mot · GD02Jo746 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo746 av m.fl. (fp) Luften och vattnet Luftföroreningarna har mer än något annat lärt oss att miljöproblemen är gränslösa. Utsläpp från polska och engelska industrier försurar den skånska jorden och bidrar till att döda allt liv i många av sjöarna på . På samma sätt regnar utsläppen från svenska industrier och förbränningsanläggningar ner hundratals kilometer österut. Det visar hur beroende världens länder är av varandra. Beroendet växer i takt med de växande miljöproblemen. Det kommer att öka kraften i kraven på radikala åtgärder för att rädda miljön. Det visar också hur nära vattnet och luften hänger ihop med varandra. 1 sitt kretslopp mellan himmel och hav sköljer vattnet med sig alla de föroreningar vi försöker bli av med. har hotet från luftföroreningarna skiftat karaktär. Från att ha varit regionala framstår de som alltmer ödesmättade globala hot mot överlevnaden. Nedbrytningen av det skyddande ozonskikt som finns i stratosfären gör att mer av solens skadliga ultravioletta strålning tränger ner till jorden. Det skadar växterna - skördarna kommer att minska och för oss människor kan det leda till ögonskador, blindhet och en drastisk ökning av antalet cancerfall. Jordens klimat kan rubbas genom några få graders värmeökning - en drivhuseffekt förorsakad av bl.a. ökad koldioxidhalt i atmosfären. Det kan få oöverskådliga effekter i form av översvämningar och missväxt. syn på de globala miljöproblemen och internationellt samarbete redovisas i en särskild motion till årets . motioner om miljölagstiftningen, älvskyddet, dricksvattnet, naturvården och trafikpolitiken behandlar också frågor som har samband med luft och vatten. Förorenad luft i storstädernas kärnor kan vara hälsovådlig att andas och förstör byggnader och kulturskatter. Även när luften inte är direkt farlig är den ofta illaluktande, obehaglig och minskar trevnaden. Den typen av problem är främst lokal och orsakas ofta av trafiken. Det är nu nödvändigt med kraftfulla åtgärder mot utsläppen av bl.a. kväveoxider och koldioxid från trafiken. Det är utomordentligt oroande att redan det otillräckliga 30%-målet för kväveoxidutsläppen inte ser ut att kunna nås. I kampen mot trafikens miljöpåverkan spelar prisinstrumentet utan tvekan en viktig roll. Den höjning av bensinskatten som genomförs inom ramen för skattereformen måste emellertid kompletteras med en omfattande satsning på järnvägstrafik. Förslag i denna riktning framläggs i motion om trafikpolitiken. Men som vi sett transporteras luftföroreningar mycket längre än några kvarter. De följer med molnen från land till land. De regnar ned och leder till försurning av mark, skog och vatten. Det har blivit ett av den industrialiserade världens svåraste hot mot livet i skogar och sjöar. 15 000 svenska sjöar anses vara döda. Det drabbar oss människor när grundvattnet försuras och vårt dricksvatten förstörs. Uppgifter från riksskogstaxeringen berättar att skogsskadorna förvärras. Den skogsdöd som härjat på kontinenten kan också nå vårt land. Ett viktigt steg i kampen mot försurningen har tagits på internationell nivå genom överenskommelsen om att begränsa utsläppen av svavel , den så kallade 30%-klubben. Men också det är otillräckligt. Trots överenskommelsen släpper länder ut 50 milj. ton svavel . Kraven är inte tillräckligt hårda i förhållande till vad miljön tål. bromsade regeringen krav på ett bidrag till de bilägare som eftermonterar katalysatorer på äldre bilar. Effektiva åtgärder för att åstadkomma en snabbare förnyelse av den befintliga bilparken har i stort sett lyst med sin frånvaro. föreslår i en annan motion en kraftig höjning av bilskrotningspremien. föreslog i en partimotion en rad åtgärder för att minska luftföroreningarna. har inte behandlat dessa - man väntar på regeringsförslag föranledda