ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Jo256 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo256 av m.fl. (mp) Getnäringen Om rättvisare norrlandsstöd för getproduktion Getnäringen bidrar till en levande landsbygd och innebär att det går att försörja sig på animalieproduktion även på små gårdar som inte har så stor areal . Anledningen till detta är att produkterna förädlas långt på den enskilda gården och ofta säljs utan många fördyrande mellanled. Inom de gröna vill vi verka för en utveckling av den småskaliga livsmedelsförädlingen och vill därför ge getnäringen större möjligheter att utvecklas eftersom den kan sprida idéer till andra typer av småskalig livsmedelsförädling. Getnäringen har fått kämpa i tuff konkurrens med komjölksproduktionen som varit subventionerad . Dessutom är norrlandsstödet som utgår till både komjölksproducenter och getmjölksproducenter orättvist utformat. Detta beror på att det saknades ett bra underlag för att beräkna norrlandsstödets storlek när getstödet infördes. har det bara schablonmässigt räknats upp i samma procentuella takt som mjölkstödet. finns bättre underlag för att beräkna stödnivån. Det har visat sig att arealåtgången för en mjölkget är 0.3 ha i genomsnitt medan arealåtgången per mjölkko är 1.65 ha. Det går alltså åt 5.5 gånger mer areal till en mjölkko än till en get. Om norrlandsstödet betalades ut proportionellt mot arealåtgången skulle getstödet behöva justeras upp i förhållande till kostödet. Vi tycker att det verkar rättvist att beräkna de relativa stödnivåerna efter arealåtgången. Den föreslagna uppjusteringen av norrlandsstödet innebär naturligtvis bara en förbättring för getproducenterna inom norrlandsstödets område. Men nästan hela produktion av getost finns i , vilket gör att det skulle innebära en väsentlig förbättring för getnäringen i landet. Med hänvisning till del anförda hemställs att hos regeringen begär att jordbruksnämnden får i uppdrag att se över getstödet i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1989/90 Jo256 gotab 99764, 1990
mot · GD02Jo258 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo258 av () Honung När man beaktar vilken oerhörd nytta som biodlingen medför framför allt genom att bina pollinerar alla slags växter och därigenom påtagligt ökar skördarna på våra åkrar och tillgången på vilda bär både till storlek och antal, så frågar man sig varför inte större ansträngningar görs för att främja biodlingen. Det är något av en skandal att importerar ungefär hälften av sin honungskonsumtion, och denna importhonung är ofta av sämre kvalité än den svenska. När man nu talar om att lägga ned åkerjord i skogs- och mellanbygderna skulle biodling i större skala vara en möjlighet att skapa arbete i glesbygd. Det kan vara både heltidsarbete, deltidsarbete och hobby av den typ som talar om i sin skattemotion. På vissa åkrar kan man odla honungsört i växelbruk med andra grödor. bör stödja utvecklingen av biodlingen, Lantbruksstyrelsen, lantbruksnämnderna, hushållningssällskapen bör alla engageras i främjandet av biodlingen. Det är knappast pengar som i första hand behövs utan ett ökat intresse och engagemang. Målet bör vara att åtminstone skall vara självförsörjande på honung. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om biodling.
