mot · GD02Jo80 · 1990-05-08 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo80 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:146 1989/90 de grönas syn på det framtida jordbruket Mat i tillräcklig mängd och av bra kvalitet har varit livsviktigt. Jordbruksnäringen är därför en näring med i särklass goda framtidsutsikter. Ändå är debatten om jordbrukets framtid så negativ i . Grunden till den pessimistiska debatten är naturligtvis inte att vi inte har behov av jordbrukets produkter. Orsaken är att det under en lång följd av år har bedrivits en politik där ensidiga och förenklade målsättningar, som så höga skördar som möjligt per hektar åker och så många kg kött som möjligt per m2 i ett djurstall, har styrt lantbruket. Jordbrukspolitiken har därför fastnat i föråldrade problemställningar. Även när inte låga hektarskördar i sig längre varit något reellt problem har önskan till allt högre arealavkastning tillåtits styra såväl politik som försöksverksamhet. Den typ av rationaliseringskrav som ställts på jordbruket har bortsett från att jordbruket är en biologisk produktion och inte kan behandlas som vilken industriprocess som helst. Om synen på en näring alltför länge fokuseras vid ett problem som egentligen inte längre finns leder det naturligtvis till att nya problem skapas. Miljöproblemen har accelererat, sårbarheten ökat och husdjurens livsmiljö har fått ge vika för ekonomiska intressen. Dessutom har den kvantitetsfixerade politiken, uppstöttad av ett regleringssystem med avsättningsgaranti, lett till en överskottsproduktion som måste säljas utomlands till låga världsmarknadspriser. Överskottet pressar därigenom ned lönsamheten i jordbruksnäringen. Dessa problem inom jordbruksnäringen är en grogrund för den negativa debatt som finns kring jordbruket och faran är att den kan ta överhanden så att jordbrukets positiva möjligheter inte lyfts fram. Dagens problem inom jordbruket är politiskt skapade och en ny jordbrukspolitik kan naturligvis ge jordbruket nya chanser. Egentligen finns det inte något val. Ett fungerande jordbruk, som på både kort och lång sikt kan förse världens befolkning med livsmedel, är en livsförutsättning. I en värld där markresurser ständigt förstörs av felaktiga brukningsmetoder som orsakar t.ex. erosion, försaltning och anrikning av giftiga ämnen, där befolkningen ökar kraftigt och där en stor satsning på bioenergi är nödvändig, är det absurt att tala om en överskottsproduktion i sorn ett egentligt problem. De höga avkastningssiffrorna möjliggörs genom Mot. andra bristande hänsyn till t.ex. miljöpåverkan och behovet av att hushålla J08O För att åstadkomma ett uthålligt jordbruk och därmed en säker tillgång till livsmedel, är det nödvändigt att acceptera tillfälligt lägre skördenivåer i områden där det används mycket konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. de gröna ser den sk. överskottsproduktionen av livsmedel som en möjlighet när det gäller att klara en övergång till ett mer ekologiskt fungerande jordbruk. Vi ser det också som nödvändigt att klarar sin egen produktion av baslivsmedel eftersom är en begränsad tillgång. Den långsiktiga målsättningen för jordbruket bör vara ett jordbruk helt fritt från konstgödselanvändning (lättlösliga näringssalter) och kemiska bekämpningsmedel. är det möjligt att kraftigt minska på användningen utan att livsmedelsförsörjningen äventyras. Vår syn på dagens jordbrukspolitska mål De jordbrukspolitiska målen har förändrats . var jordbrukspolitik framförallt en fråga om att ge lantbruksbefolkningen rimliga levnadsvillkor. Denna målsättning finns fortfarande kvar i form av inkomstmålet. Under decenniernas lopp har de jordbrukspolitiska målen blivit allt fler och deras inbördes prioritering har förändrats. Dagens jordbrukspolitiska mål är: effektivitetsmålet, beredskapsmålet, miljömålet, inkomstmålet och konsumentmålet. Därtill kommer regionalpolitiska mål. När det gäller effektivitetsmålet anser vi att målsättningen väl har nåtts när det gäller att