ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02K250 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K250 av och Hans Nyhage (mp, m) Ersättning på grund av oförutsedda effekter i lagstiftningen I en stat med strukturella utveckling stiftas en mycket stor mängd lagar . Detta kräver en sofistikerad lagstiftningsprocess, som med nödvändighet är organsatoriskt och byråkratiskt utformad för att fylla mycket högt ställda krav på rättsäkerhet och trygghet i samhället. Men i en sådan process, med så många inbördes beroenden mellan olika lagområden, så är det oundvikligt att oförutsedda effekter då och då kan uppstå. I de flesta fall händer ingenting, utan lagstiftarna själva, rättsmaskineriets skickliga hantverkare, vakna juridikstuderande och ibland även mediarepresentanter upptäcker och slår larm om felaktigheter, eller tveksamheter, så att rättelse kan ske. Men i enstaka olyckliga fall inträffar skada för enskild person och denne kan då råka riktigt illa ut. I en del fall uppstår då så stor publicitet att någon regeringsföreträdare engagerar sig och rättar till missförhållandet, så som t.ex. skedde i fallet med . Men i andra sammanhang är inte offret lika massmedialt intressant och kan inte få till stånd någon rättelse av sitt fall - hur moraliskt rätt han/hon än har. Dessutom är det faktiskt så, att regeringen kan tvingas skriva en särskild proposition om enskild person i sådana fall och det är ett förfaringssätt som knappast låter sig göras. Enklaste sättet att komma runt detta sällsynta, men - för den drabbade obehagliga fenomen, är att skapa en fond ur vilken ersättning kan utbetalas efter ansökan från den drabbade och bedömning av därtill utsedd instans en lagrättningsfond. En ersättning för förlust, som utbetalas ur denna fond, är således alltid moraliskt betingad - aldrig juridiskt - varför begreppet rätt till ersättning aldrig kan förekomma i dessa sammanhang. Inte heller kan en skyldig orsakare stå att finna, utom möjligen lagstiftningsprocessen som sådan och en process som överenskommits i demokratisk ordning är hela landets ansvar. En lämplig storlek på denna fond kan - tills erfarenheter vunnits om lämplig storlek - vara 200 basbelopp och regeringen bör fylla på fonden upp till detta belopp, tills tar annat beslut. Lämplig instans att bedöma och verkställa utbetalningar ur fonden kan t.ex. vara lagrådet, HD, eller annan neutral och opolitisk instans. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättande av en lagrättningsfond. () Hans Nyhage (m)
mot · GD02K253 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K253 av Hans Leghammar m.fl. (mp) Kollektivanslutningen till politiska partier Fackföreningar har alltjämt viss möjlighet att kollektivansluta medlemmer till socialdemokraterna. Att ansluta människor på detta sätt till ett politiskt parti strider mot vår grunduppfattning om den enskildes personliga ansvar och rätt till självbestämmande. Egentligen är det ett brott mot demokratins idéer. Alla möjligheter till kollektivanslutning måste därför avskaffas. Detta krav har tidigare framförts från flera håll i , dock utan att det lett till något slutgiltigt avskaffande av kollektivanslutning till politiska partier. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lag, så att kollektivanslutning till politiska partier helt förbjuds. Hans Leghammar (mp) () () gotrnb 99829, 1990
mot · GD02K255 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K255 av m.fl. (fp) Grundlagsskyddad näringsfrihet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:N346 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om grundlagsskydd av näringsfriheten. () () () () () () () () ()
mot · GD02K256 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K256 av m.fl. (m) Negativ föreningsrätt, m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:A760 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till ändring i regeringsformen för att säkerställa den negativa föreningsrätten, 2. att beslutar att upphäva reglerna i 3 kap. 4-7 § kommunallagen (1977:179) om personalföreträdares närvarorätt vid sammanträden med kommunala nämnder och styrelser. (m) () () ()
