ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02So280 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So280 av (m) Alkoholpolitiken För att den svenska alkoholpolitiken skall bli trovärdig och ha utsikter att få en allmän uppslutning krävs att den tar hänsyn till de av alkoholkonsumenterna, som anses sköta sin alkoholkonsumtion utan att få problem. Den grundstenen vilar dock inte politiken på. I stället utpekas alkoholen alltid som något negativt, som bara ett jätteproblem och aldrig som en tillgång för de allra flesta av konsumenterna. En betydande del av alkoholkonsumtionen finns inte med i den officiella statistiken. Uppgifter, som ingen i ansvarig ställning tycks vilja kommentera, säger att måste läggas till den registrerade siffran för att vi skall få fram den exakta konsumtionen. Att det under alla förhållanden rör sig om en mycket stor del oregistrerad alkoholkonsumtion är helt klart. Här kan erinras om alla de tiotals miljoner utlandsresorna , från turer över , via den väldiga kryssningstrafiken till , till mer långväga resor för att få en uppfattning om att miljontals liter alkohol kommer in i den vägen - utan att registreras! Till denna mängd kommer en hemtillverkning, som torde vara ännu större. kungjorde ett program, enligt vilket vi skall förmås att sänka den registrerade alkoholkonsumtionen . Dagarna efter kunde man i en av våra större tidningar läsa, att det dokument, som () antagit, och som ställt sig bakom, har en djupt troende till fadder och t.ex. innehåller direkta hänvisningar till hur profeten i namn lyckades eliminera alkoholkonsumtionen bland muslimer . brottas de muslimska länderna med ännu större problem än genom att hela deras alkoholkonsumtion är oregistrerad. Ändå skall den svenska ta och till hjälp för att få ned den svenska konsumtionen. Regeringen bör tillsätta en utredning för att belysa såväl det officiella som det inofficiella bruket och missbruket av alkohol. På grundval av dessa resultat kan sedan formuleras en alkoholpolitik, som har utsikter att bli accepterad av svenska folket, utan att för svenskar främmande profeters verk skall åberopas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning av såväl det officiella som det inofficiella bruket och missbruket av alkohol. 1989/90 So280
mot · GD02So281 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So281 av och (båda s) Bidrag till (FMN-Riks) gör en unik insats genom sitt stöd till missbrukares anhöriga och rehabilitering av familjer, som drabbats av problem på grund av missbruk. FMN:s arbete utgör en väsentlig resurs i samhällets vård för missbrukare. FMN-Riks centrala arbete omfattar utbildning, bl.a. i form avfamiljekurser, rådgivarhandledning och information. FMN-Riks har 40 avdelningar, 35 grupper och 10 000 medlemmar. FMN-Riks uppbär statsanslag om . Det är angeläget att förbundet kan fortsätta att utveckla sin verksamhet. Särskilt viktig är utbildningen av medlemmar och den kontaktskapande funktionen. Utan en livaktig central verksamhet riskeras att den lokala verksamheten inte får det stöd den behöver för att kunna verka långsiktigt och stabilt. Med hänsyn till att FMN-Riks utvidgat sin verksamhet över landet bör förbundet få ett förhöjt bidrag. Med hänsyn till att FMN-Riks bedriver en verksamhet som inte konkurrerar med andra organisationer inom vårdområdet bör anslaget till FMN specialdestineras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förhöjt bidrag till FMN-Riks. () ()
mot · GD02So282 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So282 Alkoholmissbrukets belastning på sjukvården "Hälsa 2000" är titeln på det program som WHO:s europaregion lagt fram. Målsättningen är pretentiös, men det gör den inte mindre angelägen att uppnå. Medvetenheten om betydelsen av vad vi äter och dricker har ökat. Flera ägnar sig åt friskvård och många har slutat röka, allt motiv för en bättre livskvalitet. Många av vår tids sjukdomar och den ohälsa som finns kan härledas till just alkohol, tobak och kost. Kosten lär vi ju knappast kunna klara oss utan, medan konsumtion av alkohol och tobak är något vi måste begränsa med förebyggande åtgärder. Den belastning som exempelvis alkohol utgör för svensk sjukvård är ofta föremål för bedömningar: - alkoholen kostar sjukvården minst 10 miljarder ? - var fjärde sjukhussäng upptas av någon med alkoholframkallad skada eller sjukdom? Hur stor osäkerheten än är om belastning och kostnader, är det lätt att konstatera att de är stora. Den av forskningen vedertagna uppfattningen om sambandet mellan totalkonsumtion och skador ger möjligheter att, vid minskad alkoholkonsumtion, vidta omfattande omprioriteringar i vården, varvid bl.a. köer skulle kunna kortas eller avskaffas. Det finns ingen landsomfattande, heltäckande studie av alkoholens belastning på och kostnader för sjukvården. Regeringen bör ta initiativ till en sådan studie i samverkan med landstingen. Möjligen ligger i kunskapen om det faktiska läget förutsättningar för att forma en ny strategi för att i det totala folkhälsoperspektivet inbegripa alkoholen. En vetenskaplig studie skulle ge utgångspunkter för långsiktiga spareffekter inom sjukvården och offentliga verksamheter och vara klargörande för debatten om vad medborgarna satsar och får ut av den genmensamma vårdsektorn. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en sjukvårdsekonomisk studie av alkoho lens verkliga belastning på sjukvårdsapparaten och därav följande Mot. 1989/90 kostnader.
