fullvärdigt medlemskap i den europeiska gemenskapen. För att under förhandenvarande omständigheter försöka åstadkomma en bättre internationell samverkan föreslås i särskild kommittémotion att anslaget till europeiskt forsknings- och utvecklingssamarbete nästa budgetår ökas till 100 milj. kr., en förstärkning med 39 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. För att åtgärda redan uppkomna miljöskador och undanröja nya miljöhot fordras en intensifierad forskning. Miljöfrågornas globala karaktär kräver ett långtgående internationellt samarbete. Inom EG bildas nu en europeisk miljövårdsorganisation: . bör enligt vår mening söka medlemskap i . Avvägningen grundforskning - sektorsforskning uttalade i samband med behandlingen av forskningsproposition att regeringen inför den nästföljande planeringsperioden borde se över sektorsorganens verksamhet och komma med förslag som innebär att viss del av anslagen för sektorsforskning överförs till högskolans fakultetsanslag och till forskningsråden för att stödja den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden i högskolan. I propositionen diskuteras balansen mellan sektorsforskning och annan uppdragsforskning å ena sidan och grundforskning eller forskning på eget programansvar å den andra. Regeringen anser att utförandet av forskning även fortsättningsvis bör koncentreras till universitet och högskolor samt hävdar att finansiering av forskning även skall ske från skilda håll vad gäller statens FoUsatsningar. Vidare framhåller regeringen att det centrala i denna avvägning är att forskarsamhället har tillräckliga medel för forskning på eget programansvar för att trygga den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden. Regeringen anför vidare följande: Det kan synas som en motsägelse att en demokratisk forskningspolitik dels innehåller ett betydande mått av samhällsuppdrag till forskarna, dels lämnar dessa i hög grad obundna att själva, under inbördes diskussion och konkurrens, öka våra gemensamma kunskaper. Men en sådan arbets- och ansvarsfördelning är möjlig i en genuin demokrati, när medborgarna, deras valda företrädare och forskargrupperna kan kommunicera med varandra. Regeringen ser inget problem i att finansieringen kommer från skilda håll. Det finns enligt vår mening skäl för att varna för en övertro på att forskarsamhällets integritet är så stor att den inte låter sig rubbas av starka sektorsfinansiärer. Regeringen anför själv i propositionen att de treåriga riksdagsbesluten om forskning ger möjlighet att "göra förändringar som har betydelse för forskningens relevans för olika samhällsområden. Och visst försöker regeringen styra, vilket även kan ske så att regeringen närstående intressen gynnas. Redan i propositionens inledning kommer uppräkningar av den forskning regeringen anser angelägen. Som ett exempel kan nämnas att regeringen gärna ser forskning om offentlig sektor, men från sina monopolistiska utgångspunkter. Även vi kan se forskning om den offentliga sektorn som en angelägen uppgift, men vi anser att den offentliga sektorns funktion också kan analyseras genom att förutsättningar skapas för alternativa driftsformer och huvudmän för olika verksamheter. Det finns en risk för att forskning som legitimerar vissa lösningar också premieras vid anslagsgivningen. Det problemet kan även göra sig gällande på ett djupare plan. Inom vissa forskningsområden riskerar man att forskare på bred front dras till uppgifter som de vet är gynnade från anslagssynpunkt. Resultatet kan bli att den kritiska granskningen uteblir. Sektorsorganens omfattande FoU-verksamhet medför, enligt vår uppfattning, framför allt två problem. Det gäller styrning av högskolan och tillkomsten av offentliga FoU-organ utanför högskolesystemet. Sektorsorganen har skapats bl.a. för att universitet och högskolor inte ansågs klara den ofta ämnesövergripande forskning som uppdragsgivarna ville genomföra i syfte att få vissa problem belysta. Vi anser att kvaliteten på den forskning som bl.a. skall utgöra beslutsunderlag för myndigheter, regering och riksdag skulle vinna pä att medel överförs från sektorsorganen för att bekosta forskning vid högskolans institutioner i stället för att sektorsorganen utvecklar egna organisationer för forskning. Skulle beställarna finna att högskolan saknar kompetens inom något viktigt område bör de, enligt vår mening, påvisa detta för forskningsråden. Dessa har bl.a. till uppgift att stödja nya forskningsinriktningar. Visar det sig att behovet av kompetensuppbyggnad är av mer permanent natur, att traditionell ämnesindelning inte täcker det aktuella området och att ny vetenskaplig metodik utvecklas kommer också nya institutioner att inrättas. I och med att forskningsråden får ansvaret för sådan kompetensuppbyggnad kommer vetenskapliga kriterier att styra utvecklingen. Arbetet kan äga rum i en god forskningsmiljö, där forskarna kan berikas av kontakter med andra ämnen. Samma gynnsamma miljö kan knappast skapas inom separata institut med ett begränsat forskningsområde. Vi föreslår att - som en första etapp - av fackdepartementens medel för sektoriell FoU successivt förs över till berörda fakultetsanslag samt forskningsråden, varav huvuddelen . Regeringen bör ges i uppdrag att lämna preciserat förslag till hur medlen skall fördelas. I samband med resursöverföringen bör också övervägas att avveckla vissa sektorsforskningsorgan. Vi förordar att arbetslivscentrum, samt statens råd för byggnadsforskning avvecklas i sin nuvarande form. Därutöver bör övervägas att avveckla även forskningsnämnd, idrottens forskningsråd, forskningsinitierande verksamhet och transportforskningsberedningen. De