mot · GD02Jo259 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo259 av m.fl. (c) Alternativ odling Inställningen till vad som är rationellt när det gäller skogs- och jordbruk håller på att förändras. Mångfald av arter, kvalité och jordmån t ex är begrepp som allt fler inser betydelsen av. har samhällets utbildning, rådgivning, finansieringsstöd och prisavtal styrt lantbrukarna hårt till att producera så mycket med så liten arbetsinsats som möjligt. Kemiska medel har dominerat över biologisk kunskap. Under hela har några jordbrukare hållit fast vid sin övertygelse att det väsentligaste är att öka markens bördighet och litat till och vidareutvecklat beprövade biologiskt inriktade metoder. ger allt fler dem rätt. , Föreningen Organisk Biologisk Odling och Föreningen odling har slutit sig samman och tillsammans med forskare och studerande vid bildat kontrollorganisationer. Kurser ordnas för att utbilda jordbrukare i alternativ odling. I har bildats en konsumentrörelse kallad Konsumentkorpen. Den kämpar för biologiskt lantbruk, för sunda friska livsmedel som vi mår bra av, en ren natur, en miljö i ekologisk balans och ett levande , kulturellt, socialt och ekonomiskt. Initiativtagare är bl.a. arbetsgruppen för landsbygdsutveckling, de biologiska odlarna och . har motionerat om en professur i alternativ odling. Den kommer att inrättas av skogs- och jordbrukets forskningsråd med hjälp av . Detta är mycket glädjande. Det är väsentligt att verksamheten organiseras vid med tillräckliga resurser och självständighet. Centerpartister har också motionerat om stöd till alternativodlarnas organisationer. Det är deras kunskap och praktiska erfarenhet som samhället till stora delar litar till när det gäller att lägga om jordbruket i mer biologisk riktning. beslöt att inkomsterna från jordbrukarnas avgifter på handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel skulle återföras till näringen och användas till forskning och rådgivning för alternativ odling. Eftersom kommer in till statskassan den vägen bör det uppenbarligen finnas resurser att stödja alternativodlarnas organisationer. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till alternativodlarnas organisationer. () () 1989/90 Jo259
mot · GD02Jo263 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo263 av m.fl. (m) Införselavgift på rågvete /90 har betydande kvantiteter rågvete importerats till . Denna import är inte belagd med införselavgift, varför följden blir att importören gör ekonomiska förtjänster till skillnad från vad som gäller för import av vanliga spannmålsslag. Importen är också ur det samlade jordbrukets och också statens synpunkt en oacceptabel belastning då landet tvingas exportera ytterligare kvantiteter svensk spannmål till låga priser på en redan dumpad världsmarknad. Det innebär en ytterligare press på lönsamheten inom svensk spannmålsproduktion. Utöver de angivna problemen har det framkommit att importerade rågvetepartier innehållit upp till mer än 10 gånger fler flyghavrekärnor än vad som enligt lag kan godtas för spannmål som skall gå till foder. Mögelsvampar har också konstaterats i spannmålen. Vidare har det funnits betydande inslag av vete-, råg-, korn-, havre- och majskärnor samt rapsfrön i tagna prov. Dessutom har gott om ytterligare ogräsfrön från kvickrot, snärjmåra, blåklint och åkerbinda noterats. Det råder hårda krav på de svenska spannmålsodlarna vad gäller bekämpningen av ogräset - inte minst flyghavren - för vilken det finns en hård, särskild lagstiftning. Mycket arbete och stora kostnader har lagts ner för att utrota flyghavren, som sprider sig genom transporter, med maskiner, fåglar och i gödsel o.s.v. Kraven på att produkten är sund och frisk är också höga i . Mot bakgrund av det ovan anförda framstår nuvarande rågveteimport som mycket stötande. Gällande innebär att inte har frihet att införa gränsskydd för en produkt - i det här fallet rågvete - utan att frågan först blir föremål för en förhandling i . Det är nu nödvändigt att sådana diskussioner omgående tas upp vid pågående förhandlingar. Det föreligger dock uppenbar risk att den vägen kan ta . En snabbare väg skulle kunna väljas - nämligen en begäran om omförhandling i , vilket är möjligt för att uppnå en nödvändig snabbare lösning. Den vägen kan dock kosta på, men kan ändå bedömas bli mindre smärtsam än vad som kan bli följden om ifrågavarande import då fortfarande skulle pågå och eventuellt ytterligare skulle ha ökat. Vi anser det mycket angeläget att nämnda import stoppas med hänsyn till de negativa effekter den skapar på flera sätt. Det är emellertid mycket bråttom och nödvändigt att gränsskydd kan införas före det att årets skörd kommer ut på marknaden. Om så inte sker kan de nuvarande problemen utvecklas till en kaotisk situation . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att införselavgift införs även för spannmålsslaget rågvete. () () 1989/90 Jo263 gotab 99995, 1990
mot · GD02Jo265 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo265 av m.fl. (fp) Utrikeshandeln med jordbruksprodukter Med hänvisning til! vad som anförts i motion 1989/90:N346 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppgift att inom ramen för GATT-förhandlingarna verka för ett breddat handelsutbyte med jordbruksprodukter och andra livsmedel. () () () () () () () () () () () (fp)
mot · GD02Jo269 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo269 av och (båda m) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Kr368 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att stödsystemet inom jord- och skogsbruksnäringen bör ges en utformning så att kulturlandskapets öppna karaktär kan bibehållas. () () 1989/90 Jo269273 1 1989/90.