mot · GD02So284 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So284 Tidiga insatser för socialt handikappade barn Generell social- och familjepolitik utgör grunden för det stöd som lämnas till barn i socialt utsatta miljöer. Därutöver finns naturligtvis individinriktade insatser. Enligt min mening vore det värdefullt med en samhällsekonomisk studie som kunde ge oss fakta om vad som händer om man gör ytterligare förebyggande insatser för dessa barn. Vi vet att många av barnen från utsatta sociala miljöer senare återfinns på institutioner av olika slag, att stora arbetsmarknadspolitiska insatser görs, att många förtidspensioneras osv. Problemet är att många olika huvudmän är inblandade. Hur skall man t.ex. kunna begära att en mindre kommun ska satsa stort medan de rent ekonomiska vinsterna av bra förebyggande åtgärder går till stat, landsting eller försäkringssystemen? Vi vet också att många av våra medmänniskor som hamnat utanför ofta varit föremål förmängder av olika insatser. Har vi vidtagit rätt åtgärder? Har vi samordnat tillräckligt? Kan vi göra mer tidigare? Min erfarenhet från socialt arbete säger mig att tidiga, omfattande och samordnade insatser i många fall kan förhindra problem senare i livet. Det vore värt att pröva om ytterligare insatser är möjliga just när det gäller de socialt handikappade barnen. En samhällsekonomisk studie skulle kunna ge oss de rent ekonomiska incitamenten. De mänskliga har vi redan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en samhällsekonomisk studie om effekterna av förebyggande insatser för socialt handikappade barn.
mot · GD02So287 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So287 av m.fl. (c) Allmänna arvsfonden Allmänna arvsfonden tillförs stora belopp. Detta sker när personer, som saknar arvsberättigade släktingar, avlider och inte har testamenterat sin kvarlåtenskap till någon. Dessa medel sammanförs till en central fond som förvaltas av Kammarkollegiet. Fondens avkastning skall gå till främjande av barns och ungdoms vård och fostran, vilket är ett behjärtansvärt ändamål och som vi stöder. Vad vi vänder oss emot är att medel från hela landet sammanförs till en enda central fond. När utdelningen sedan sker tas ingen hänsyn till var medlen har kommit ifrån. Ofta tillförs fonden stora belopp från våra glesbygder. Just i dessa bygder finns stora behov av åtgärder för barn och ungdom. Inte minst gäller detta behovet av stöd till olika ideella föreningar. För att vi ska göra vår glesbygd mer attraktiv, erfordras stora belopp till inte minst ungdomsverksamhet. Detta gäller såväl kyrkliga och kulturella verksamheter som t.ex. idrottsföreningar och ridklubbar. Därvid är det väsentligt att kunna ordna verksamheter som intresserar flickor, eftersom det kan vara svårt att ordna meningsfull sysselsättning för dessa på landsbygden. Vi vill därför föreslå en 5-årig försöksverksamhet, där en avsevärd del av Allmänna arvsfondens medel tillförs en fond. Vid överföringen till den kommunala fonden skall beaktas hur stor del av medlen som influtit ifrån resp kommun. Förvaltning av fonden skall ske av respektive kommuns kommunsstyrelse, som också efter ansökan har att bevilja anslag för främjande av barns och ungdoms vård och fostran. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att ge regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrade regler för Allmänna arvsfonden. () ()