medel som fördelas av dessa organ bör i stället efter strikt vetenskapliga kriterier fördelas av forskningsråden. På samma sätt bör den forskning som bedrivs vid och finansieras av olika statliga organ i ökad grad föras över till högskolans institutioner. Sålunda bör det forsknings- och utvecklingsarbete som finansieras av barn- och ungdoms delegationen och i stället finansieras av forskningsråden och medlen överföras till dessa. Regeringen föreslår att ett nytt programråd inrättas för avfallsrelaterad forskning. Enligt vår mening bör regeringen gå motsatt väg och inventera vilka olika styrgrupper och programråd som redan existerar. Regeringen bör därefter för redovisa vilka av dessa styrorgan som kan avvecklas samt vilka instanser som bör överta kvarvarande uppgifter. Vi anser att högskolan i större utsträckning än bör ges möjlighet att biträda statsmakterna med utredningsverksamhet och uppdragsforskning. Högskolan skulle då ha ansvaret för den vetenskapliga kvalitetskontrollen av de givna uppdragen. Ett konkret exempel är statliga utredningar. Sekreterare i sådana utredningar rekryteras ofta bland tjänstemännen inom respektive departement. Kvaliteten och integriteten i det statliga utredandet skulle enligt vår mening förbättras avsevärt om forskare från högskolan i större omfattning engagerades i de offentliga utredningarna. Grundforskningen är fakultetens bas. Starka fakulteter är den bästa garantin för ett fritt kunskapssökande. obunden forskning har bäst förutsättningar om institutionerna har den ekonomiska bas som behövs för att säga nej till uppdrag som inte ligger i linje med institutionens forskningsinriktning. En permanent överföring av resurser från sektorsorganen skulle därför bidra till att ge den inomvetenskapligt motiverade forskningen större utrymme, som den politiska styrningen minskar. har i en rapport framhållit att det krävs långsiktighet och uthållighet för att bygga upp och vidmakthålla kompetens. IVA anser att resurser därför bör gå till kreativa och högpresterande forskare och forskargrupper. På så sätt stöder och premierar man kvalitet. Målet bör enligt IVA vara att skapa och upprätthålla verksamheten i ett antal forskargrupper av hög internationell klass inom merparten av teknikens viktiga huvudområden. Vi delar uppfattningen att s.k. Centres of Excellence kan vara stödjepunkter för svensk forskning och föreslår att regeringen återkommer med förslag till hur sådana centra skall byggas upp. Regeringen redovisar att behovet av forskarutbildade kommer att öka . Antalet antagna till forskarutbildning har legat kring 2 400 . Antalet disputationer uppgår emellertid endast till cirka 1 000 . UHÄ har påvisat att betydligt fler måste avlägga doktorsexamen för att ett oförändrat antal forskarutbildade personer skall vidmakthållas. Regeringen anger att målet bör vara att fördubbla antalet examinerade inom forskarutbildningen. Vi delar denna uppfattning. Regeringen framhåller att institutionerna måste ta ett ökat ansvar för dem som antagits till forskarutbildning. Vidare hävdar regeringen att det ofta är bättre både för kvaliteten på arbetet och för effektiviteten i studierna att vara del i en forskargrupp. De åtgärder regeringen föreslår är emellertid långt ifrån tillräckliga för att vända utvecklingen. Svårigheterna att rekrytera tillräckligt många till forskarutbildning kommer att accentueras ytterligare av förändringarna i födelsetalen. kommer stor konkurrens att råda om den tillgängliga arbetskraften. Mycket talar för att starka aktörer kommer att knyta begåvningarna till sin verksamhet för att säkra produktion och konkurrenskraft. Regeringen ansluter sig i propositionen till vårt förslag om omvandling av studiebidrag till doktorandtjänster, vilket också föreslogs av lärartjänstutredningen (LÄTU). Vi finner emellertid att regeringens förslag i praktiken kan leda till en spärrad högskola, eftersom nästan inga öppningar behålls för annan finansiering av forskarstudier. Arbete i forskarlag kan givetvis både vara stimulerande och bidra till hög studietakt och goda resultat. Det finns emellertid skäl att framhålla värdet av att i forskningssammanhang också gå egna vägar och söka det udda och originella. bör värna om den i grunden humanistiska forskningstradition som slagit vakt om ett fritt sökande av kunskap. Även när handledarkapaciteten är otillräcklig för att anta fler forskarstuderande bör institutionen normalt inte kunna vägra studerande som vill genomgå utbildningen som privatister" att också göra detta. Doktorandtjänst ökar tryggheten för den som ger sig in i en forskarkarriär. Regeringen ser doktorandtjänster som den normala försörjningsvägen för de forskarstuderande. Detta är också vår uppfattning, men vi anser att regeringen underskattar värdet av att på andra vägar finansiera forskarutbildning. Särskilt inom humanistisk och även inom samhällsvetenskaplig fakultet fullföljs forskarstudier av personer som väljer en lång studietid för att kunna förvärvsarbeta parallellt med studierna. Regeringen föreslår därutöver att möjligheterna att uppbära studiemedel tas bort för den som forskarstuderar. Vi anser att denna möjlighet bör finnas kvar för den som ser studielån som en möjlighet att delfinansiera sin forskarutbildning. beslut att överföra lärartjänster inom den allmänna skolan till huvudman kan leda till försämrade möjligheter för lärarna att få tjänstledigt för att inneha högre tjänst. Detta får till följd att ett antal personer avstängs från möjlighet att bedriva högre studier eller forskning. Vi förutsätter att dessa frågor löses när man nu planerar för övergång till kommunalt huvudmannaskap.