mot · GD02Jo273 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo273 av och (båda m) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sk702 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att importutvecklingen följs noggrant för trädgårdsnäringens huvudkulturer, 2. att hos regeringen begär förslag om åtgärder syftande till förbättrade exportmöjligheter för svensk trädgårdsnäring.
mot · GD02Jo301 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo301 av m.fl. (s) Översyn av skogsvårdslagen Skogsvårdslagen är den lag som reglerar skogsnäringen. utfärdar förordningar och föreskrifter. Avverkning skall ske med hänsynstagande till naturvårdens och det rörliga friluftslivets intressen. Denna naturvårdshänsyn regleras enligt 21 §. Enligt uppföljande studier och utredningar är efterlevnaden av denna lagparagraf och dess föreskrifter och förordningar dålig. Detta är högst otillfredsställande sett både ur naturvårdssynpunkt och med hänsyn till det allmänna rättsmedvetande, där efterlevnaden av vissa lagar kan bedömas som mindre viktiga än andra. Skogsnäringen måste verka i överensstämmelse med de övergripande mål samhället ställt upp och i samspel med andra samhällssektorer. Näringen måste således bidraga till att uppfylla målen såväl ifråga om sysselsättning och ekonomisk tillväxt som för miljövårds- och naturvårdspolitiken. Utnyttjandet av skogen och skogsmarken har stor betydelse inte bara för skogsnäringen. Skogen är också en omistlig tillgång för friluftsliv och rekreation, bl.a. sådana verksamheter som jakt, bärplockning m.m. Den är ett viktigt inslag i kulturlandskapet. Enligt föreskriften till 21 § skall exempelvis stigar röjas efter avverkning. Inom områden i närheten av bebyggelse skall särskild hänsyn tas till det rörliga friluftslivet. Skador efter maskiner skall lagas. Vissa träd skall sparas m.m. Dessa bestämmelser följs dåligt. Detta beror både på okunnighet om gällande bestämmelser, ovilja att efterfölja dessa, och vetskapen om att överträdelser ändå inte beivras. De möjligheter till föreläggande av vite som lagen ger enligt 27 §, används praktiskt taget inte. Undersökningar visar att naturvårdshänsyn enligt 21 § ej beaktats i över hälften av avverkningarna. Som exempel kan nämnas en utredning utförd av som visar på en förödande nonchalans mot skogsvårdslagens hänsynsparagraf. Detta får inte fortgå. Respekten för naturvårdshänsynen i samband med avverkningar måste upprättas. Avverkning och naturvård måste på ett naturligt sätt samverka. Därför behövs mer information och utbildning på alla nivåer. Men detta räcker uppenbarligen inte. Har man inte på de år lagen varit ikraft nått bättre efterlevnad, måste lagen ändras. Detta bör ge regeringen tillkänna. Vi måste få en naturvårdshänsyn värd namnet. Regeringen bör pröva om skogsvårdsstyrelserna 1989/90 Jo301-307 är rätt organ att utöva naturvårdshänsynen enligt skogsvårdslagens hänsynsparagraf. Kanske kan andra organ med bredare naturvårdskunskaper vara en bättre tillsynsmyndighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av skogsvårdslagen med avseende på naturvårdshänsynen. () () 1989/90 Jo301
mot · GD02Jo302 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo302 av och (båda c) har bristen på nya skogsvägar främst inom privatskogsbruket orsakat stora problem. Tillgång till en god väg inom rimligt avstånd är en viktig förutsättning för ett aktivt skogsbruk. Bristen på vägar har därför minskat effekten av andra skogspolitiska åtgärder bl.a. de som syftar till att öka avverkningarna och olika skogsvårdande åtgärder. Ett rationellt utformat vägsystem kräver en god planering och samverkan. Stödet till skogsvägar är därför i allt väsentligt riktat mot objekt som måste utföras i