av en aktionsplan som arbetar med. Förslagen, som vi nu inte väcker igen, lyder i korthet: - Regeringen måste skärpa målen för reduktion av kväveutsläpp till av dagens utsläpp . - Gränsvärdet för svavelutsläpp från oljeeldade anläggningar bör sänkas till per MJ bränsle i hela landet . - Svavelhalten i tung eldningsolja bör sänkas till . - Svavelhalten i bunkerolja bör sänkas till . - bör få i uppdrag att redovisa hur ytterligare begränsningar av kolväte- och kväveoxidutsläppen skall kunna genomföras. har miljösituationen i de svenska sjöarna försämrats genom försurningen. Den leder till att växter och djur dör ut. En rad sjöar i är tömda på liv, sånär som på några få särskilt härdiga arter. Fiskyngel, speciellt av laxartad fisk, är mycket känsliga för låga pHvärden. Försurning - och naturligtvis vattenregleringar - har slagit ut många ser vi hur även sjöarna i fjällvärlden drabbas. Vid snösmältningen släpps hela vinterns samlade försurade nederbörd loss. Trots att nederbörden i inte är lika sur som i blir det ändå för mycket när allt kommer på en gång. Men det sura regnet får också metallföreningar och tungmetaller att komma i omlopp. Bland annat frigörs det kvicksilver som fallit ned från luften och finns lagrat i marken och bottensedimenten. Man kan konstatera kvicksilver i fisk från sjöar, som aldrig har haft några direkta industriutsläpp. För att lindra skadorna av den sura nederbörden är det viktigt att kalkningsverksamheten fortsätter trots att det fortfarande finns vissa frågetecken kring denna. En intensifierad forsknings- och utredningsverksamhet är angelägen. Särskilt gäller detta skogsmarkskalkning där utökade fältförsök bör genomföras. föreslår i motionen om anslag till miljövård att ytterligare 20 milj.kr. satsas på åtgärder mot luftföroreningar och försurning, varav en del skall satsas på utökad kalkning och en annan del på bidragsgivning till privatpersoner som har problem med försurade eller infekterade brunnar. Det är också angeläget att i större skala undersöka möjligheterna att genom selentillförsel begränsa skadeverkningarna av kvicksilver i miljön. Kalk bör användas som fällningskemikalie i kommunala avloppsreningsverk. En ökad lövskogsandel kan minska försurningen av marken. bör därför få i uppdrag att i samråd med utarbeta ett förslag till hur lövskogsandelen skall kunna ökas i särskilt drabbade områden. 3.2 Övergödningen av kusthaven Övergödningen av kusthav och sjöar leder till miljöproblem som algblomning, syrebrist och organismdöd. Den ökade tillgången på gödande kväve beror på gödsling av jordbruksmark och utsläpp av ofullständigt renat avloppsvatten från hushåll och industrier. Betydande mängder ammoniumoch nitratkväve faller också ned från luften. Det luftburna kvävet kommer från motortrafiken, felaktig stallgödselhantering och till mindre del industriprocesser. Trafiken och jordbruket bidrar i ungefär lika stor grad till övergödningen. För jordbrukets del beror en del av problemen på den tidigare förda jordbrukspolitiken. Från sida har vi länge drivit krav på en avreglering och att det nuvarande produktionsstödet skall avlösas av en arealersättning. Med ett sådant system skulle miljön gynnas genom att jordbrukarna premieras för att landskapet hålls öpppet, inte för en hög produktion som leder till överskott och ständigt växande miljöproblem. Vad som skett på land har märkts främst i havet. God tillgång på organiskt åtkomligt kväve har lett till hög produktion av växter och djur. Men om näringstillgången ökar allt för kraftigt, kan en överproduktion ske. I havet yttrar det sig som en kraftig algblomning. När algerna dör sjunker de till botten och bryts ner av syreförbrukande bakterier. Vid hög bakterieaktivitet tar syret slut och fiskar och bottendjur dör. mängden kvävenäring, som rinner ut i och ungefär fyrdubblats genom mänsklig