producera mycket per mänsklig arbetstimme och få till stånd en strukturrationalisering. Det är just effektivitetsmålet som lett till en industrialisering av jordbruket. Däremot är dagens jordbruk ineffektivt när det gäller att hushålla med naturresurser och oförsvarbart eftersom livsmedel, som inte går åt inom landet, till betydande kostnader måste dumpas på världsmarknaden. Beredskapsmålet kan tyckas ha nåtts om man ensidigt ser till produktionsvolymen. Men jordbruket har blivit nästan helt beroende av importerade insatsvaror som olja, konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Primärproduktion och förädling är ytterst sårbara och har inte en tillräckligt regional spridning. Beredskapsmålet uppfylls därför inte med dagens jordbrukspolitik. Miljöhänsyn har alltid haft en mycket undanskymd roll i jordbrukspolitiken. Jordbruket orsakar ansenliga miljöproblem och miljömålet har inte nåtts i något avseende. Kväveläckaget är kraftigt från jordbruksmark i intensiva jordbruksbygder. Kemikalieanvändingen är hög och betydande mängder miljögifter sprids därigenom i naturen. En stor del av landets hotade växtarter finns i jordbrukslandskapet på grund av såväl radikalt ändrade brukningsmetoder som igenläggning av jordbruksmark. Inför valet lovade regeringen att användningen av kemiska bekämpningsmedel inom jordbruket skulle halveras . låter givetvis radikalt i en valrörelse, men sanningen är att regeringen räk- Mot. nade med en introduktion av nya bekämpningsmedel med så hög giftighet J08O mot ogräsen att totalmängden aktiv substans i kilogram räknat kunnat minskas kraftigt, trots att den behandlade arealen i stort sett är densamma. Ett miljöanpassat jordbruk däremot är samhällsekonomiskt effektivt eftersom miljöförstöringen minimeras och inga dyrbara överskott som inte kan avsättas produceras. Från riksdagsmajoritetens sida har det, trots miljömålet, aldrig funnits något uttalat intresse att göra det som är lönsamt för hela samhället lönsamt för den enskilde bonden. Inkomstmålet kan inte heller sägas ha nåtts eftersom jordbrukets lönsamhet är svag bl.a. på grund av att ett överskott måste säljas ut på världsmarknaden. Vi anser att det är märkligt att ha ett speciellt inkomstmål för en viss grupp företagare i samhället. Det riktiga måste vara att ha specificerade krav på tjänster som samhället behöver, t.ex. självförsörjning på baslivsmedel producerade med miljöriktiga metoder. Sedan får man helt enkelt betala vad det kostar. När det gäller livsmedelspriserna, som enligt konsumentmålet skall vara rimliga, kan man inte säga att de tar en orimligt stor del av människors samlade utgifter. Det finns inga i vårt samhälle som inte har ekonomiska möjligheter att äta tillräcklig mängd mat av bra näringskvalitet. Däremot har inte konsumentmålet uppnåtts när det gäller livsmedelskvalitet, beroende på att kvantitet har prioriterats framför kvalitet i den förda politiken. Trots att vi inte anser att livsmedelspriserna är orimligt höga anser vi inte att man skall ta ut skatt på baslivsmedel. Det är inte rätt att ta ut skatt på grundläggande produkter som alla behöver. Dessutom är det bra av folkhälsoskäl att stimulera konsumtionen av vanliga basprodukter på skräpmatens bekostnad. Därför har vi i vår skattepolitiska motion föreslagit att momsen på baslivsmedel skall avskaffas. Detta finansieras genom en höjning av momsen på övriga varor och tjänster. Den basmat som bör omfattas av den slopade momsen är: - Mjölkprodukter, smör, grädde och ost - Kött av nöt, får, get och vilt samt i förekommande fall häst - Säd och sädesprodukter som gryn, mjöl, flingor, matbröd, knäckebröd och skorpor - Potatis och rotfrukter samt grönsaker - Frukt och bär, svamp och konserver av dessa samt honung Att vi inte anser att maten är orimligt dyr hindrar inte heller att vi är kritiska till den bristande konkurrensen inom livsmedelssektorn. Det gäller hela livsmedelskedjan ända ut till detaljhandeln. Vi anser det vara svagt av den presenterade konkurrensutredningen att