samverkan mellan flera markägare. Bidragsgivningen till skogsvägar har emellertid varit för begränsad vilket gjort att byggnadstiden försenats med . Angelägna vägprojekt har inte kunnat utföras. konstaterar i sin anslagsframställan till regeringen för /91 att tillgängliga bidrags- medel under en lång följd av år varit avsevärt lägre än behov och efterfrågan. Styrelsen föreslår därför att rambeloppet bör räknas upp med 25 milj. kr. Regeringen däremot föreslår oförändrad ram och ett förslagsanslag på 60 milj. kr. för /91. Detta innebär en ökning med 5 milj. kr. jämfört med innevarande budgetår. Denna uppräkning är inte tillräcklig, vilket kommer att leda till att många angelägna vägprojekt för skogsbruket försenas eller inte kommer till utförande. Vi föreslår därför att anslaget för Stöd till byggande av skogsvägar för /91 uppräknas med 20 milj. kr. utöver regeringens förslag. Avdrag för byggande av skogsbilväg har framhållit att skogsvägar har en avgörande betydelse för ett rationellt enskilt skogsbruk. Det är också ett av de effektivaste medlen att öka skogsavverkningarna, förbättra skagsvårdem och öka inkomsterna i skogsbruket. Eftersom behovet av vägar är stort måste, förutom den av oss föreslagna anslagsökningen, ytterligare åtgärder vidtas. Vi föreslår därför en förändring av de skattemässiga avskrivningsreglerna för byggande av skogsvägar. Avskrivningstiden för byggande av skogsväg är enligt de nu gällande reglerna räknat från det år vägen byggs. Detta är, enligt vår uppfattning, . En ordning med kostnadsavdrag i direkt anslutning till 1989/90 Jo302 Med hänvisning till det anförda hemställs att till byggande av skogsvägar för /91 anslår 20 milj.kr. utöver vad regeringen föreslagit eller således 80 milj. [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avdrag för byggande av skogsvägar.1] () () byggandet skulle avsevärt stimulera skogsvägbyggandet. Angelägna vägprojekt kan snabbt bli utförda. Vårt förslag om kortare avskrivningstid för skogsvägar innebär att många projekt skulle kunna komma till stånd utan statsbidrag. Dessutom kan vissa administrativa besparingar göras inom skogsvårdsstyrelserna. 1 1989/90:Sk326
mot · GD02Jo308 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:J0308 av och (båda s) Skogsbruket i är ett stort skogslän med cirka 11,landets produktiva skogsmarksareal, av landets virkesförråd och av landets tillväxt. Skogsbruket (exkl. industri och transporter) ger underlag för cirka 2 900 årsarbeten. av råvaran förädlas i länet. Värdet av förädlade produkter från en årsavverkning i länet beräknades uppgå till . I en skoglig länsutredning, som slutfördes , framgår att avverkningsnivån kan höjas från dagsläget med 300 000-400 000 m3 skog/år . Relativt sett till andra näringar i länet är lönsamheten för skogsägaren låg i . är skogsvårdskostnaderna relativt höga mätt i kronor per avverkad kubikmeter genom att kubikmassorna per hektar avverkning är låga. Klena dimensioner, låga kubikmassor per hektar, relativt stor andel gran i avverkningen, långa transportavstånd för personal, maskiner och virke samt ofta svåra snöförhållanden bidrar till att skogsägarens ekonomiska avkastning från skogen inte blir så hög i som i andra delar av landet. Ett aktivt skogsbruk bidrar i hög grad till att bibehålla och eventuellt också öka sysselsättningen i vårt läns glesbygder. Skogsbruket har en mycket stor betydelse som underlag för att kunna bibehålla en viss servicenivå för befolkningen i glesbygden. För att kunna förverkliga önskemålen om en ökad avverkning i länet, en intensivare skogsvård för att kunna öka avverkningarna, en ökad satsning på kvalitetsproduktion för att ge en bra råvara till länets industri och för att naturvårdshänsynen skall kunna