aktivitet. Resultatet märker vi i form av kraftiga algblomningar och bottendöd. Övergödningen har främst uppmärksammats i , men problem finns efter de flesta kuststräckor och i de större sjöarna. I och tillkommer problem med orenat avloppsvatten från våra grannländer och utsläpp av organiskt material från massaindustrin. För att komma till rätta med övergödningen diskuteras främst olika åtgärder för att begränsa kväveutsläppen från jordbruket och trafiken. Det är riktigt att angripa problemen vid källan, men ett bekymmer är att även marginella förbättringar tycks dra stora kostnader. För att uppnå ordentliga effekter krävs orealistiska insatser som beskogning av slättbygder eller ett på kort sikt orealistiskt utbyte av till elfordon. En metod med betydligt bättre kostnadseffektivitet står naturen själv för. I våtmarker, vattensamlingar och sjöar sker olika processer, som minskar vattnets kvävehalt. Kväve binds i växtproduktion och vissa bakterier livnär sig på att äta nitrater så att ofarlig kvävgas avgår, s.k. denitrifikation. I själva verket beror kväveläckage från jordbruket inte bara på ökad konstgödselanvändning. Omfattande utdikningar har också bidragit till att minska naturens förmåga att ta hand om urlakat kväve. Återställande av förstörda våtmarker och stor återhållsamhet vad gäller fortsatt dikning i jordbruks- och skogsmark skulle alltså kunna förbättra kvävesituationen i kusthaven avsevärt. En undersökning gjord av i visar att det dessutom skulle bli avsevärt mycket billigare. Vi vill också framhålla de synnerligen positiva effekter fler naturliga våtmarker och vattendrag skulle ha för odlingsslättens flora och fauna. En mängd hotade växtarter skulle få bättre levnadsbetingelser, livsrummet för utrotningshotade groddjur liksom för det jaktbara viltet skulle öka. föreslår att lantbrukare, som låter anlägga våtmarker skall stödjas med en särskild ersättning. Möjligheter att lösa ut lantbrukare på frivillig väg och ge ersättningsmark måste också prövas. Till dessa ändamål föreslår vi i vår motion om anslag till miljövård en förstärkning av resurserna med 20 milj. kr. En rad hot - förutom de svenska - kan nämnas: Finska utsläpp från pappersmassaindustrin, för tillfället skrinlagda planer på mycket omfattande fosforitbrytning i , utsläppen i den polska Wislafloden och norska utsläpp från industrier utefter . Från sida vill vi understryka vikten av att agerar mycket kraftfullt bl.a. inom ramen för Helsingforskonventionen för att minska hotet mot . Regionala konventioner är ett viktigt redskap i det internationella miljöarbetet. Det redskapet bör också användas för att angripa den allvarliga föroreningssituationen i . Det är därför glädjande att ställde sig bakom krav på att initiativ tas till bildande av en , liknande den som redan finns för . Tyvärr har regeringen ännu inte kommit längre än att förbereda arbetet. bör därför göra ett nytt tillkännagivande i frågan. Åtgärder på internationell nivå är inte tillräckliga. har upprepade gånger pekat på en lång rad åtgärder, som skulle hejda roll i förstöringen: - totalförbud mot användningen av miljögiftet PCB, - påskyndande av utvecklingen mot helt slutna massaindustrier, - genbanker för att förhindra utarmning av i första hand fiskbestånden (i första hand genom att skydda de hotade arternas naturliga miljöer), - naturskydd av områden genom inrättande av reservat, - insatser för att återskapa en livskraftig sälstam, - åtgärder för att minska kväveläckaget från jordbruk, kommuner och industrier. Bland åtgärderna märks t.ex. ökade krav på en mer långtgående reduktion vid reningsverken, - beslut om att göra hela till miljöskyddsområde med särskilda restriktioner för alla skadliga utsläpp. Miljögiftet PCB är det främsta hotet mot gråsälens överlevnad i . Trots förbud mot användning av PCB i nya installationer är giftet i