den bara har koncentrerat sig på konkurrensen inon jordbrukskooperationen. Utredningen har inte behandlat grossistledet och detaljhandeln, där de största fördelarna av skärpt konkurrens finns att hämta. Det regionalpolitiska målet uppfylls dåligt i dagens jordbrukspolitik. Jordbruksstödet, i form av ett prisstöd, har gynnat de bästa bygderna där man kan bärga de största hektarskördarna. Nedläggningen av jordbruksmark har istället drabbat de bygder som har de största regionalpolitiska problemen. Allmänna synpunkter på propositionen De flesta är ense om att måluppfyllelsen är dålig i dagens jordbrukspolitik. Utgångspunkten för den livsmedelspolitiska arbetsgruppen1 var att hitta bättre medel än de nuvarande för att uppnå de jordbrukspolitiska målsättningarna. Den livsmedelspolitiska gruppen misslyckades med detta. Gruppens rapport har legat till grund för propositionen och i det avseendet är inte propositionen bättre. Det är bra att det krångliga interna regleringssystemet föreslås avskaffat efter en övergångsperiod. Men att avskaffa regleringssystemet i sig leder inte till en lösning av jordbrukets problem. Däremot kan en avreglering göra det lättare att lägga förslag som skulle kunna bidra till en lösning. Det enda medel som föreslås för att lösa problemen med jordbrukets negativa miljöpåverkan är att den interna avreglering som föreslås kommer att sänka spannmålspriset. Tanken är att ett sänkt spannmålspris skall leda till att det blir mindre lönsamt att gödsla och spruta. Men i praktiken är det ytterst osäkert om avregleringen i sig verkligen kommer att leda till någon minskning av jordbrukets negativa miljöpåverkan överhuvudtaget. Propositionen saknar helt förslag som syftar till en verkligt minskad användning av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Det sänkta spannmålspriset kommer att leda till att överskottsproduktionen försvinner, men troligen inte genom att lägre skördenivåer accepteras utan genom att i skogs- och mellanbygd planteras igen. Beloppet för ersättning till landskapsvård är för lågt tilltaget för att de mindre gynnande bygderna skall kunna konkurrera med slättjordbruket. Nedläggningen av jordbruksmark blir följden och leder sannolikt till att hotade arter i kulturlandskapet får ännu sämre förutsättningar att överleva trots ersättningen till landskapsvård! Vi delar regeringens ståndpunkt att den interna regleringen bör avskaffas. Men vi anser att regeringen misslyckats med att lägga ett förslag till ny livsmedelspolitik som uppfyller miljömålet och bidrar till en bättre hushållning med naturresurser. Förslaget i sin nuvarande utformning kommer att leda till en snabb utslagning av den jordbruksmark där det mest miljöanpassade jordbruket bedrivs och som har störst betydelse för hotade arter i kulturlandskapet. Vi anser därför att propositionen bör avslås. Det samhälle vi lever i prioriterar kortsiktigt tänkande istället för långsiktigt, vilket leder till att ett förnuftigt utnyttjande av naturresurser, som kan fungera även på lång sikt, får vika för kortsiktiga intressen. Över hela världen leder ett felaktigt resursutnyttjande till att försörjningsförmågan minskar. när svenskt jordbruk producerar mer än vad som kan avsättas är det märkligt att inte långsiktig hushållning sätts högre. Jordbruksnäringen förvaltar en av våra allra viktigaste resurser. Jordbruksmarken är en unik resurs. Endast en liten del av jordytan är täckt av sådana jordlager som är lämpliga att odla. hushållar vi inte med markresursen som vi borde. Istället för att använda metoder som värnar om markens långsiktiga produktionsförmåga är det krav på kortsiktigt höga skördar som dominerar. Förlusterna av växtnäringsämnen, främst nitrat, är stora. Endast en del av Mot. den näring som bortföres med grödan kommer tillbaka till jordbruksmar- J08O Alltför mycket rötslam från kommunala avloppsreningsverk innehåller sådana mängder av giftiga metaller och svårnedbrytbara organiska föreningar att det inte kan återföras till jordbruket. Dessa