ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Ub809 · 1990-01-22 00:00:00 — av m.fl. (mp) Handikappkunskaper hos byggherrarna Nyuppförda byggnader och anläggningar visar tydligt att de kunskaper och den erfarenhet som finns kring hur man bygger för t.ex. synskadade saknas eller tillämpas inte. Det är viktigt för den synskadade att kunna hitta rätt, känna sig säker och kunna använda lokaler och utrustning. Oklara gränser mellan gång- och möbleringsytor, bländande belysning och speglande material, utskjutande föremål i ögonhöjd är exempel på saker som är besvärande eller farliga för synskadade. Alla inblandade parter i byggprocessen behöver ökade kunskaper om hur man bygger mera tillgängligt och användbart för olika handikapp. Utbildningen och kunskapen måste därför förbättras, så att arkitekter, projektorer och byggare kan göra ett gott jobb. Naturligtvis gäller detta också den omgivande miljön som trafikplanering mm. En kartläggning borde göras av vilka utbildningar som är betydelsefulla för de handikappades miljö. Arkitekter, inredare, materialproducenter, byggnadsarbetare och många andra påverkar och utformar närmiljön. I samtliga utbildningar som bedöms vara av betydelse för densamma, måste relevant handikappkunskap ingå. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kartläggning av utbildningar där handikappkunskap måste ingå för att trygga de handikappades boende- och närmiljö. () () () Hans Leghammar (mp) () () 1989/90 Ub809
mot · GD02Ub810 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub810 av m.fl. (m) Idrottsgymnasier m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Kr509 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om idrottsgymnasier, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om idrottslärarutbildningen. land (m) Per Stenmarck (m)
mot · GD02Ub811 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub811 av m.fl. (m) Utbildningen av handikappade, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So260 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökad undervisning om olika handikapp i vårdyrkesutbildningarna och utbildningarna för byggnadssektorn, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om länsskolnämndernas ansvar för utbildningen av handikappade, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökningen av utbildningstiden för sjukgymnaster och arbetsterapeuter till , 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökning av antalet utbildningsplatser för logopeder. () () () () () Per Stenmarck (m) () () () () () () 1989/90 Ub811
mot · GD02Ub812 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub812 av och (båda fp) Invandrarelever och engelska språket För studier vid universitet och högskolor krävs en allmän behörighet, som innebär att eleverna måste ha läst svenska och engelska på valfri gymnasielinje. Betyget spelar dock ingen roll. Invandrarbarn som går i förberedelseklasser för att lära sig svenska språket får inte ta del av undervisningen i engelska eftersom man anser att det är tillräckligt jobbigt för dem att lära sig ett nytt språk. De kan på detta sätt förlora engelskundervisning . Följden blir att de aldrig får någon fullständig studiekurs i engelska. Befrielse från engelska på leder till att de också blir utestängda från ämnet på gymnasiet, då de saknar grundskolekompetens. De får mindre studiekurs på gymnasiet och lämnar skolan med ett ofullständigt slutbetyg, dvs. de saknar den högskolebehörighet som övriga elever har. Om de vill läsa vidare är enda möjligheten att komplettera på komvux under fyra terminer - oftast på egen bekostnad. Denna situation befinner uppskattningsvis ett par tusen elever sig i. Vissa försök är på gång att ta itu med problemet. Engelska erbjuds på sina håll som feriekurs och inom ITK-verksamheten. Undervisningen som sker på nybörjarstadiet fungerar emellertid inte som sluss till de vanliga klasserna. Mera lovande är SÖ:s projekt i 15 skolor, där engelska erbjuds som C(=nybörjar)språk på gymnasienivå. Slutbetyget ger dock ingen högskolebehörighet, då det anses att studier inte kan jämföras med den normala kursen . Denna uppfattning borde revideras. Hur mycket man lär sig beror på begåvning, mognad och motivation. Kravet på språkfärdighet för högskolebehörigheten är ju mycket lågt ställt. De flesta studerande med C- eller B-engelska kan säkert prestera bättre än en elev med lågt betyg från en allmän linje på tvåårigt gymnasium. Särbehandlingen av invandrarbarnen vad gäller möjligheterna att läsa engelska inom den svenska skolan är mycket orättvis. Det är inte bara det att de förmenas behörighet till högre studier, utan de utestängs också från yrken och arbetstillfällen där kunskaper i engelska behövs. Det borde vara självklart att alla elever får gå ut gymnasieskolan med åtminstone elementär kunskap i engelska. Vi anser att huruvida en studerande uppfyller de allmänna behörighetskraven för högskolestudier bör kunna prövas vid ett utvidgat högskoleprov. På så sätt får den sökandes faktiska kunskaper fälla avgörandet i de fall då gymnasiebetyg saknas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar om införandet av engelska B- och C-språk som ordinarie ämnen på gymnasieskolan, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om antagning till högskolestudier för dem som saknar formell meritering i engelska. () () 1989/90 Ub812