omlopp och riskerar att även ställa till svåra skador. Problemet kommer sannolikt att förvärras, när olika typer av teknisk utrustning som t.ex. transformatorer och kondensatorer skall tas ur användning. Regeringen blundade länge för problemet, men fattade slutligen ett beslut om avveckling av all användning av PCB senast vid utgången av 1994. vill påskynda avvecklingen ytterligare och föreslår i en motion om miljögifter att den skall vara genomförd och senast vid utgången av 1992. Förslag om detta framläggs i motion om miljögifter och kemikalier. Massaindustrins utsläpp skall enligt beslut begränsas till bundet klor per ton massa. Det är ett uttryck för hårdare krav på massaindustrin - något som vi länge har efterlyst. Men målet måste sättas än högre. Med en kombination av miljöavgifter och marknadens tryck tror vi det är fullt möjligt. Massaindustrins utsläpp måste i det närmaste helt elimineras. Målet skall vara att detta har skett . bör ge regeringen detta till känna. Forskningen kring problemen med havsmiljön har varit starkt eftersatt. Utrustningen är föråldrad. Forskningsfartyg för provtagning i avlägsna kustområden och till havs saknas. Forskare arbetar under ekonomiskt osäkra villkor som antalet forskartjänster är för få. Regeringens budgetförslag var på denna punkt helt otillräckligt. På förslag bl.a. av beslöt emellertid om en rad angelägna förstärkningar i syfte att bygga upp centra. Havsresursdelegationen har också avslutat sitt arbete. konstaterar att det finns stora behov av forskning och utveckling inom marinbio logi, fiskeribiologi och marin teknik. Om behoven inte tillgodoses får vi anledning återkomma när regeringen presenterar den forskningspolitiska propositionen. Ett viktigt inslag i arbetet för att få ökade kunskaper om den miljön, som betyder så mycket ur skilda synpunkter - t.ex. för fisket och för friluftslivet - är att skapa en marin atlas. En sådan atlas bör på ett lättillgängligt och överskådligt sätt presentera viktiga fakta om våra kusthav när det gäller biologi, hydrologi, vattenförhållanden, föroreningskänslighet m.m. Den bör kunna tjäna som underlag för olika beslut om den miljön. Bl.a. finns då möjligheter att bättre kartera grunda vikar och därmed förbättra skyddet för de s.k. fiskens barnkammare. Det blir då också möjligt att kartera olika fågelarters häckningsplatser, sälområden, områden för sandsugning samt naturligtvis havsbottnen ur flera skilda aspekter. Genom den nu förordade karteringen kommer det att finnas bättre möjligheter att inta en restriktiv inställning vad beträffar sandsugning. Det är också betydelsefullt med en kartering av kustvattnen för att få kunskap om spridningsprognoser o.d. när olje- och kemikalieutsläpp i kustvattnen har inträffat och när det gäller frågan om var muddringsmassor bör tippas. Underlaget för en marin atlas måste alltid förbättras bl.a. genom att havsforskningen utökas. Havsbottnarna bör t.ex. fotograferas i speciellt utsatta regioner. Vi vill avslutningsvis påpeka vikten av att yrkesfiskarenas kunskap tas tillvara. än några andra kan de i sin yrkesgärning följa hur tillståndet i havet förändras. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot luftföroreningar och försurning , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökad lövskogsandel, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en , 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återskapande av våtmarker, 5. att hos regeringen begär förslag till skärpta krav på en kvävereduktion vid reningsverken, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förklarande av som miljöskyddsområde, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att målet skall vara att massaindustrins utsläpp av klorföreningar är avvecklade , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en marin atlas.1] () () 1 1989/90:Bo213