mot · GD02So288 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So288 av och (båda fp) Handikappade och socialtjänstlagen har redovisat resultatet av arbetet med en rad tillsynsärenden rörande kommunernas tillämpning av socialtjänstlagen för människor med funktionshinder. Där framkommer bl.a. att de kommuner, som har gjort handikapplaner, uppvisar bättre insatser för handikappade än kommuner utan. I förarbetena till socialtjänstlagen sägs att en grundläggande förutsättning för att samhället skall fungera är, att man känner till människornas situation, problem och behov. () har i sin utredning och handikappinsatserna i kommunerna konstaterat att kommunerna inte lever upp till detta. För att kunna ge handikappade den service de behöver måste man givetvis känna till behoven. Och det kan man bara göra om man vet hur många handikappade som finns i kommunen och vilka behov den enskilda människan har. Fler och mer avgörande beslut fattas i kommunerna som har stor betydelse för handikappades välfärd t.ex. färdtjänst, hemtjänst, samhällsplanering, avlösarservice, ledsagarservice etc. Utan en långsiktig väl fungerande planering i nära samarbete med handikapporganisationerna kan inte målen uppnås. Därför borde alla kommuner göra en handikappinventering. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående handikappinventering i kommunerna. () ()
mot · GD02So289 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So289 av m.fl. (s) Bättre tillsyn av fosterfamiljshem Den pågående utvecklingen med övergång från institutionsvård till vård i familjehem kan vara positiv i många fall. Det finns dock en uppenbar risk att fosterfamiljens benägenhet att ställa upp mer präglas av ekonomiskt intresse än av intresse för att ge en meningsfull vård. Detta kan bli speciellt kännbart för gruppen förståndshandikappade barn, som har svårt att själva hävda sina intressen. I de fall ett förståndshandikappat barn snarare hindras än stimuleras i sin utveckling och upplever skillnad mellan den vård och omsorg det får jämfört med familjens egna barn, är det uppenbart att detta inte är tillfredsställande. Samhällets tillsyn består i att en socialtjänsteman besöker familjen. Om kritik framförs av daghemspersonal och andra personer blir ofta den enda åtgärden, att man talar med fosterfamiljen. Om det inte är fråga om fysisk misshandel, blir detta i de flesta fall den enda åtgärden. Med tanke på att detta är en mycket utsatt grupp, som är totalt värnlös, bör reglerna för samhällets tillsyn skärpas. Den tjänsteman som har ansvaret bör ha tätare kontakter med fosterfamiljen samt med daghem, stödföräldrar och andra som kommer i kontakt med barnet. Om allvarlig kritik framförs från dessa, bör barnet omplaceras. Om fosterfamiljen inte har den rätta känslan och inställningen, så kommer aldrig barnet att få en kärleksfull omvårdnad. Samhällets insyn i en fosterfamilj är mycket begränsad och man bör därför tillmäta intrycken från exempelvis daghemspersonal mycket stor betydelse. Detta med tanke på att de i vardagen haft möjlighet att följa barnets utveckling och relationer till fosterföräldrarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre tillsyn i fosterhemsfamiljerna. () ()
mot · GD02So292 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So292 av m.fl. (vpk) Socialt stödprojekt bland invandrarungdom Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sf636 hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder för att starta ett socialt stödprojekt bland invandrarungdomar i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) gotab 99668, Slockholm 1990
mot · GD02So293 · 1990-01-22 00:00:00 — 1989/90: So293 av m.fl. (vpk) Psykoterapeutisk verksamhet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sf347 hemställs att till anslaget E 16, Bidrag till allmän sjukvård m.m., för /91 anslår . utöver vad regeringen anslagit till psykoterapeutisk verksamhet eller således . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1989/90.
mot · GD02So294 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: So294 av och (båda m) Servering av vin och öl vid teaterföreställning m.m. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Sk659 hemställs att beslutar avskaffa förbudet mot servering av vin och starköl i samband med teaterföreställningar och motsvarande offentliga tillställningar.