mot · GD02K301 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:K301 av och (båda mp) Beredningen i av ärenden om alkoholskatt Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So219 hemställs att beslutar att socialutskottet skall bereda skattesatserna på alkohol. () ()
mot · GD02K303 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:K303 av och (båda fp) hör till de mest arbetsbelastade riksdagsutskotten. Ett huvudskäl till detta är att antalet viktiga miljöfrågor vuxit mycket starkt . Det stora utrymme som miljöfrågorna måste få framöver i svensk politik, liksom deras växande internationella betydelse, talar enligt vår mening för en översyn av nuvarande utskottsindelning. Vårt förslag är att miljöfrågorna bryts ut från jordbruksutskottet och handläggs av ett särskilt och nyinrättat miljöutskott. Dit skulle ev. också vissa miljöärenden som handläggs i andra utskott kunna föras. Jordbruksfrågorna kan då antingen, som , ligga kvar i ett särskilt jordbruksutskott, eller ev. föras över till något annat utskott. Utan tvivel finns viktiga samband mellan jordbruksfrågor och miljöfrågor. Men lika viktiga samband finns mellan miljöfrågor och trafik, miljöfrågor och bostadsfrågor etc. Alla dessa kan också, i vissa situationer, komma i konflikt med miljöintressen. När miljöfrågorna blir alltmer väsentliga får inte traditionella utskottsindelning bli ett hinder för en mer rationell och ändamålsenlig handläggning. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar förändra sin utskottsorganisation så att miljöfrågorna hädanefter handläggs av ett särskilt miljöutskott.
mot · GD02K308 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: K308 av () Motionsrätten i Hosten lämnade regeringen en skrivelse till om den ekonomiska utvecklingen. Liknande skrivelser har avlämnats även vid tidigare tillfällen. När generell motionsrätt på skrivelser från regeringen infördes skrev KU (1987/88:43) i sitt betänkande: Utskottet vill liksom (folkstyrelse) kommittén och departementschefen understryka att en motion med anledning av en skrivelse från regeringen skall gå ut på att skall göra ett uttalande i någon fråga som berörs i skrivelsen. En motion med förslag om ändrad lagstiftning, höjning av anslage.d. måste däremot anses gå utanför ramen för de ärenden regeringen har väckt. Hur långt skall då motionsrätten med anledning av regeringens skrivelse om den ekonomiska utvecklingen anses sträcka sig? En möjlighet är att hävda att den fråga regeringen har väckt bara gäller bedömningen av vad som händer i ekonomin. Motionsrätten skulle i så fall inskränka sig till att avse de prognoser regeringen redovisar. Detta förefaller vara gällande tolkning. En annan möjlighet är att hävda att den fråga regeringen har aktualiserat är landets ekonomiska situation och att motionsrätten därför bör anses gälla även behovet av eventuella förändringar i den ekonomiska politiken med anledning av de fakta som redovisas. En mycket vidsträckt tolkning av motionsrätten med anledning av regeringsskrivelser skulle kunna leda för långt. Det finns t.ex. inte skäl att låta dessa ge upphov till ett slags andra allmän motionstid på det ämnesområde skrivelsen avser. Det måste konstateras att den ekonomiska politiken har en speciell ställning eftersom dess framgångar och misslyckanden i hög grad påverkar vad som går att uträtta på andra politiska områden. Om oppositionspartierna inte har möjlighet att motionsvägen reagera på de fakta regeringen redovisar i en skrivelse om den ekonomiska utvecklingen och föreslå korrigeringar i riktlinjerna för den ekonomiska politiken blir både skrivelsen och dess behandling i mindre meningsfull. Motionsrätten bör därför förtydligas på denna punkt. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att motionsrätt om riktlinjer för den ekonomiska politiken skall föreligga med anledning av en regeringsskrivelse om den ekonomiska utvecklingen.