mot · GD02Ub813 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub813 av () Filosofiämnet i gymnasieskolan m.m. förslag om en ny gymnasieskola innebär att ämnet filosofi kvarstår som obligatoriskt endast på humanistisk linje och att det överförs till tillvalsblocket på övriga linjer. Den frihet som tillvalet sägs innebära är i detta fall illusorisk, då det är svårt för eleverna att träffa ett informerat val. All erfarenhet tyder på att när eleverna skall välja mellan filosofi och ett annat ämne, vilket nu är fallet på naturvetenskaplig linje, har ämnet att kämpa mot den stora svårigheten, att eleverna saknar kännedom om vad filosofi innebär, vilket i stor utsträckning avhåller dem från att välja ämnet. Detta motverkas endast marginellt av filosofilärarens korta information. SÖ:s förslag innebär således att filosofiämnet nästan utplånas från gymnasieskolan, då den humanistiska linjen är stadigt krympande. Det finns också synnerligen goda skäl att behålla obligatorisk filosofi på flera gymnasielinjer. Filosofiämnet är unikt i det avseendet, att det är det enda ämne i gymnasieskolan, som både ger träning i analys och kritiskt tänkande. Det är viktigt inte minst på samhällsvetenskaplig och naturvetenskaplig linje. Filosofi är också det enda ämne, som ger systematiska idéhistoriska utblickar och tillfälle till ämnesintegration. En inskolning i vetenskaplig metodologi tillhör liksom tvärvetenskap filosofins ansvarsområde. Ett annat område är moralfilosofin. I då moralfrågornas betydelse blivit alltmer uppenbar på många områden, torde det framstå som klart, att det vore förfelat att bara ett fåtal elever tankemässigt bearbetar dessa. Att reducera filosofin på gymnasieskolan skulle få negativa återverkningar även för högskolan. Det vore olyckligt eftersom ämnet är en teoretisk sammanfattning av gymnasiestudierna och därmed en utmärkt förberedelse för högre studier. Behovet av kritiskt-analytiskt tänkande har erkänts i där man kräver en tämligen omfattande filosofisk grundkurs som inledning till alla universitetsstudier. Vid har det s k core curriculum-programmet fyllt funktionen att låta studenterna söka utbildningens kärna. Den svenska högskoleutbildningen borde också erbjuda en förberedande vetenskaplig grundkurs i form av filosofi. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om filosofiämnet som obligatoriskt ämne på alla teoretiska gymnasielinjer, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om filosofi som förberedande kurs på högskolan. 1989/90 Ub813
mot · GD02Ub814 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub814 av m.fl. (m, s, fp) Lokalisering till av teknikerutbildning I årets budgetproposition 1989/90:100 bil. 10 föreslår föredragande statsråd att man skall genomföra en försöksverksamhet med en ettårig teknikerutbildning med huvudman på tio orter. Bakgrunden till förslaget är att i propositionen om ingenjörsutbildning (prop. 1988/89:90) att det skall finnas en teknikerutbildning för elever från årskurs 3 på teknisk linje (motsvarande) som inte väljer att gå till ingenjörsutbildning eller annan högskoleutbildning. Från och med /93 försvinner åk. 4 på den fyraåriga tekniska utbildningen. Den skall i princip ersättas av den tvååriga ingenjörsutbildningen i högskolan. Alla elever som har gått på teknisk linje är dock inte intresserade av en utbildning på hög teoretisk nivå. Denna elevkategori har tidigare valt teknisk linje för att få en teoretisk/praktisk utbildning och önskar snabbt komma ut i arbetslivet, där de har varit en stor tillgång för svensk industris utveckling. Med tanke på den elevkategori som teknikerutbildningen är tänkt för är det naturligt att den bör ligga inom gymnasieskolan. Utbildningen skall vara en avrundning av med en praktisk och näringsanpassad utbildning. Varje stadieövergång - utbyte av utbildningsmiljö - medför tidsförlust i kunskapsinhämtandet. På ett läsår blir tempoförlusten alleles för stor. Gymnasielärarna är för övrigt mycket kompetenta att tillsammans med ortens industri ge utbildning på rätt nivå för dessa elever. Sydvästra regionen av har en omfattande tillverkningsteknisk småindustri. De fyra kommunerna , , och har mer än 1 000 företag med nära 20 000 anställda. Industrin har haft mycket svårt att rekrytera personal med grundläggande tekniskteoretisk utbildning. Småindustrin