mot · GD02T351 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:T351 av och (båda c) Vägstandarden i Vägstandarden i - mätt i andel icke belagda vägar och vägar med låg bärighet - är markant sämre än i andra län eller ur vissa synpunkter lika dålig som något annat län med mycket låg standard. På grund av de speciella geologiska och topografiska förhållandena är byggande av vägar dyrare i än i jämförbara län. För äldre vägar som inte byggts med hänsyn till de besvärande geologiska förhållandena är dessutom vägunderhållet betydligt dyrare än i andra delar av landet. Dessa merkostnader och den låga vägstandarden borde ha beaktats vid fördelning av väganslagen. Vi som representerat i från har vid upprepade tillfällen i tagit upp länets vägsituation och behov av anslag. (motion 1978/79:1952) begärdes att skulle uttala sig för att skulle tilldelas en andel av väganslagen som motsvarade länets speciella behov för att nå en med övriga landet ungefär likartad vägstandard. (/79:11) uttalade då att vid fördelning av medel skall hänsyn tagas till vägbehoven i olika delar av riket och utskottet förutsatte att så sker samt att därvid kraven på en likformig bärighetsstandard för landets olika delar mer beaktas. De som gått sedan godkände denna skrivning visar att det vid anslagsfördelningen knappast tagits hänsyn till de speciella förhållandena i , som gör vägbyggande och -underhåll extra kostsamt. Länets vägar kan inte sägas ha fått en i jämförelse med övriga landet bättre standard utan har alltjämt en klar eftersläpning som vi inledningsvis angett. Strävandena bör bl.a. vara att belägga allt fler vägar. I med nu belagda vägar är målsättningen att kunna belägga . Men går tyvärr utvecklingen i motsatt riktning. Eftersom det är dyrare att underhålla belagda vägar än grusvägar, planeras nu att i riva bort beläggningen på vissa vägar och åter göra dem till grusvägar. Detta är drastiska åtgärder man tvingas vidta när anslagen inte räcker till. Det är vad som sker när samhället ej har råd att underhålla gjorda investeringar. Faktum är ju att vägkapitalet successivt kommer att minska om ej satsningarna på underhåll ökar. Det innebär en skrämmande kapitalförstöring. För med stora regionalpolitiska problem som lett till be- Mot. folkningsminskning , och som även 1989 hade den svagaste T351 utvecklingen av alla län är ett väl utbyggt och fungerande vägnät av allra största betydelse för sysselsättning, boende och service i olika delar av länet. Med hänsyn till skogsbrukets och skogindustrins stora betydelse finns speciella krav på att vägnätet över hela länet har en god standard. I länets båda största tätorter, och , går genomfartstrafiken genom tätorterna och medför såväl trafiksäkerhetsproblem som besvärande miljöstörningar samt medför stora risker på grund av de farliga transporterna till industrierna. Det är av största vikt att nya lösningar för genomfarterna i dessa båda tätorter kan genomföras . Blir satsningarna på länets vägnät inte större än enligt nuvarande planer torde dessa projekt inte bli genomförda . Efter att länge inte ens medgett att hade regionalpolitiska problem som fordrade särskilda insatser, föreslog regeringen i kompletteringspropositionen äntligen vissa insatser för . Någon särskild satsning på vägar föreslogs inte då och har inte heller senare aktualiserats av regeringen. Vi anser att det skulle vara en viktig regionalpolitisk satsning på att där höja vägstandarden med hänsynstagande till vikten av satsningar ur såväl trafiksäkerhets- och miljö- som regionalpolitiska synpunkter. Det är uppenbart att det behövs en uttalad politisk styrning för att få erforderliga väganslag för . Ett särskilt "vägpaket för bör enligt vår mening komma till stånd, som ett viktigt led i strävandena att förbättra infrastrukturen i länet och ge det en rättvis andel av resurserna. bör ge regeringen detta till känna. Nya principer behövs för anslagsfördelning De principer som styr fördelning av väganslag för olika projekt präglas i hög grad av de samhällsekonomiska effekterna ur nationellt perspektiv av väginvesteringar. Ju mer trafikerad en väg är desto mer lönande är en investering för just denna vägsträcka. Fortsätter vi att främst se rent ekonomiskt på väginvesteringarna leder detta till en nedåtgående spiral genom att vägar med liten trafik inte rustas upp med följd att trafiken sjunker ytterligare. Men för att ett samhälle skall kunna fungera behövs ett finmaskigt nät av vägar och även lågtrafikerade vägar är viktiga ingredienser i helheten och behövs främst för landsbygdsboende men även för näringsliv, turism och för att hela vårt land över huvud taget skall vara möjligt att vistas i och resa i och genom. Det är därför nödvändigt att många olika förhållanden beaktas och påverkar beslut om väginvesteringar. Dessa måste ses i ett helhetsperspektiv och bedömas inte bara ur samhällsekonomiska synpunkter utan även utifrån vad investeringen betyder för regionen och dess utvecklingsmöjligheter, för de berörda människorna, för trafiksäkerheten och för miljöpåverkan och mycket annat som inte kan mätas rent ekonomiskt. Väsentligt är också att Mot. man vid fördelning av väganslag beaktar vikten av att rättvisa och solidaritet T351 mellan människor i olika delar av vårt land även skall gälla vägar och kommunikationer. Vi anser att regeringen bör låta pröva samt fastställa vilka olika faktorer och hur mycket värde de skall tillmätas vid bedömning av olika väginvesteringar allt i syfte att få en rättvis fördelning så att vi över hela landet får ett tillfredsställande vägnät vilket är en av förutsättningarna för att hela skall leva. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till ett vägpaket för i syfte att nå en vägstandard jämförbar med övriga landet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrade grunder för fördelning av väganslag. () ()