mot · GD02K309 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:K309 av () arbetsår Med nuvarande arbetsordning påbörjas riksdagsarbetet samt avslutas omkring den 10. arbete är i huvudsak upplagt på arbetsplena och samt också och i slutet av arbetsåret även . och pågår i stort sett under hela arbetsåret interpellations- och frågedebatter i kammaren. Enligt min mening bör riksdagsåret istället börja eller . I gengäld bör riksdagsledamöterna i större utsträckning än vad nu är falle* kunna vara hemma i sin egen valkrets de flesta och . Mera av interpellations- och frågedebatterna bör således kunna medhinnas under veckans övriga dagar. Med en omläggning av riksdagsarbetet på det sätt som jag skisserat skulle det dels bli större möjligheter för den enskilde riksdagsledamoten att verka i sin egen valkrets under själva riksdagsåret, dels ge bättre möjligheter att mera regelbundet i förekommande fall vara hemma hos familjen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar tillsätta en parlamentarisk utredning med uppgift att utreda och inkomma till med förslag om förändring av arbetsår enligt de riktlinjer som angivits i motionen.
mot · GD02K310 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K310 av och (båda s) Införande av 020-nummer För att göra det lika billigt att nå oavsett var i landet man ringer ifrån föreslår vi att skaffar sig ett s.k. 020-nummer. Detta borde också gälla alla övriga samhälleliga inrättningar såsom länsstyrelse och andra myndigheter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om användandet av 020-nummer till m.fl.
mot · GD02K311 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K311 av och Hans Leghammar (m, mp) Sanningsförsäkran vid utskottsutfrågningar kan riksdagsutskotten anordna offentliga utskottsutfrågningar. Metoden att inhämta upplysningar genom att utfråga särskilt inbjudna personer har dock praktiserats tidigare, även om utfrågningarna då har skett bakom lyckta dörrar. Det är självfallet av största vikt att de informationer som lämnas till utskotten är korrekta. De ligger ofta till grund för viktiga beslut. Något krav på att de personer som framträder inför utskotten skall tala sanning finns emellertid inte. Det är sålunda möjligt att lämna felaktiga eller vilseledande uppgifter liksom att förtiga viktig information utan att detta går att åtgärda juridiskt. Detta är otillfredsställande. Det innebär att kraven på sanningsenlighet är större för den som vittnar i t.ex. ett enkelt trafikmål än för den som hörs av ett riksdagsutskott. har allmänhetens intresse ökat för de utfrågningar - offentliga eller bakom lyckta dörrar - som anordnas av riksdagsutskotten. Ett stort antal utfrågningar har genomförts. I samband därmed har bl.a. frågan rests om inte någon form av sanningsförsäkran borde lämnas av de som företräder inför utskotten för att lämna upplysningar. Frånvaron av regler om sanningsförsäkran i samband med utskottsutfrågning beror förmodligen på att sådana förekom mycket sparsamt för arbetet med nu gällande regeringsform och riksdagsordning. Situationen är emellertid en annan. Så har t.ex. granskningen av regeringen vuxit i omfattning och blivit mer inträngande. Det finns starka skäl att införa någon form av sanningsförsäkran för dem som utfrågas av riksdagsutskotten. De som företräder inför utskott för att lämna upplysningar kan indelas i tre kategorier. Det handlar om personer med ett politiskt ansvar, dvs.statsråd, statssekreterare och politiskt sakkunniga i departementen. Vidare personer i statlig tjänst. Slutligen privatpersoner som kan vägra företräda inför utskottet. Det är viktigt att analysera vad som bör gälla för dem som skall lämna upplysningar inför utskott. I samband härmed bör övervägas om olika regler bör gälla för de olika kategorierna, och huruvida sanningsförsäkran skall avläggas av samtliga grupper. Att statsråd, statssekreterare och politiskt sakkunniga bör avlägga sanningsförsäkran skall vara självklart. Frågan bör därför utredas i syfte att skyndsamt införa en ordning med sanningsförsäkran för utskottsutfrågningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att frågan om sanningsförsäkran för dem som lämnar upplysningar till riksdagsutskott skyndsamt utreds i syfte att framlägga lagförslag om sådan försäkran. () Hans Leghammar (mp)