i sydvästra är i ett mycket besvärligt läge på grund av ökade kvalitetskrav och krav på införande av ny teknik. Om all teknisk- teoretisk utbildning förläggs till högskoleorterna är det risk för att denna typ av regioner kommer i kläm. Ungdomen återvänder sällan till hemorten efter studier på annat håll. Det är en uppenbar risk att industrin kommer att sakna de mänskliga resurser som är av stor betydelse för regionen. Regionen har två gymnasieskolor, gymnasium i och i . Dessa har tillsammans med näringslivet i yrkesråd och med industriföreningarna planerat för en försöksverksamhet med teknikerutbildning med start /91. prioriterar kommun i samarbete med kommun vid försök med teknikerutbildning. Med en teknikerutbildning i regionen hålls den tekniska kompetensen levande i gymnasieskolan och KOMVUX. Detta kommer också att gynna elever i lägre årskurser. Även för industrin är detta positivt. Samarbete med teknikerutbildningen kommer att gynna den tekniska utvecklingen i industrin. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att försöksverksamhet med en teknikerutbildning lokaliseras till , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att försöksverksamheten med en ettårig teknikerutbildning bör ligga hos de kommunala huvudmännen. () () 1989/90 Ub814
mot · GD02Ub816 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub816 av m.fl. (fp) Hantverksutbildning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:N313 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rekryteringen till hantverksyrkena och förstärkning av utbildningsmöjligheterna, 2. att hos regeringen begär en översyn av vilka hantverksyrken som bör ha treårig utbildningstid och därefter återkomma med förslag därpå. (fp) ()
mot · GD02Ub817 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub817 av m.fl. (m, c, fp, mp) Lärarrekryteringen och läroplanerna för skolan 1989/90 Det finns ett självklart samband mellan å ena sidan läroplaner, vilkas innehåll saknar den realism som behövs, och å andra sidan ett lågt intresse för läraryrket bland utbildningssökande. Blivande lärare vill som varje annan arbetstagare ha en saklig och verklighetsanknuten arbetsbeskrivning för yrkesverksamheten. En sådan beskrivning är ofta en grundläggande förutsättning för att han eller hon skall känna stolthet över yrket och glädje i yrkesutövningen. Läroplanerna för och gymnasieskolan behöver ses över mot den bakgrunden. Detta gäller bl.a. läroplanernas allmänna delar. Dessa torde för övrigt kunna minska i omfattning. I fråga om övriga delar är det nödvändigt att de olika ämnenas kursplaner konkretiseras, så att den delen av arbetet i skolan kan utvärderas så sakligt som möjligt. Läroplanerna bör vidare vara så utformade att frågor om förbättringar av skolverksamheten kan diskuteras så objektivt och förutsättningslöst som möjligt. En förändring av läroplanerna i denna riktning är nödvändig, om läraryrket i fortsättningen skall kunna attrahera begåvade och för skolan engagerade människor. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att läroplanerna behöver ses över för att rekryteringen till läraryrket skall kunna förbättras. () () 3 sami Nr Ub817-821
mot · GD02Ub820 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub820 av () Utbildningsinsatser i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A458 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utveckling av gymnasieskolan samt vuxenutbildning och dess försöksverksamhet i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om maskiningenjörsutbildningen i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högskolan i Växjö-Sydostuniversitetet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppfinnarutbildningen på .
mot · GD02Ub821 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub821 av och (båda c) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A460 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en bättre fördelning av gymnasieutbildningen i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en fortsatt omfördelning av högskoleutbildning till den med sikte på att skapa ett , 3. att som sin mening ger regeringen till känna att en tvåårig teknisk högskoleutbildning bör etableras i och . gotab 99894, 1990
mot · GD02Ub823 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub823 av m.fl. (c) Jämställdhet i skolan, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A815 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om jämställdhet i utbildningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en kampanj för att rekrytera kvinnliga skolledare, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om roll för jämställdhetsarbetet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättande av jämställdhetsansvariga vid varje länsskolnämnd. () () () Per-O la () () () () () 1* 1989190.