problem har tidigare i vår behandlats av och vi avstår därför ifrån att lägga nya förslag . Systemet med vattentoaletter är en ur miljösynpunkt misslyckad satsning. Kommunerna är tvungna att göra enorma investeringar i de förfallna avloppsledningsnäten. finns det därför chans att inte göra om samma misstag utan att investera i nya ekologiska toalettsystem som kan ta tillvara på växtnäringen på ett bättre sätt. I vårt förslag till statsbudget har vi anslagit pengar till utvecklingsprojekt för ekologiska toalettsystern. Jordbruket är beroende av mycket hjälpenergi bl.a. i form av olja, inte minst för att tillverka kvävegödsel. Istället för att vara beroende av stora mängder hjälpenergi från ändliga energikällor borde jordbruket kunna klara sin kväveförsörjning genom att minska kväveförlusterna och genom att odla kvävefixerande växter. Jordbruksnäringen skulle dessutom kunna bidra till samhällets energiförsörjning genom att odla energigrödor. Fosfor är ett nödvändigt näringsämne som tillförs jordbruksmarken framförallt i form av konstgödsel. Tyvärr är fosfortillgångarna ytterst begränsade och det är därför nödvändigt att hushålla med fosforn. de gröna vill införa råvaruskatter. Fosfor är ett exempel på en råvara som är begränsad och bör beläggas med råvaruskatt. Vi anser därför att regeringen bör återkomma till med ett förslag till råvaruskatt på fosfor. Forskning och utvecklingsarbete inom markvård, ekologiskt jordbruk, livsmedelskontroll och energigrödor måste intensifieras vilket vi tidigare framhållit i vår motion med anledning av regeringens proposition 1989/90:90 om forskning. Det ekologiska lantbruket behöver prioriteras. Forskningsprogram inom nya områden måste startas upp. Den forskning som bedrivs är endast en vinkling av den traditionella forskningen som nästan uteslutande har varit produktionsinriktad. Forskning krävs som kan analysera hela produktionssystem. Konsekvensanalyser måste föras in i forskningsverksamheten så att samtliga effekter av olika metoder kan ses i ett helhetsperspektiv. På så vis kan vi undvika de katastrofala följder som exempelvis dagens satsning på konstgödsel har orsakat. Traditionellt har forskningen och undervisningen i de norrländska områdena varit svag. är förhållandena både vad gäller lämpliga växtoch djurarter liksom naturförhållanden i övrigt i hög grad annorlunda än i . Det är därför särskilt angeläget att slå vakt om och utveckla den forskning och utvecklingsverksamhet som bedrivs bl.a. på utanför och inom bl.a. . Vad gäller är det angeläget att det fullföljs genom åtminstone 3 växtföljder, dvs. I propositionen föreslås att dessa verksamheter skall konkurrera med Mot. 1989/90 andra angelägna insatser inom Norrlandsstödet. Vi anser däremot att det be- J08O hövs ett särskilt statligt anslag riktat till just forskning och utveckling av jordbruk i norra . Detta skall vara så pass väl tilltaget att åtminstone ovan nämnda projekt och verksamheter kan utvecklas på ett tillfredsställande sätt. roll i världens livsmedelsförsörjning En stor del av världen svälter medan vi i talar om överskottsproduktion. Situationen är absurd, men är det en bra lösning att skänka bort mat till länder där befolkningen svälter? I menar vi att mat som bistånd skall användas vid katastrofsituationer, men att kontinuerligt livsmedelsbistånd är skadligt för utvecklingen av jordbruket i länder med brist på mat. Om och andra länder med överskott dumpar mat i blir det ytterst svårt för u-landsbönderna att kunna konkurrera och bygga upp ett fungerande jordbruk. Däremot är det mycket viktigt att tar ansvar för den egna försörjningen av baslivsmedel. Ett ekologiskt fungerande jordbruk kräver större areal. Om istället börjar importera sina livsmedel måste skördarna pressas upp hårdare i andra delar av världen, vilket leder till ett jordbruk med intensivare användning av handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Att importera istället för att producera i innebär bara att flytta miljöförstöringen utomlands. Det är