ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02L5 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:8 Vårdnad och umgänge De förslag som framläggs i propositionen syftartill en utveckling där föräldrarna i störreutsträckning än vad som sker skall kommaöverens i vårdnads- och umgängesfrågor. Vi anseratt förslagen inte i alla avseenden är tillräckliga föratt ge båda föräldrarna möjlighet att utöva sittföräldraansvar och att tillvarata barnens intressen.Efter föräldrarnas separation kan ett stortgeografiskt avstånd utgöra ett hinder och medförastora kostnader för den ena parten för att kunna haen nära kontakt med barnen. Därför bör enöverenskommelse ske mellan föräldrarna sominnebär att resekostnaden delas. Detta kan skegenom en reducering av underhållskostnaden.I införs enligt propositionen ensärskild regel om vårdnadshavarens skyldighet attlämna upplysningar om barnet tillumgängesföräldern. Det får inte leda till attkontakter mellan exempelvis skola och andraendast upprätthålls med vårdnadshavaren. Det ärmycket viktigt att båda föräldrarna får möjlighet atterhålla den direktinformation som är aktuell förbarnet. Båda föräldrarna måste ha förutsättning attkunna medverka till barnens utveckling.De ändringar som föreslås i propositionen utgårfrån att om bara föräldrarna kommer överens så ärdet också bra för barnen. I en långdragenvårdnadstvist är det barnen som klarar sig sämst.De är ofta försvarslösa och utsatta.I de fall där föräldrarna ej kan enas och där mankan utgå ifrån att barn och föräldrar kan ha skildaintressen skall det finnas en särskildställföreträdare för barnen. Det bör ankomma påett offentligt biträde enligt rättshjälpslagen att tillalla delar biträda barnet i målet.Även de större processbehöriga barnen skallkunna få ett offentligt biträde i alla mål som rörbarnets personliga förhållanden. finns denmöjligheten endast när det gäller LVU-mål.I det förslag som regeringen har lagt fram gesdomstolen en mera framträdande roll än tidigare.Domstolen får ett större ansvar för att leda arbetetför att i första hand nå fram till ensamförståndslösning utan dom eller till en dom sombåda föräldarna kan vara ense om. Detta ställerstora krav på kunskaper om barn och erfarenhet avvårdnadstvister. Därför bör de domare ochnämdemän som handhar vårdnadstvister erhållaspeciell utbildning.I fråga om mål avseende vårdnad och umgängetorde det även vara en fördel att samma personerkontinuerligt handhar dessa mål. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag omåtgärder för att säkra föräldrars och barnsumgängesrätt enligt i motionen anförda riktlinjer.
mot · GE02L6 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:8 Vårdnad och umgänge I proposition 1990/91:8, Vårdnad och umgänge,föreslås nya lagregler i som syftartill att komma tillrätta med bland annat sabotagemot umgängesrätten. Förslagen är positiva men ipraktiken otillräckliga.Skälet till att många barn förlorarkontakten med den ena föräldern är ofta attföräldrarna har svårt att enas om umgängesrätten.Enligt vår mening är det nödvändigt attdomstolarna ges möjlighet att både besluta omgemensam vårdnad och att fastställa dom omumgängesrätten.Den föreslagna ordningen riskerar att ipraktiken leda till att föräldrarna, trotslagstiftningens goda intentioner, ensidigt satsar alltpå ett kort i vårdnadstvister, nämligen att vinnaeller förlora. Det är också uppenbart att mångaföräldrar finner sig i ett dåligt fungerande umgänge,inför risken att mista den gemensamma vårdnaden.Det förekommer också i många fall i samband medoenighet om umgängesrätten att den förälder hosvilken barnet stadigvarande bor begäratt den gemensamma vårdnaden skall upphöra.För att komma tillrätta med dessa problemmåste de föreliggande förslagen kompletteras.Syftet med kompletteringarna skall vara attföräldrabalken 6 kap. 5--6§§ kompletteras med en bestämmelse som gördet möjligt för rätten att både regleraumgängesrätten utifrån barnets bästa och att låtaden gemensamma vårdnaden bestå respektiveförordna om gemensam vårdnad. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts beträffandeumgängesrätten och gemensam vårdnad.
mot · GE02L7 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:8 Vårdnad och umgänge I proposition 90/91:8 angående vårdnad ochumgänge föreslås nya lagregler i föräldrabalkenbl.a. beträffande gemensam vårdnad,samarbetssamtal, beträffande s.k.umgängessabotage samt för hurvårdnadsutredningar skall bedrivas. Genomgåendei propositionen utgår man från att hänsynen tillbarnets bästa skall prägla myndigheters ochdomstolars hantering av de nya lagreglerna.I situationer då domstolar kommer att infordravårdnadsutredning från socialnämnden, kan manutgå från att klimatet mellan föräldrarna är mycketkärvt. Det blir då en grannlaga uppgift försocialnämndens utredare samt för domstolen att tafram respektive väga samman samtliga fakta till ettbeslut som är bra för barnet. Denna situationkräver att socialnämndens utredning är allsidig ochlyfter fram barnets situation.I tidningen (nr 31/90)rapporteras att analyseratvårdnadsutredningar i och kommit fram tillatt dessa varit ensidiga och i alldeles för litenutsträckning belyst barnets situation. Enligtgranskarna har man oftast koncentrerat sig på attbeskriva föräldrarnas problem utan att kommafram till vad som är bäst för barnet.Socialstyrelsens rapport visar dessutom attutredningarna i liten grad uppmärksammar denförälder som inte har vårdnaden om barnet. Urbarnets synvinkel bör det oftast vara av stor vikt atten utredning även i detta hänseende är så allsidigsom möjligt.I propositionen Vårdnad och umgänge betonasatt domstolen eller socialnämndens utredare harmöjlighet att begära t.ex. ett barnpsykiatrisktutlåtande samt dessutom att domstolen kanbestämma riktlinjer för vårdnadsutredningen. Därsägs också att det ankommer på utredaren attavgöra hur utredningen närmare skall bedrivas.Enligt vår mening bör det därutöver också betonasatt det faktamaterial som skall ligga till grund fördomstolens beslut måste ge en allsidig bild av ochlyfta fram barnets situation. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts beträffande allsidigavårdnadsutredningar som lyfter fram barnetssituation.