mot · GD02Ub824 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub824 av och (båda c) Etikutbildning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90: K257 hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att i olika utbildningssammanhang föra in undervisning i etiska frågeställningar.
mot · GD02Ub826 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub826 av och (båda c) Fler kvinnliga skolledare, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A817 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en kampanj för att rekrytera fler kvinnliga skolledare, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om linjeval och utveckling av de mindre högskolorna.
mot · GD02Ub827 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub827 av m.fl. (fp) Utbildningen i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A297 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökad teoretisk gymnasieutbildning i län, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av regionalpolitiska hänsyn vid utbyggnad av universitets- och högskoleutbildning i . () (fp) gotab 99745, 1990
mot · GE02K31 · 1990-01-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:66 Ersättare för justitieråd och regeringsråd Propositionen innebär ändring i grundlag för att gejustitieråd och regeringsråd möjlighet att tjänstgöratillfälligt i respektive Rregeringsrättenefter avgång med ålderspension. Motivet för förslaget ärbrist på domare. sägs emellertid i propositionenatt man vill nedbringa antalet domare i de båda högstadomstolarna och att förslaget också bör ses i ljuset av dennasträvan.Förslaget förutsätter i princip att en viss yrkesgruppkommer att tjänstgöra efter avgång med ålderspension.Detta är ett avsteg från grundidén med pensionssystemetoch innebär att en liten kvalificerad yrkesgruppsärbehandlas framför andra yrkesgrupper.Ändringar i grundlag bör inte göras utan mycket godaskäl. Vi har inte funnit att sådana skäl föreligger.Det lär vara tämligen vanligt att de höga domarna vidsidan om sin dömande verksamhet bedriver olika former avlönsamma uppdrag, s.k. extraknäck (se bilagorna). Det kanpå goda grunder ifrågasättas om inte detta skulle kunnarubba tilltron till rättssystemets yttersta funktioner.Ifrågasättande av denna verksamhet har vid flera tillfällenförekommit i media (se bl.a. bilagorna).Vi avvisar lagförslaget men föreslår istället att frågan omhöga juristers, främst justitieråd och regeringsråd,möjlighet att extraarbeta utreds. Regeringen böråterkomma till med förslag till lag som begränsarmöjligheten att extraarbeta. Med hänvisning till anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:66,2. att hos regeringen begär förslag till lag somreglerar höga statligt anställda juristers, främst justitierådoch regeringsråd, möjlighet att extraarbeta.
mot · GD02A14 · 1990-02-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1989/90:95 om allmänt lönestopp 1989/90 A14-17 Strejkrätten är en omistlig del av vår demokrati. har arbetstagare haft strejkrätt som sitt medel för påtryckningar på arbetsgivaren. Utan denna strejkrätt hade vårt samhälle sett väsentligt annorlunda ut. har ratificerat flera internationella konventioner som tillförsäkrar medborgarna rätten att strejka. Den viktigaste är sociala stadga . Däri fastställs inom vilka ramar strejkrätten möjligen kan inskränkas. Folkrättsliga experter menar att skälen för det föreslagna strejkförbudet inte är tillräckliga för att godkännas vid en prövning mot konventionen. Förslaget i propositionen att med ett penndrag utplåna arbetstagarnas strejkrätt i lönefrågor är ett ingrepp som är oerhört i ett demokratiskt samhälle. Ingenstans i västvärlden har en sådan åtgärd vidtagits. Inte ens i skulle man våga föreslå något sådant. Inskränkningar i strejkrätten brukar förekomma i diktaturer som ett första led i att beskära de demokratiska rättigheterna. Det är uppenbart att ett starkare skydd krävs för att skydda strejkrätten från regeringar som misslyckats med sin ekonomiska politik. Jag föreslår därför att regler införs, som betydligt försvårar möjligheten att göra inskränkningar i den grundlagsfästa rätten att vidta stridsåtgärder. Som exempel kan nämnas de villkor som föreskrivs för rättighetsinskränkande lagstiftning som redovisas i Regeringsformens 2 kap 12 §. En annan tänkbar möjlighet är att inskränkande lagstiftning stiftas med viss kvalificerad majoritet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår proposition 1989/90:95, 2. att hos regeringen begär förslag så att den grundlagsfästa rätten att vidta fackliga stridsåtgärder ges ett starkare skydd.
