mot · GD02Jo79 · 1990-05-08 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo79 med anledning av prop. 1989/90:146 Livsmedelspolitiken Jördens befolkning fördubblades från 2,5 miljarder människor till drygt 5 miljarder. Världens livsmedelsproduktion ökade rekordartat. Produktionen av livsmedel per capita har ökat, vilket framgår av nedanstående figur. Per capita matpro- Per capita odlad Konstgödselanvänd duktion bruttoareal ning per hektar (1960-64=100) (hektar) (kilo) 'En FAO-gruppering som inkluderar plus , och . -En FAO-gruppering som omfattar utom länderna med planekonomier. !En FAO-gruppering som omfattar planekonomierna i dvs. , och Vietnamn. Källa: Grundas pä Data från FAO. Trots dessa positiva fakta får över 700 miljoner människor inte en näringstillförsel, som garanterar ett fullvärdigt liv. Extrem fattigdom är den vanligaste orsaken. Ökningen av den globala livsmedelsproduktionen har uppnåtts genom: - nya utsäden, som ger hög avkastning - ökad användning av handelsgödsel - ökad användning av växtskyddsmedel - ökning av den konstbevattnade arealen. Det finns emellertid nu många tecken, som tyder på att produktionsuppgången medfört långsiktiga problem på en rad områden. Skogsavverkning för att skaffa jordbruksmark har på många ställen lett till jorderosion och översvämningar nedströms. Odling i världens känsliga torrområden har medfört ökenspridning. Detta har drabbat , och . Livsmedelsöverskotten i , och har påverkats av stöd till produktionen, som i ökat från till . Inom EG har motsvarande stöd ökat . I många delar av och har miljöpåverkan av intensiv odling ökat, med nitatförorening av grundvatten, kväveläckage till floder och kustområden och förorening av vatten från bekämpningsmedel. Av den bevattnade arealen i ligger en femtedel eller inom områden där grundvattennivån sjunker. En stabilisering av nivån skulle leda till en skördeminskning på spannmål. eller senare måste en sådan stabilisering komma till stånd. De subventionerade överskotten av livsmedel har på exportmarknaderna pressat ned priserna och försvårat jordbruksutvecklingen i många utvecklingsländer. överskott har varit relativt små. Det måste ändå ligga i vårt ansvar att minska dem för att därmed bidraga till att minska skevheten i de internationella marknaderna. har utvecklingen mot en ökad livsmedelsproduktion per capita brutits. Jämför nedanstående figur. Världens spannmålsproduktion per capita 1959-1989 Kilo 1950 1960 1970 1980 1990 2000 De internationella vetepriserna har också gått upp från en bottennivå 1987 på per ton till ca . Det finns en växande oro inte minst inom inför möjligheterna att kunna möta kraven på livsmedelsområdet från en växande världsbefolkning och . Befolkningstillväxten globalt beräknas till ca en miljard människor per decennium. Hunger och undernäring 4 1989/90 . förorsakar oacceptabla effekter på liv och hälsa i många delar av Mot. 1989/90 världen. Om man tar hänsyn till befolkningsutvecklingen och de sannolikt Jo79 yttersta allvarliga effekterna av en klimatförändring genom växthuseffekten och en ökning av den ultravioletta strålningen genom skador på ozonskiktet, inser man att den framtida livsmedelsförsörjningen är utsatt för allvarliga hot. Dessa två miljöproblem måste ha högsta prioritet när det gäller nationella och internationella åtgärder. Det kan hända att den över hela världen planerade övergången från fossila bränslen till förnybar energi inte minst i form av arealberoende växter på kommer i konflikt med världens behov av areal för produktion av föda. Det måste därför ligga i globala ansvar att omställningen av svenskt jordbruk sker på ett sådant sätt att vi på kan ställa livsmedel till förfogande om det begärs från sida. Detta bör ges regeringen till känna. Svenskt jordbruk och EG För bör det vara naturligt att deltaga som fullvärdig medlem i det europeiska samarbetet inom EG. Detta mål bör kunna uppnås i mitten på eller . Det svenska jordbruket bör därvid inte utgöra något problem. Producentprisnivån i och inom EG är i stort sett densamma. Den svenska livsmedelsindustrin och handeln skulle emellertid möta en hårdare konkurrens än . Det bör vara gynnsamt. Med de relativt små exportöverskott, som föreligger inom svenskt jordbruk, torde som medlem få göra större inbetalningar till EGbudgeten än vad som motsvaras av de utbetalningar till som föranleds av kostnaden att exportera ett livsmedelsöverskott från vårt land. EGbudgetens utgiftssida upptas ju till största delen av exportfinansiering av jordbruksprodukter. Med en jordbrukspolitik, som syftar till att ytterligare minska dessa överskott kommer detta förhållande att gälla i än högre grad. Jordbruket kan alltså i medlemskapsförhandlingar räknas som en betydande tillgång för . Fördelarna för vårt land av ett medlemskap torde avsevärt överväga den ökade budgetbelastning ett medlemskap medför. Av det anförda framgår att det är viktigt att en avreglering i skall ske på ett sådant sätt att ett medlemskap i underlättas. Så bör t.ex. gränsskyddet ligga på en nivå, som är samordnad med EG-nivån. Vid den kontrollstation för utvärdering av den nya jordbrukspolitiken, som moderata samlingspartiet föreslår bör harmoniseringen till utvecklingen inom EG kontrolleras och eventuella korrigeringsåtgärder vidtagas. Avvecklingsstöd till äldre jordbrukare Det bör övervägas om man för äldre jordbrukare, som avser att taga areal ur traditionell jordbruksproduktion, kan erbjuda en inkomstförstärkning i form av pensionspoäng i stället för omställningsbidrag. Det bör ankomma på regeringen att snabbt utreda möjligheten att välja Mot. 1989/90 en sådan lösning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ansvar att kunna ställa livsmedel till förfogande på FN:s begäran, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten att harmonisera utvecklingen av svenskt jordbruk till motsvarande utveckling inom EG-området, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avvecklingsstöd till äldre jordbrukare. gotab 96633, 1990