mot · GD02K312 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K312 av m.fl. (s, m, fp, c, vpk, mp) Biografier över riksdagsledamöter från enkammarriksdagen Efter motioner vid ett flertal tillfällen (1954, 1959, 1978/79) beslöt 1979 att låta förvaltningsstyrelse utreda frågan om riksdagsbiografier. tillsattes en biografikommitté, som 1981 lade fram förslag om biografering av tvåkammarriksdagens ledamöter . godtog kommitténs förslag och tillsatte en verkställande kommitté, biografikommitté. Genom denna kommittés försorg har banden 1-3 av riksdagsbiografin utgivits. Dessa band behandlar länen A - N samt U. Under arbete är f.n. band 4 (länen O - T). Detta band beräknas vara klart . Ett sista band 5 (länen W - BD) samt vissa register beräknas föreligga i tryck . Därmed är uppdraget att biografera tvåkammarriksdagens ledamöter fullföljt. Det ter sig enligt vår mening därför naturligt att nu börja förbereda en fortsättning för enkammarriksdagens del. Bristen på personhistoriska källor om var huvudskälet till beslutet om biografierna för tvåkammarriksdagen. Samma skäl gäller också beträffande enkammarriksdagen. Häremot kan givetvis invändas att det numera fr.o.m. valperioden 198285 har utgivits utförliga Fakta om folkvalda med fylliga uppgifter om riksdagsledmöterna. Följande skäl kan emellertid trots detta anföras för en fortsättning. För det första är det en lucka 1971-1982, vilken under alla omständigheter behöver fyllas. För det andra saknas i Fakta om folkvalda de historiska länsvisa översikterna över befolkningsutveckling, näringsgrenssammansättning, valkretsindelningar, mandatfördelning och ledamöternas mandatperioder. Viktigare torde emellertid vara att det - sett i ett längre perspektiv - för översiktens och sammanhangets skull liksom av handgripliga praktiska skäl (8 volymer Fakta om folkvalda på ca ) blir önskvärt att göra sammanställningar över låt oss säga en 20 å . -1 ett fortvarighetstillstånd med heltäckande och fylliga Fakta om folkvalda och med tillgång till nya tekniker kan sannolikt arbetet med kvartssekelsammanställningar bli enklare än arbetet med tvåkammarbiografierna har varit och den första längre enkammarbiografin kommer att bli. Enligt vår mening bör nu förvaltningsstyrelse få i uppdrag att fortsätta arbetet med riksdagsbiografierna att omfatta enkammarriksdagen. I första hand bör detta arbete självfallet inriktas på att fylla den lucka som nu finns för och därjämte överväga att sammanföra uppgifterna Mot. i de 3 utgivna volymerna biografier 1982-91 (och eventuellt 1991-94) med K312 Dessutom bör övervägas hur Fakta om folkvalda skall utformas för att man i fortsättningen i ett längre perspektiv skall kunna göra kvartssekelvisa sammanföringar i en sammanhållen biografi. Med hänvisning till det anförda hemställs att förvaltningsstyrelse får i uppdrag att fortsätta arbetet med riksdagsbiografierna att nu omfatta enkammarriksdagen. (m) () () (vpk)
mot · GD02K313 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K313 av och (båda Tjänst som språkvårdare i Vården av det svenska språket blir alltmera angelägen. Konsten att skriva klart, skriva enkelt, skriva kort och skriva svenska - som uttryckte det - tycks bli allt svårare. Frestelsen att låta språket bli byråkratiskt och formellt är svår att motstå. Även vi riksdagsmän faller alltför ofta för den. Det är inte heller lätt att hålla språkkänslan levande när lektyren ofta består av utredningsbetänkanden, propositioner, motioner och utskottsbetänkanden. Till detta kommer att många ledamöter inte i sina tidigare yrken haft anledning att skriva texter som skulle bli offentliga och offentligt granskade. som Riksradio har anställt särskilda språkvårdare med uppgift att dels granska texter, dels medverka i utbildning av dem som i sina arbetsuppgifter har att tala offentligt eller skriva texter för offentligt bruk. Med denna motion vill vi föreslå att en språkvårdare anställs i . Hennes (eller hans) uppgift bör vara att leda kurser för ledamöter och tjänstemän och att stå till förfogande för enskilda ledamöter som vill ha sina utkast till motioner eller anföranden granskade från språklig synpunkt. Detta förslag bör närmare prövas av förvaltningsstyrelsen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger förvaltningsstyrelsen till känna vad i motionen anförts om språkvård för .
