mot · GD02A54 · 1990-03-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A54 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Målen för regionalpolitiken är att ge alla människor, oavsett var de bor i landet, tillgång till arbete, service och en god miljö. Den regionalpolitiska proposition som regeringen nu framlagt för innehåller en rad för positiva förslag. Det gamla år upprepade kravet från om sänkta arbetsgivaravgifter i inlandet finns med i propositionen och föreslås nu gälla de områden som omfattas av stödområde 1. Tyvärr gäller inte de sänkta avgifterna all privat näringsverksamhet. Så t.ex. utesluts jord- och skogsbruk, verkstäder och lanthandeln, vars hårt arbetande företagare inte kommer med i de ökande möjligheternas råd. Detta är enligt min mening otillfredsställande. All privat näringsverksamhet skall omfattas av de sänkta arbetsgivaravgifterna, vilket bör ges regeringen till känna. Det saknas förslag om vattenkraftspengar till elkraftsproducerande kommuner och län. Detta är oroande och otillfredsställande. Jag hänvisar till min motion i detta ärende avlämnad i samband med allmänna motionstiden . Där kräver jag att beslutar att 1//kWh producerad vattenkraftsel återförs till de vattenkraftsproducerande kommunerna och att 1//kWh återförs till länet, där de vattenkraftsproducerande kommunerna ingår. Jag föreslår också att dessa pengar skall utbetalas . Goda kommunikationer är en förutsättning för regional utveckling och balans. Detta gäller i hög grad inland, där kommunikationernas standard är helt avgörande för möjligheterna att utveckla näringslivet. Resurserna till väginvesteringar och vägunderhåll i är mycket otillräckliga och jag saknar kraftfulla insatser från regeringen vad gäller detta viktiga område i den nu aktuella propositionen. Krav och förslag på insatser för vägar och kommunikationsmöjligheter i har jag framfört i en särskild motion lämnad under allmänna motionstiden . Jag hänvisar till denna motion. har i en partimotion såväl under allmänna motionstiden som i anledning av den nu aktuella regionalpolitiska motionen krävt ökade resurser bl.a. till grusvägnätet. Av landets totala grusvägnät finns mer än hälften i . Jag hänvisar till partimotion i denna del. kommun i tillhör riksdagsbeslut (prop. 1981/82:113, AU 23) stödområde B. Motiv som då kunde anföras var bl.a. en mer robust företagsstruktur samt bättre kommunikationer än t.ex. grannkommunerna , som placerades i område A. beslut baserades på den då aktuella problembilden. Under har emellertid förändringar ägt rum som motiverar en annan inplacering för kommun än den som föreslås i propositionen. Kommunen har efter 1982 förlorat två större företag; boardfabrik i samt Norrlandshus trähusfabrik i . Dessa anläggningar hade vardera ett 100-tal anställda. Dessa två företag svarade tillsammans för av kommunens industrisysselsättning . Självklart har förlusten av dessa industriarbetsplatser inneburit påfrestningar för kommunen. Tillbakagången inom industrin har lett till betydande utflyttning från kommunen . Kommunens totalbefolkning och åldersstruktur har därmed urholkats. Aktuella prognoser tyder på fortsatt vikande befolkningsutveckling . Av kommunerna i stödområde A har ett fåtal haft svagare befolkningsoch sysselsättningsutveckling än . Genom en aktiv näringspolitik har kommunen delvis kunnat motverka de nackdelar man har haft till följd av sämre stödområdestillhörighet. Detta har skapat framtidstro. Vissa tillskott har också kommit kommunen till del i form av nya företag. Detta arbete skulle få ett allvarligt avbräck om nu aktuellt förslag genomförs. Företag som är verksamma i kommunen arbetar under samma villkor som företag i övriga inlandsområden. Dit hör höga kostnader att nå marknaden, svårigheter att få nyckelarbetskraft samt höga energikostnader. Dessa nackdelar gör att företagen i kommunen behöver den hjälp för sin förnyelse som en mer förmånlig stödområdestillhörighet skulle ge. I sammanhanget bör också nämnas att