beaktas mer vid dikningsingrepp behöver länets skogsbruk tillföras ett statligt regionalpolitisk! stöd.Stödet skulle utgå till följande åtgärder: - Våtmarksdikning och skyddsdikning - Utvärdering av försöket i har beräknat att det statliga stödet för ett åtgärdsprogram som här beskrivits skulle vara cirka 30,5 milj. kr. Därefter bör en utvärdering ske. Nedan lämnas i tabellform en sammanfattning av de förslag till extra insatser i skogsbruket i som är angelägna att erhålla stöd till. Där stöd utgår till åtgärder avses med beloppen i tabellen tillägg utöver nu gällande stöd. Det bör observeras att privatskogsbruket äger av skogsmarken i länet och övriga skogsägare . När det gäller skogsvårdsåtgärder avser förslaget bara insatser inom privatskogsbruket. För åtgärder rörande vägar, dikning och kvalitetsskogsbruk avser förslaget också till viss del övriga ägare. Förslaget avser insatser som görs utöver skogsvårdslagens krav utom återväxtåtgärder efter § 5:3-avverkningar inom privatskogsbruket. milj.kr./år 1,0* 0,3* * Avser årliga belopp som bör kunna reserveras till slutet av treårsperioden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om insatser i skogsbruket i . () () 1989/90 J0308
mot · GD02Jo314 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo314 av och (båda s) Ädellövskogen Den s.k. ädellövskogslagen tillkom 1984 för att skydda vårt lands krympande bestånd av ädellövskog. Mycket tyder nu på att denna lag inte blev riktigt så effektiv som man kunde förvänta sig. Det finns exempel på att bestånd helt enkelt försvinner" och ersätts med granplanteringar. Det finns säkert många orsaker till dessa brott mot ädellövskogslagen. En orsak är förmodligen att det är två olika myndigheter på länsnivå - och - som har att handlägga frågor enligt denna lag. Här finns det möjligheter till olika tolkningar av lagens bestämmelser. Vidare finns det många oklarheter. Definitionen av ädellövskog varierar t.ex. från län till län. Begreppet bestånd är diffust. Det finns inga enhetliga kriterier för vad som utgör ett bestånd av ädellövträd. Sättet att göra beståndsavgränsningar blir helt avgörande för vad som skall räknas som ädellövskog, särskilt för mindre bestånd. En annan brist är att ädellövskogslagen inte rymmer några effektiva sanktioner mot förseelser av ovan nämnt slag. Enligt den gamla bokskogslagen kunde den som huggit ner bokskog i strid mot lagen föreläggas att plantera nya bokträd på avverkningsområdet. Den möjligheten borde också finnas i ädellövskogslagen. Över huvud taget borde hela lagen ses över i syfte att undanröja de oklarheter och brister som påtalats i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn av ädellövskogslagen. () () gotmb 99789, 1990
mot · GD02Jo316 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo316 av och (båda c) Försökskalkning i skogsmark Den fortgående försurningen av bl.a. skogsmark är ett av vår tids största miljöhot, med omfattande skogsskador som följd. utgör härvidlag ett av de mest drabbade länen, vilket bl.a. framgår av enflygbildsinventering av skogsskador, som utförts av . i bedriver begränsade mätningar av nederbördens ph-värde. Dessa visar på genomsnittligt uppmätta ph-värden i nederbörden strax över ph 4. Enbart genom nederbördens påverkan sker sålunda en raskt fortgående försurning. Den långsiktiga lösningen på försurningsproblemen kan endast åstadkommas genom en eliminering av utsläppen såväl nationellt som internationellt. I det kortsiktiga perspektivet måste emellertid även andra åtgärder vidtas. I våra sjöar och vattendrag har kalkning visat sig vara en effektiv överlevnadsåtgärd. Erfarenheterna av kalkning i skogsmark är ytterst begränsade, varför kalkning av skogsmark i stor skala ej kan