mot · GD02So295 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So295 av och (båda m) Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ju819 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen framförts om angelägenheten av att det allmänna ger stöd till kvinnojourerna och till för kvinnojourer i . () ()
mot · GD02So298 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So298 av m.fl. (m) Huvudmannaskap för § 12-hem, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ju820 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om statligt huvudmannaskap för § 12-hem på sätt som anges i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om vidgade möjligheter till vistelse på låsbar enhet på § 12-hem på sätt som anges i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om särskilda § 12-hem under huvudmannaskap på sätt som anges i motionen, 4. att beslutar att avskaffa nuvarande möjlighet för § 12hemmen att skriva ut intagna ungdomar på grund av att dessa omöjliggör eller allvarligt försvårar meningsfulla vård- eller hjälpinsatser för sig själva eller de andra som vistas i hemmet, 5. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om sociala myndigheters möjligheter att ingripa mot unga som begår brott på sätt som anges i motionen. () ()
mot · GD02So299 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So299 av och (båda c) Ekonomiskt bistånd till mögeldrabbade familjer Ett gissel som drabbat och fortsätter att drabba tusentals personer här i landet är förekomsten av mögel i bostäder, daghem, fritidslokaler eller skolor. Åtskilliga av dessa vuxna och barn har angripits av sjukdomar eller löper uppenbara hälsorisker p.g.a. möglet. I de flesta fall sker sjukdoms- och skadeutvecklingen långsamt hos människan. Ofta dröjer det bortåt innan den utvecklingen nått ett akut och för läkare konstaterat stadium. Möjligheterna att i ett sent stadium kunna häva sjukdomarna, t.ex. allergier och astma, är små eller obefintliga och ett livslångt lidande väntar de drabbade personerna. Det är därför viktigt att på ett så tidigt stadium som möjligt se till att personer, som vistas i mögelmiljöer, får olika slags stöd så de slipper att fortsätta vistas i dessa. Vi vill i detta sammanhang föreslå att en ändring av socialtjänstlagen kommer till stånd, som gör det möjligt för mögeldrabbade familjer att få hjälp med extra hyreskostnader. Sålunda bör familjer, som på grund av fukt och mögel i sina hus, tvingas flytta ur och hyra bostad på annat håll under t.ex. saneringsarbete i mögelhuset, kunna betraktas som katastrofärende vad gäller socialtjänstlagen. Det är helt orimligt, att dessa familjer skall tvingas stå för ränta och amortering på det mögeldrabbade huset som de får betala hyran i sin nya bostad. Ett sådant förfarande drabbar dessa alltför hårt, enligt vår mening. Invändningar mot ovanstående förslag kan resas utifrån att dessa problem skall täckas i olika försäkringsfrågor. Det kan i vissa mån vara riktigt. Problemet är att försäkringsfrågor i dylika ärenden inte löses förrän har förflutit och familjerna drabbats av stora extra kostnader däremellan, som fullständigt kan ruinera dessa familjers ekonomi . Det är bl.a. av dessa skäl vi anser att ovanstående förslag till ändring av socialtjänstlagen är nödvändig att göra. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring i socialtjänstlagen vad gäller mögeldrabbade. 1989/90 So299
mot · GD02So300 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: So300 av och (båda mp) Uppsökande verksamhet i kommunerna I förarbetena till socialtjänstlagen slås fast att en grundläggande förutsättning är att samhälet känner till människornas situation, problem och behov. Detta måste vara fallet för att adekvata åtgärder skall kunna sättas in på det individuella planet och för att kommunera skall kunna fatta rätta investeringsbeslut. Om detta görs skapas möjligheter till ett samhälle anpassat till människors behov och krav på ett helt annat sätt än om denna inventering inte sker. Trots socialtjänstlagens klara och entydiga lagparagrafer och intentioner fullgör inte alla kommuner denna uppsökande verksamhet. Enligt en utredning bedriver av kommunerna någon form av uppsökande verksamhet och endast ett fåtal handikappgrupper har sökts upp. En handfull kommuner har skaffat sig en någorlunda heltäckande bild av läget. Denna uppsökande verksamhet är en förutsättning för att skall kunna fungera vid t.ex. den långsiktiga planeringen, för att främja förutsättningarna för omsorg och service samt för att lättare kunna uppfylla de kommunala målsättningarna. Åtgärder måste sättas in så att kommunerna utvecklar och sedan drar nytta av den uppsökande verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att bör göra en översyn av hur kommunerna lever upp till socialtjänstlagens intentioner enligt vad i motionen anförts.
mot · GD02So301 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: So301 av och (båda mp) Omsorgslagen och de rörelsehindrade De rörelsehindrade står utanför omsorgslagen. de gröna anser att personkretsen som omfattas av omsorgslagen skall utökas så att även de rörelsehindrade omfattas av nämnda lag. Med hänsyn till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om att de rörelsehindrade skall omfattas av omsorgslagen.