regeringen berett ansökningar om stöd till företag i på motsvarande sätt som företag placerade i stödområde A. Det framstår därför som märkligt att denna praxis inte omsatts till en justering av inplaceringen i stödområdet i propositionens förslag. Med inplacering i stödområde 1 följer också att företagen får föreslagna sänkningar av socialförsäkringsavgifterna. För de 600 industrisysselsatta i kommun samt de 100 anställda som ingår i övrig stödberättigad verksamhet skulle denna stimulans innebära en betydande förstärkning av konkurrenskraften. Med hänsyn till utvecklingen i kommun samt den möjlighet en inplacering i högre stödområdesklass kan ge, bör kommun inplaceras i stödomrde 1. Detta bör ges regeringen till känna. I den regionalpolitiska propositionen föreslås Åre kommun i stödområde 2. Åre jämförs då med industri- och turistkommuner i t.ex. Bergslagen, som ligger betydligt närmare Europamarknaden. Åre kommun är till ytan stor och har betydande glesbygdsproblem. Befolkningsutvecklingen i kan synas som gynnsam, men det beror på att många säsongarbetar inom turistnäringen är kyrkoskrivna i församlingen, men betalar skatt på annan ort. Befolkningsutvecklingen för 19801989 ser ut som nedanstående. -7,4 -3,1 -3,3 -3,4 exkl. Åre församl. -0,9 -0,1 Övriga kommuner i länet -6,0 -6,0 -6,9 -4,5 -3,9 Det är angeläget för Åre kommun att få höra till stödområde 1 av flera skäl: Den arbetskraftsintensiva turismnäringen är lika beroende av den sänkta arbetsgivaravgiften och andra stödåtgärder som andra jämförbara konkurrentområden. Turismnäringen i Åre kommun har låg lönsamhet. Industri- och tjänstenäringen i Åre kommun är beroende av samma utvecklingsmöjligheter som övriga landet. Detta för att skapa ett differentierat näringsliv inom kommunen, något som absolut inte ges med förslagen i propositionen. Ett exempel är mineralverksamheten i fjällregionen, som hamnar i ett mycket ogynnsammare läge än företag i omgivande kommuner. Det är inte lättare att bedriva traditionellt näringsliv inom Åre kommun jämfört med övriga kommuner i inlandsregionen. Åre kommun bör föras till stödområde 1. Detta bör ges regeringen till känna. Liknande starka och belysande argument kan översättas på förhållandena i . I propositionen föreslås att Rödön, Näskott, och Ås undantas från att förs till stödområde 1. Det förslaget kan jag inte ac- Mot. Jag anser att hela bör föras till stödområde 1. Detta bör ges regeringen till känna. Gränserna för vilka områden som skall räknas in i stödområden dras på ett sådant sätt som är långt från hur verkligheten ser ut. En stor del av landsbygden i kommun har klart sämre läge än centrala . Detta sämre läge innebär stora nackdelar för ett företagande, som skulle ge arbetstillfällen och innebära möjligheter för folk att bo kvar eller flytta till bygden. Ett par typiska sådana landsbygdsområden inom kommun är Häggenås och socknar. I Häggenås har ett flertal lyckade satsningar gjorts av ortsborna själva inte minst inspirerade av landsbygdskampanjen. Byssbon i byn är ett sådant exempel på idérikedom, sammanhållning och hårt arbete för bygdens framtid. Andra exempel rör Näs-Fåkerbygden där bygdens folk på olika sätt också försöker att klara sin existens och där arbetsmarknaden är liten och begränsad till serviceyrken, typ affär och åldringsvård. En såg ger också ett antal arbetstillfällen. Enligt min mening bör Häggenås och församlingar inom kommun föras till stödområde 1. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att de sänkta arbetsgivaravgifterna i stödområde 1 skall omfattas av all privat näringsverksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att kommun skall föras till stödområde 1, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att Åre kommun skall föras till stödområde 1, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att hela skall föras till stödområde 1, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att Häggenås och församlingar inom kommun skall föras till stödområde 1.