därför viktigt att tar ansvar för den globala försörjnings- och miljösituationen och utnyttjar möjligheterna till produktion på jordbruksmarken. Den användning av åkermarken som även kommer att vara viktigast är att producera mat av god kvalitet och med metoder som är skonsamma mot naturmiljön. För att lösa jordbrukets miljöproblem är det nödvändigt att kraftigt minska användningen av kemiska bekämpningsmedel och handelsgödsel. Detta kommer att leda till att behovet av åkerareal ökar. Trots den större arealåtgång för livsmedelsproduktion som kommer att krävas, med de miljökrav som vill ställa på jordbruket, anser vi att det finns utrymme för att odla annat än mat på åkern. Hur stort utrymme som kommer att finnas är naturligtvis svårt att bedöma. Det beror dels på hur snabbt teknik- och kunskapsutvecklingen går och dels på hur konsumtionsmönstret kommer att förändras. Om exakt samma produktion som skall åstadkommas med nu tillgänglig teknik i jordbruket, helt utan bekämpningsmedel och konstgödsel, skulle sannolikt åkerarealen behöva utökas från nuvarande 2,9 milj. ha till ca 3,3 milj.ha. På kort sikt anser vi dock att ca av den nuvarande åkerarealen skulle kunna användas till annat än odling av livsmedelsgrödor. En satsning på biobränslen är en viktig del i en förändring av energisystemet till ett system där bara förnyelsebara och miljövänliga energikällor används. Det skulle därför vara positivt att ha utrymme för ännu mer odling av bio bränslen och det är möjligt att ännu mer åker skulle kunna an- Mot. vändas för annat än matproduktion. Det finns också möjlighet att åter odla J08O upp en del av den som har lagts ned . de gröna anser att samma krav måste ställas på biobränsleproduktion som på livsmedelsproduktion. Vi kan inte acceptera den höga konstgödselanvändningen som används vid såväl livsmedels- som energiskogsodling. De nuvarande utvecklingsinsatserna på biobränslen har inriktats allt för ensidigt på Salix. Det är därför viktigt att även utveckling av andra energigrödor kommer igång, t.ex. grödor som kan ingå i växtföljden och som kan användas till biogasframställning. Biogasen kan omvandlas till metanol som är ett utmärkt bränsle för förbränningsmotorer. Om beslutar enligt propositionens förslag kommer sannolikt energigrödor att introduceras i jordbruket som en följd av de anläggningsstöd som föreslås. Det är helt avgörande för utvecklingen av biobränsleodlingen att detta följs upp av en energipolitik som gör biobränslena rejält lönsamma t.ex. genom införande av tillräckligt hög skatt på koldioxid och genom att biobränslena skattebefrias. Det viktigaste för att odlingen av energigrödor skall kunna utvecklas är att det finns avsättning för produkterna, och då krävs det att det är lönsammare att använda biobränslen än fossila bränslen. Vi har därför i vår motiton om punktskatter föreslagit en koldioxidskatt på /kg kodioxid till 1995 samt en råvaruskatt på fossila bränslen med /kWh. Koldioxidskatten skall naturligtvis inte gälla för biobränslen eftersom koldioxidutsläppen från förbränningen i det fallet absorberas av motsvarande växande energigröda eller skog. Vi föreslår också i vår motion om mervärdeskatten m.m. att biobränslen skall befrias från moms. Sammantaget skulle dessa förslag innebära att biobränslen skulle bli mycket konkurrenskraftiga mot fossila bränslen. I propositionen föreslås en ändring av skötsellagen så att det inte längre kommer att krävas tillstånd för att ta jordbruksmark ur drift. Om de grönas jordbrukspolitiska förslag antas kommer inte detta att vara något reellt problem eftersom åkermarken kommer att behövas. Men om avregleringen av jordbruket genomförs utan de kompletterande förslag om miljöhänsyn och resurshushållning som vi här lägger, anser vi att det är orimligt att tvinga markägare att odla då det inte finns avsättning eller ekonomisk lönsamhet. Propositionen föreslår att anmälningsplikt skall gälla så att naturvårdande myndigheter ges en chans att agera om marken är värdefull ur naturvårdssynpunkt. Men