mot · GD02K314 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K314 av och (båda m) Grupplivförsäkringar för ledamöter och dess personal har tidningar beskrivit svårigheten att få klarhet i skadeståndsersättningen till de anhöriga till de omkomna vid flygolyckan i . Det fattas innan gått och de anhöriga har ännu inte fått ut någon ekonomisk hjälp. Vid en så oväntad händelse som ett plötsligt dödsfall späds de efterlevandes förtvivlan på genom stressen av att inte veta från dag till dag hur deras ekonomiska situation kommer att se ut. Många har inte så stora disponibla penningbelopp i handen att de kan klara plötsliga och stora utgifter. De har kanske sina tillgångar bundna i ett eget hem eller bundna på annat sätt. Riksdagsledamöter och personal inom förvaltningen reser mycket ofta inom för att studera tillståndet inom sina resp. ansvarsområden. Man använder sig av alla slags färdmedel. Det kan emellertid även inträffa oväntade dödsfall utan att det för den skull behöver vara en olyckshändelse, stressade människor är utsatta för många påfrestningar och långa perioder av stressigt arbete kan även det kräva sin tribut. Vi motionärer kommer båda från det län. där två av de vid flygolyckan i omkomna hörde hemma. Den utdragna ersättningsutredningen upprör oss. Därför anser vi att man måste lösa hela försäkringsfrågan på ett för alla enkelt, billigt och säkert sätt. Det bästa sättet vore om förvaltningskontoret finge i uppdrag att genom anbudsförfarande hos försäkringsbolagen förhandla fram ett erbjudande om att teckna individuella grupplivförsäkringar. För att man skall kunna undvika att anhöriga hamnar i en liknande situation, som den nu aktuella, borde erbjudandet om att teckna en gruppförsäkring kunna ges till alla, som börjar sitt arbete inom , till såväl fast anställd personal som till alla riksdagsledamöter. Många fack har förhandlat fram möjligheter för sina medlemmar att teckna individuella grupplivförsäkringar, många arbetsplatser tillhandahåller detsamma. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ge förvaltningskontoret i uppdrag att utreda någon form av grupplivförsäkring för ledamöter och an- Mot. ställda i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()
mot · GD02K316 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: K316 av och (båda vpk) Polisingripande i lokaler Fallet med den palestinske flyktingen aktualiserade på ett dramatiskt sätt frågan om polisens rätt att göra ingripanden i . uppvaktade vpk:s riksdagsgrupp för att redovisa sitt fall. Han hotades då med omedelbar utvisning till , där han tidigare torterats, och var mycket deprimerad. hade till massmedierna meddelat att han avsåg att bränna sig till döds utanför dagen därpå. Vi lyckades förmå honom att avstå från alla desperata aktioner och erbjöd honom att på en presskonferens i vpk:s förtroenderådsrum presentera sitt fall. På presskonferensen deltog ledamöter från flera riksdagspartier som vädjade till regeringen att låta stanna i . Utan vpk-gruppens vetskap eller godkännande deltog civilklädda poliser på presskonferensen. Civilklädda poliser fanns också i vpk:s grupplokaler. Reaktionerna i vår riksdagsgrupp blev självfallet mycket starka. , som fruktade ett gripande, blev desperat och vägrade lämna våra lokaler. och kvällen förde vi samtal med som vi uppvaktade invandrarministern och hade kontakt med olika myndigheter i ärendet. ägnade sig tyvärr en del ledamöter från moderata samlingspartiet åt panikmakeri. fortsatta närvaro i vpk:s riksdagslokaler beskrevs som ett hot mot hela husets säkerhet. Förvaltningsstyrelsen hade ett upprört sammanträde. Krav restes från en del håll om omedelbar polisstormning av vpk-lokalerna. Efter mer sansade resonemang med förvaltningsstyrelsens ledning, säkerhetsenhet och polisen löstes problemet. kunde under lugna former och utan polisingripande lämna . Likväl aktualiserar det inträffande vissa allvarliga frågor. Skall civilklädda poliser kunna patrullera i ledamotshus och gruppkansliernas lokaler utan något formellt godkännande? Under vilka omständigheter skall polisen kunna ingripa i ? Räcker det med att en utvisningshotad flykting uppehåller sig ett antal timmar i huset för att motivera ett polisingripande? kan naturligtvis inte ha någon absolut immunitet. 