rekommenderas. Ytterligare erfarenheter bör utvinnas genom försöksverksamhet. har under innevarande budgetår erhållit medel för försök i syfte att utveckla metoder för kalkning och vitaliseringsgödsling av skogsmark. I årets budgetförslag anvisas ytterligare 8,5 milj.kr. för denna verksamhet. Vi hälsar regeringens uppvaknande med tillfredsställelse, men anser alltjämt satsningen otillräcklig. Vi föreslår därför att beloppet uppräknas till 15 milj. kr. Det är vidare angeläget att försöket genomförs med bred geografisk spridning för att ge erfarenheter från lokaler med olika förutsättningar. Med hänvisning till vad ovan sagts om länets specifika förutsättningar bör delförsök förläggas till . Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att beslutar avsätta 15 milj. kr. för försökskalkning av skogsmark, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att försökskalkning av skogsmark bör förläggas till bl.a. . () () 1989/90 Jo316
mot · GD02Jo317 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo317 av och (båda fp) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T245 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring av ädellövskogslagen.
mot · GD02Jo318 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo318 av och (båda c) Skogsplantering på i , m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T246 hemställs 1. att hos regeringen begär initiativ i samverkan med landsting och berörda kommuner för att ge ett lagfäst skydd mot exploatering av regionens omistliga grönområden, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att yttersta restriktivitet bör tillämpas vid bidragsgivning för skogsplantering på i , 3. att begär att regeringen tillsammans med landsting och kommuner etablerar en fond för upprätthållande av kulturlandskapet i .
mot · GD02Jo319 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo319 av och (båda c) Säkerhetsdagar i skogsbruket Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:A292 hemställs att beslutar anslå . till för Säkerhetsdagar i skogsbruket.
mot · GD02Jo320 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo320 av m.fl. (c, m) Bidragen till skogsbruket Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sk448 hemställs att beslutar att slopa de statliga bidragen till skogsbruket /91.
mot · GD02Jo401 · 1990-01-15 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo401 av och (båda c) Ökat anslag till fiskerilån Den svenska fiskeflottan behöver en fortgående förnyelse och förbättring. Detta är angeläget både för att åstadkomma bättre arbetsmiljö och större sjösäkerhet som det också ger förutsättningar för bättre ekonomi i fiskeföretaget. Staten stöder denna verksamhet med fiskerilån och under innevarande budgetår har en ram på 40 milj. kr. för detta ändamål. Efterfrågan på lånemedel är betydligt större, och som exempel på detta kan nämnas att under föregående budgetår beviljat lån med väsentligt mer än 40 milj. kr. Detta har kunnat ske genom att reserverade medel kunde tas i anspråk. finns dock inga reserveringar kvar som kan utnyttjas för ändamålet, varför det i praktiken kommer att bli en minskning av de fiskerilån som kommer att kunna beviljas under /91. Från yrkesutövarnas sida kritiseras också att satt ett högsta belopp på lån till 1,5 milj. kr. per båt eller skepp. För att i större utsträckning kunna medverka vid finansieringen av fiskeföretag behöver det statliga lånebeloppet ökas. Ramen för att bevilja lån behöver därför ökas. har i sin anslagsframställan yrkat att anslaget skall ökas med 20 milj. kr. till 60 milj. kr. Detta anser vi vara en riktig avvägning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anslå . till fiskerilån för /91. () () 1989/90 Jo401-406 1 1989/90. 3 sami Nr Jo401406