myndigheten måste agera för att ställa krav på fortsatt drift kombinerat med erbjudande om ersättning till landskapsvård. de gröna anser att dessa skall infalla för att myndigheten skall ha möjlighet att bedöma markens värde för naturvården. I diskussioner om naturvård i odlingslandskapet betonas ofta det öppna Men det öppna landskap som är intressant av naturvårdsskäl är inte de stora öppna slätterna. Där skulle det t.o.m. av naturvårdsskäl vara positivt att öka landskapets variation genom att plantera lövskog, anlägga våtmarker och kantzoner kring vattendrag. Dags att förverkliga miljömålet Propositionen har, i likhet med livsmedelspolitiska arbetsgruppens rapport, inte föreslagit några åtgärder som syftar till att på allvar lösa problemet med jordbrukets negativa miljöpåverkan. de gröna anser att jordbrukets överskottsproduktion gör det möjligt att minska användningen av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Jordbrukets förluster av kväve och fosfor leder till övergödning av hav, sjöar och vattendrag. Kväveläckaget från jordbruket har stor inverkan på havsmiljön i , i synnerhet i . Förändringar inom stallgödselhanteringen och konstgödselanvändning är nödvändiga för att minska övergödningen. För att lösa jordbrukets miljöproblem är det nödvändigt att förändra det konventionella jordbruket. En total övergång till ett ekologiskt lantbruk (alternativ odling) tar tid att genomföra. Därför är det viktigt att redan nu vidta åtgärder för att drastiskt minska användningen av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. För att minska läckaget av kväve anser de gröna att användningen av konstgödselkväve måste minska. Det bästa sättet att minska är att använda sig av ekonomiska styrmedel. Ett kvoteringssystem skulle bli alltför krångligt att kontrollera och administrera. Konstgödselkväve bör beläggas med så höga avgifter att användningen minskar . bör det vara möjligt att halvera användningen. Jordbruket befinner sig i en pressad ekonomisk situation och avgifterna bör därför föras tillbaka i sin helhet till jordbruket. Vi föreslår att detta görs i form av ett arealbidrag och ett utvidgat omställningsstöd till ekologiskt lantbruk. Det nuvarande omställningsstödet gäller ju bara de odlare som anmälde sig . Den alternativa odlingen har utvecklats enligt följande (godkänd areal och godkända odlare, enligt KRAV, för alternativ odling) Betydande arealer bör relativt lätt och snabbt kunna läggas om till alternativ odling. som vi föreslår ett fortsatt omställningsstöd till ekologiskt lantbruk är vi medvetna om att det allra bästa sättet att stimulera en övergång är att göra det lönsamt att minska på kemikalieanvändningen. Om kvävet blir dyrt så innebär det att det blir lönsamt att odla sitt eget kväve på gården. 5 200 ha 7 500 ha 23 500 ha som en förändring av det konventionella jordbruket i riktning mot Mot. mindre beroende av insatsvaror stimulerar en övergång till ekologiskt lant- J08O bruk, hjälper det ekologiska lantbruket till med att utveckla metoder som gör det lättare att förändra det konventionella jordbruket. Om kvävet blir dyrare kommer det dessutom att bli lönsammare att hushålla med kväve, vilket inte minst kommer att leda till en bättre hushållning med stallgödseln. Stallgödseln orsakar i djurtäta områden allvarliga problem med kväveutlakning och ammoniakavgång. Även om de ändringar som gjorts i skötsellagen för att minska problemen i djurtäta områden i detta avseende är positiva kommer det inte att räcka. Ett problem är att man kan begränsa antalet djur som en gård får ha per hektar, men det går aldrig att kontrollera att inte en stor del av gödslen sprids på en liten yta. Ett högre kvävepris gör att bonden får ett kraftigt incitament att ta vara på stallgödseln. Lagringskapaciteten för stallgödsel måste öka så att en så stor del som möjligt kan spridas . bör alla gårdar med djurhållning ha en lagringskapacitet för stallgödsel . Man bör överväga att införa någon form av stöd för dessa investeringar.