mot · GD02A15 · 1990-02-12 00:00:00 — Motion till 1989/90: A15 med anledning av prop. 1989/90:95 om allmänt lönestopp I propostionen förslås bland annat att arbetsmarknadens parter skall bindas vid fredsplikt. Som motiv anförs den alltmer okontrollerade kostnads- och löneutvecklingen på den svenska arbetsmarknaden. Jag delar regeringens uppfattning att åtgärder måste till, men absolut inte ett generellt förbud mot strejk. Ett sådant är oförenligt med ett demokratiskt samhällsskick. de gröna har i andra motioner lämnat förslag till stram statsbudget och stram ekonomi, där de ekologiska ramarna respekteras. Där finns de effektiva åtstramningsmöjligheterna. Dagens situation inom bankväsendet visar dock, att vissa åtgärder måste vidtagas inom detta som medför visst intrång i konflikträtten på arbetsmarknaden. Det är inte rimligt att banker skall kunna neka utbetalning av de medel, som enskilda och företag har innestående. Förutom att det är djupt kränkande för den enskilde, orsakar det stora praktiska problem och är mycket påfrestande för solidariteten i det svenska samhället. Banker och fackföreningar må spela med sina egna resurser, men inte med andras pengar. Med hänvisning till ovan anförda hemställer jag att beslutar att hos regeringen begära förslag till lag, som ålägger banker, att utan hinder utbetala innestående medel när kontoinnehavarna så begär, även under pågående arbetskonflikt.
mot · GD02A19 · 1990-02-12 00:00:00 — Motion till 1989/90:A19 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:95 om allmänt lönestopp I propositionen föreslås en temporär lagstiftning om lönestopp. I lagförslaget föreslås även att arbetsmarknadens parter bör bli bundna av fredsplikt i fråga om löner och andra ersättningar till arbetstagare. Det är stötande för de resurssvaga grupperna att veta, att deras krav på rimliga villkor trycks tillbaka av folk som sätter sina egna löner. Av denna anledning finner de gröna det välmotiverat, rimligt och ur samhällspsykologisk synpunkt värdefullt att ledamöter tar del av sitt samhällsansvar och föregår med gott exempel. För att undvika massmediai fokusering och uppslitande debatt var gång man vill höja sina redan höga arvoden, är dessa numera kopplade till de statliga byråchefernas löneutveckling. Därmed erhålles en automatik i höjningarna, som undanröjer större delen av risken för debatt inför öppna kameror och granskande medborgarögon. Det bästa sättet att föregå med gott exempel är att man successivt sänker sina egna löner samt uppmanar andra kategorier, som har lika hög eller högre lön, att göra sammalunda. En rimlig början till dessa sänkningar kan förslagsvis vara av bruttolönen. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att beslutar uppdra åt förvaltningsstyrelsen att utarbeta förändring av gällande författning (SFS 1988:589) i syfte att sänka ledamöternas löner . () Hans Leghammar (mp) () Per ()
mot · GD02A22 · 1990-02-12 00:00:00 — Motion till 1989/90:A22 av m.fl. (s) med anledning prop. 1989/90:95 om allmänt lönestopp I det lagförslag som regeringen lagt föreskrivs uttryckligen att fredsplikt skall råda i fråga om löner och andra ersättningar (§ 5). Detta har väckt starka reaktioner på arbetsplatserna och de anställdas fackliga organisationer. Vi föreslår därför att: - Bestämmelserna i 5 § förslaget till lag om allmänt lönestopp skall utgå, - det i stället införs en bestämmelse om att förhandlingar som kan leda till beslut om dispens i sista hand skall kunna föras under obligatorisk medling. Medlarnas slutbud skall underställas regeringen för dispensprövning, - det om regeringen medger dispens måste finnas en skyldighet för arbetsgivaren att betala ut lön i enlighet med dispensbeslutet. Detta förfarande kan ses som en form av obligatorisk skiljedom. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att bestämmelserna i 5 § i förslaget till lag om allmänt lönestopp skall utgå, 2. att uppdrar åt regeringen att återkomma till med förslag om ett obligatoriskt medlingsförfarande i enlighet med vad som anförs i motionen. () () gotab 99874, 1990