mot · GE02Jo11 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:4 Ändring i rennäringslagen (1971:437), m.m. Renskötsel i bedrivs i stort sett i helaNorrbottens, och samtdelar av och län.Bruttoarealen av de svenska samernasrenbetesmarker uppgår till ca 165 000 km2,varav ligger i . Närbruttoarealen reducerats med vattenområden,högfjällsimpediment samt bebyggd och odlad markåterstår en nettoareal om ca 137 000 km2.I regleras rennäringen irennäringslagen. I propositionen föreslås nu en radförändringar, vars konsekvenser synes svåra attöverblicka som andra väsentliga områdenutelämnas, t.ex. ett sameting.Helt generellt vill jag instämma i vad somframgår av lagrådets yttrande vad gäller samernasrätt till fastighet och en på urminneshävd grundadbruksrätt. Jag vill också erinra om skrivelsen frånSamernas Nationalråd, där man vänt sig motlagförslagets utgångspunkt när det gäller samernasjakt- och fiskerätt och efterlyst en närmarebelysning av skogssamernas rättsliga ställning.Härjedalens kommun påpekar i sitt remissvar attäven s.k. fjällbönder bör åtnjuta samhällets skydd.Fjällboendet, anser man, kan inte tillmätas sådannegativ inverkan på rennäringen som motiverartidigare gjorda ingrepp och framtidainskränkningar.Frågeställningar kring rennäringens utövande ärkomplicerade. Jag vill här särskilt beröra en del,nämligen jakten.Jakten har en utomordentligt storbetydelse för befolkningen inom de ifrågavarandeområdena och då inte minst för den verkligaglesbygdsbefolkningen. Flera statliga utredningarvisar också på jaktens betydelse som rekreation förmänniskor ifrån olika samhällsskikt. Dessutom vetvi att många av dem som bor i de små tätorternaovan odlingsgränsen har valt att flytta dit eller attstanna kvar tack vare tillgången på jakt och fiske påfritid. är jakt- och fiskerätten i principobegränsad för medlemmar i samebyn menrättigheterna gäller vid sidan av markägarens fiske-och jakträtt. Med andra ord innebär detta enbegränsning i markägarens äganderätt. Här finnsorsak till konflikter.Renskötselområdet. Enligt lagförslagetfår renskötsel bedrivas (året-runt-markerna) i och Västerbottenslappmarker; dels ovanför odlingsgränsen, delsnedanför denna gräns på mark som tillhör statenoch renbetesland där skogsrenskötsel av ålderbedrivs , sommaren eller hösten, ochdels --(vinterbetesmarkerna)osv.I har bl.a. tolkatrennäringslagen så att renskötsel är tillåten åretrunt på all statens mark inom hela landskapetLappland. Så kan också förslaget i propositionentolkas.Det föreligger kraftiga invändningar motförslaget. Statens mark nedom odlingsgränsenligger inte i ett samlat område. Marken är tvärtomofta insprängd i annan mark. Inom t.ex. Lyckselekommun, som totalt omfattar ca 5 600 km2,utgör statens mark . Övrig mark ägs avenskilda eller bolag. Statens mark och övrig markligger väl blandad.Rent praktiskt synes det omöjligt att bedrivarenskötsel med kravet att renarna enbart skallbefinna sig på statens mark. Det kommer attinnebära krav på omfattande stängsel.Rennäringen är miljövänlig och bör kunnasambruka marken i samverkan med andramarkanvändare. Det förslag som läggs fram hardock inte grundats på överläggningar med andraberörda och konsekvenserna av detta äruppenbara. Tendenser till ökade konflikter ochspänningar mellan rennäringsidkare och markägarehar uppträtt. Men här borde sakligaöverläggningar kunna bilägga tvister, vars orsakerhänförs till ökade skador på grödor ochskogsplanteringar samt renförekomster utanförrenbetesfjällen under icke tillåten tid -- maj--september. betyder rennäringentillsammans med ett aktivt skogsbruk mycket försysselsättningen i glesbygdsområden i Norrlandsinland. Näringarna behöver varandra för attbygden skall kunna upprätthålla den infrastruktursom behövs för att bevara och utveckla samhällena.Den ökade renstammen innebär påfrestningarför både den bofasta befolkningen och förrennäringsidkaren. För högt rental drabbar på långsikt samebyn genom överbetning. Det krävs entillförlitlig och aktuell betesinvestering för att angehur många renar betet tillåter. Någon form avrenkonto där renägaren på samma sätt som gällerskogskonto skulle kunna minska sina hjordar och fåpengar undanlagda för en längre period.Det är av stor betydelse för samhället att derenskötande samernas ställning och trygghet i sinnäringsutövning säkerställs men avvägningenmellan rennäringens markanvändning och fleraandra intressegruppers, bl.a. berörda markägare,måste noggrant uppfyllas. Målsättningarna börvara att relationerna mellan berörda gruppernärmas och inte fjärmas. Respekten för samernasegna kulturtraditioner och möjligheten att fullföljagammal sedvänja kräver särskilda insatser från detsvenska samhällets sida men en lagändring somskärper motsättningar mellan bofast befolkning ochsamer gagnar inte sitt syfte.Föreliggande proposition har inte tagit särskildhänsyn till de samlade insatser som behövs för attbehandla adekvata frågor som t.ex. sameting,minoritetsskydd, m.fl. insatser. Ett mergenomarbetat förslag bör därför föreläggasriksdagen, när de berörda frågorna ytterligarefördjupats. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår propositionen.