1989/90 K316-324 1 1989/90. Brottslingar skall inte kunna söka sin tillflykt till . Vi utgår Mot. från, som fullständigt självklart att ingen i heller har en tanke K316 på att utnyttja hus i sådant syfte eller i övrigt bryta mot lagen. Men det inträffade visar ändå på att det är nödvändigt att klarare reglera förutsättningarna för ett polisingripande i . Enligt vår mening bör i de fall då det inte råder ett akut hot mot liv och egendom ett polisingripande i endast ske efter samråd med talmanskonferensen alternativt förvaltningsstyrelsen. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i enlighet med vad i motionen anförts klarare reglera förutsättningarna för polisiära ingripanden i . (vpk) (vpk)
mot · GD02K317 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K317 av () Pappersflödet i lämnar papper för återvinning. Riksdagsledamöterna håller på att dränkas av den allt stridare pappersflöden. Det finns ingen som helst möjlighet för någon människa att ta del av all den information som papperen förmedlar. I stället slängs alltmer direkt i papperskorgen. trycks handlingar från såväl regering som riksdag på miljövänligt papper och det är mycket positivt. Men det mest miljövänliga vore att inte använda så mycket papper. Det är dags att fundera över hur man kan minska det enorma pappersflödet som breder ut sig. och regeringen bör få i uppdrag att ta fram program för hur man successivt kan minska pappersanvändningen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att ger förvaltningsstyreisen i uppdrag att ta fram ett program för sparande av papper 2. att hos regeringen begär förslag till program för sparande av papper.
mot · GD02K318 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K318 av () En s.k. 020-linje till I dagspressen kan vi läsa annonser från som informerar om hur vi kan ringa till företag uppe i för endast oberoende av från vilken plats i vi ringer ifrån. Varför inte samma goda service när det gäller riksdag? I motion till förra årets riksdag föreslog jag just att borde erbjuda medborgarna denna service genom att öppna 020-linje in till . Min motivering för detta är bl.a. att det i dagens demokratidebatt ibland påstås att avståndet mellan väljarna och deras förtroendevalda är alltför stort och att det dessutom ökar. Det kan vara kostsamt att exempelvis försöka nå sin riksdagsman per telefon när han/hon är i . Det kanske heller inte alltid är så lätt att sätta sig ner och författa ett brev. Telefonen är ju ett så mycket enklare kommunikationsmedel. Dessutom kan det vara frågan om ett brådskande ärende där postgången inte är något bra alternativ. hänvisade i sitt betänkande 1989/90:KU 10 till tidigare behandling i ärendet och då till vad man skrivit i betänkande 1988/89:KU 16. Där står följande att läsa: Frågan om anslutning till det s.k. 020-systemet bör enligt utskottet prövas i samband med ställningstagande till försöket med textregistrerande personsökare. Denna utvärdering tycks dröja. Dessutom har inte detta riktigt med saken att göra. Det löser nämligen inte problemet med dyra telefonsamtal för den som söker sin riksdagsledamot. borde därför med det snaraste erbjuda medborgarna möjligheten att kunna ringa ledamöter för en kostnad motsvarande en period - alltså - oberoende av varifrån i samtalet rings. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar öppna 020-linje till .