mot · GD02Jo87 · 1990-05-08 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo87 av och (s, c) med anledning av prop. 1989/90:146 Livsmedelspolitiken I försörjer sig av den arbetande befolkningen direkt inom jord- och skogsbruk. Inom livmedelsindustrin och andra kringnäringar direkt hänförliga till jordbruksnäringen arbetar ytterligare . Det är en unikt hög andel jämfört med landet i övrigt. Den omställning av det svenska jordbruket som föreslås i proposition 1989/90:146 skulle således få större konsekvenser för än något annat län. är möjligheterna till annan sysselsättning begränsade, dels av den mångåriga inriktningen på jordbruk och dess förädlingsindustri, dels av att naturliga förutsättningar för dagpendling över länsgränsen saknas. Det finns således starka skäl att ta hänsyn till situation i samband med en avreglering av jordbruket. I andra delar av landet har vid många tillfällen särskilda stödinsatser gjorts då arbetsmarknaden kraftigt påverkats av olika skäl. står nu inför en liknande situation om omställningen av jordbruket får sitt genomslag fullt ut. Förutom dessa direkt sysselsättningspolitiska skäl till särskilda insatser för finns anledning att skydda det öppna landskap som bland annat ger underlag till en annan av viktiga näringar, turismen. De satsningar på landskapsvårdande åtgärder som föreslås i propositionen kan inte fylla behovet av stöd för fortsatt gotländskt lantbruk. Mycket av den specifikt gotländska landskapsbilden är en följd av betesdrift. Fårbetets stora roll kan i det sammanhanget inte förbises. Särskilt gäller detta strand och hedmark. Mjölk- och köttproduktion är de dominerande produktionsgrenarna på . Ur såväl sysselsättnings- som miljösynpunkt har de utomordentligt stor betydelse. Av utnyttjas till odling som underlag för mjölk- och köttproduktion. Vallodlingen begränsar även växtnäringsläckaget betydligt från den gotländska åkermarken som till stor del består av tunna, lättgenomsläppliga jordar. Den sockerbetsodling och sockerproduktion som på liksom på stöds av regionalpolitiska skäl hänger nära samman med animalieuppfödningen genom att biprodukter från sockertillverkningen används som foder. Den gotländska livsmedelsindustrin är till stor del inriktad på att ta hand om animalieprodukter. Relativt nya anläggningar för slakt och styckning och för mejeriprodukter tar emot den gotländska produktionen. De är anpassade till en högre produktion än dagens och skulle med ett mins kat underlag inte kunna utnyttjas rationellt. Då produktionsområdet är na- Mot. turligt begränsat skulle hela den gotländska livsmedelsindustrin vara i fara Jo87 vid en minskad råvarumängd. Därmed riskeras en tredjedel av den gotländska industrin. De skäl som här framförts bör vara fullt tillräckliga för att motivera någon form av insatser till stöd för mjölk- och köttproduktion på i fortsättningen. Även fårnäringen som av hävd har en stark ställning på men på grund av bristande lönsamhet halverats under de två senaste årtiondena bör komma ifråga i detta avseende. Det bör ankomma på utskottet att närmare fastställa formerna för ett sådant stöd, inom ramen för stödet till mjölkoch köttproduktion. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av insatser för att bevara mjölk- och köttproduktion inklusive fårproduktion och därmed livsmedelsindustri på . () () 1* 1989/90. 3 sami Nr Jo86-95