mot · GD02So302 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So302 av m.fl. (mp) Bidrag för vård av äldre anhöriga Samhällets former för vård av äldre utmärkes mer av hög materiell standard än av personlig omsorg. Denna nödvändiga konsekvens av institutionsvård kan vara destruktiv för äldre, vars förmåga och vilja att anpassa sig till nya förhållanden är stor. de gröna vill i denna motion föreslå två alternativa vårdformer som skall ge möjlighet till den personliga kontakt mellan generationer som i gångna tider varit så mycket bättre än . De gamlas antal ökar och samhället har svårigheter att ge sina äldre, vårdkrävande pensionärer den vård de har rätt till och behöver. Många vuxna barn skulle vilja ta del av vården av sina gamla, men kan inte göra det fullt ut på grund av familj och förvärvsarbete. En del skulle däremot mycket väl kunna ställa upp en helg eller eller nätter för att deltaga i vården av sina föräldrar. För att kunna ge dem som inte kan eller vill helt vårda sina gamla, men dock är beredda och har möjlighet att avsätta någon tid regelbundet för denna vårdform, anser de gröna att möjligheter skall skapas att bilda barnkooperativa föräldrahem. Vi anser att samma statsbidrag skall kunna utgå för denna vårdform som för ålderdomshem eller . Avsikten är att de anhöriga skall göra denna insats gratis och även delta i vården av de övriga gamla i denna form av gruppboende. Detta skall utformas av medlemmarna i kooperativet. I de fall där detta kan bli aktuellt planeras verksamheten i samarbete med kommunen. Denna vårdform skulle öka valfriheten ytterligare inom äldreomsorgen och ge en närmare och meningsfull vardagskontakt mellan generationerna. Inom barnomsorgen finns en liknande konstruktion, nämligen föräldrakooperativa barndaghem. En annan vårdform som vill stödja är rätten till betald vård av anhöriga. Den eller de äldre kan antingen bo i sitt eget hem eller i den vårdandes bostad. Denne skall erhålla ekonomisk kompensation i enlighet med motsvarande anställning inom . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att ekonomisk ersättning ges till barnkooperativa föräldrahem enligt vad som i motionen anförts, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vid vård av anhörig skall ekonomisk kompensation motsvarande anställning inom utges som ersättning för inkomstbortfallet, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att behovet av anhörigvård prövas enligt samma principer som behovet av hemtjänst () () 1989/90 So302
mot · GD02So305 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: So305 Bilstödet till handikappade /90 beslutade om utvidgat bilstöd för handikappade. Det var ett angeläget och välkommet beslut, som dock var förenat med vissa brister. En påtaglig brist, som påtalades av redan vid beslutstillfället, är den s.k. 49-årsgränsen. Den innebär att handikappade, som ej har möjlighet att förvärvsarbeta och som ej tidigare beviljats bilstöd, inte kan erhålla bilstöd efter att ha fyllt . Detta leder till oacceptabla skillnader i behandling av människor på ömse sidor av denna åldersgräns. Det innebär bl.a. att den, som drabbas av olyckshändelse eller yrkesskada efter , inte kan beviljas bilstöd - trots att den drabbade kan framföra en handikappanpassad bil. Detta leder i sin tur till en betydande inskränkning av den enskildes frihet och anpassningsmöjligheter till sin nya situation. Det leder vidare till att samhällets kostnader för t.ex. färdtjänst kan komma att överstiga kostnaderna för ett beviljat bilstöd. I betänkandet SfU 1987/88:23 framhölls bl.a.: Utskottet är således inte berett att förorda någon ändring av åldersgränsen för ifrågavarande grupp. Inte heller anser utskottet att nu bör göra några uttalanden om att bilstödet bör omfatta alla förflyttningshandikappade även i åldern . Denna fråga får prövas när erfarenheter av det nya bilstödet föreligger och ekonomiska förutsättningar finns. I ovan berört hänseende föreligger redan obestridligt negativa erfarenheter, som gör en prövning erforderlig. Betr. de ekonomiska förutsättningarna bör den föreslagna ändringens relativt begränsade budgetkonsekvenser kunna lösas genom omprioriteringar. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till avskaffande av den s.k. 49-årsgränsen vad gäller bilstöd till handikappade samt till finansieringen härför.
mot · GD02So308 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: So308 av () Narkotiska preparat På den svenska narkotikamarknaden tillkommer ständigt nya narkotiska preparat. De nya preparaten är s.k. syntetiska preparat, dvs. de är framställda på konstgjord väg i laboratorium. Med nuvarande lagstiftning och förordningar har samhället svårt att hålla jämna steg med narkotikatillverkarna. Genom en smärre ändring i det syntetiska preparatets molekylkedja skapas lätt ett helt nytt narkotikapreparat. För att det nya preparatet ska klassificeras som narkotika krävs att gör omfattande laboratorietester. Dessa är kostnadskrävande och tar tid. Detta gör att samhället först en relativt efter det att preparatet kommit in på den svenska marknaden kan förbjuda användningen av detta. Det är givetvis inte tillfredsställande att samhället på detta sätt får svårt att kraftfullt agera mot narkotikahandeln och narkotikabruket. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om klassificering av syntetiska narkotiska preparat.