mot · GE02N2 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:17 Tillfällig försäljning Propositionens förslag innebär med vissaundantag att tillfällighandeln i princip skall bli fri. Ilagförslaget föreslås dock föreskrifter omtillståndskrav. Där konstateras att ''Om det behövsmed hänsyn till varuförsörjningen i ett område, fårregeringen i en förordning föreskriva att försäljningi området av kläder, skor eller sådana livsmedelsom inte är avsedda för förtäring på stället får skeefter särskilt tillstånd av den kommun där områdetligger. ''När det utredningsförslag som ligger till grundför lagförslaget remissbehandlades konstateradeflera remissinstanser att den tillfälliga handeln vadbeträffar andra varugrupper än de som anges ipropositionen har sådan omfattning att de är av storbetydelse för varuförsörjningen i ett område. pekade i sitt remissvar på attäven möbler och husgeråd tar en betydande del avhushållens resurser i anspråk. Av denna anledning,och att tillgången till möbler och husgeråd i vissalandsdelar kan hotas av kringföringshandeln, anserjag att lagen även bör omfatta möbler, mattor ochhusgeråd.InformationsskyldighetenDen helt dominerande delen av denäringsidkare som bedriver tillfällig handel gör detenligt de regler som gäller för handeln i övrigt,d.v.s. redovisar moms och avgifter. Det finns docken grupp försäljare som framför allt håller till påmarknader som mycket medvetet struntar i detta.Man kan på det sättet hålla lägre priser ochkonkurrerar därmed inte på lika villkor med övriganäringsidkare.I propositionen föreslås en skyldighet för allanäringsidkare som driver tillfällig handel attupplysa om sitt namn, adress och telefonnummer.Jag anser att dessa uppgifter också skakompletteras med en skyldighet att angemomsredovisningsnummer. Detta skulle på etteffektivt sätt begränsa möjligheterna för oseriösaförsäljare att öppet verka på marknader och torg. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att beslutar att 3 § lagen omtillfällig försäljning får följande lydelse:Om det behövs med hänsyn tillvaruförsörjningen i ett område, får regeringen i enförordning föreskriva att försäljning i området avkläder, skor, möbler, mattor, husgeråd eller sådanalivsmedel som inte är avsedda för förtäring påstället får ske bara efter särskilt tillstånd av denkommun där området ligger. Sådana föreskrifterskall begränsas på sätt som framgår av 5 §. Regeringen får överlåta åt kommunerna attmeddela föreskrifter som avses i första stycket.2. att beslutar att 2§ lagen om tillfällig försäljning får följandelydelse:Vid försäljning som omfattas av denna lag skallgenom en väl synlig skylt eller på annat verksamtsätt lämnas upplysning om näringsidkarens namn,postadress och telefonnummer samt det nummersom näringsidkaren är registrerad under enligtlagen (1968:430) om mervärdeskatt..Om det pris som konsumenten sammanlagtskall betala överstiger , skallinformationen dessutom lämnas skriftligen tillkonsumenten.
mot · GE02N3 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:17 Tillfällig försäljning SammanfattningFolkpartiet välkomnar inriktningen påregeringens förslag. En avreglering avdetaljhandeln är till fördel för konkurrensen ochdärmed även för konsumenterna. Emellertid anserfolkpartiet att man borde ta steget fullt ut och heltavskaffa tillståndskraven för att bedriva tillfälligförsäljning.Propositionens föreskrifter om tillståndskravm.m.I propositionen föreslås inte någon uttryckligtillståndsplikt, utan vissa generella regler för i vilkafall tillståndsplikt kan föreskrivas. Det ärkommunerna som ges rätt att införatillståndsplikt -- dock först efter bemyndigande frånregeringen. Tillståndsregeln genererar i sin tur enmängd tilläggsregler; sålunda krävs delslegaldefinitioner av vad som skall anses varalivsmedel, kläder och skor, dels regler omtillståndsprövningsförfarandet, dels regler omöverklagande av tillståndsbeslut och slutligenstraffregler för brott såväl mot tillståndsplikt sommot kravet på att ha med sig tillståndshandlingen.Det är således en omfattande byråkrati som krävsför ett, som ser det, ytterst avgränsatoch principiellt tveksamt användningsområde.Flera remissinstanser har föreslagit att dennasista reminiscens av näringsförbud på området skallavskaffas. Till dem som föreslagit detta hör sådanainstanser som har att bevaka konsumenternasintressen; som ,statens pris- och konkurrensverk ochkommerskollegium. De skäl som föredragandestatsrådet anför för att ändå behålla tillståndspliktär inte övertygande. Inte minst sommarens debattom matpriserna och kommunalt planmonopol fördagligvaruhandeln torde ha visat vådorna av attpolitikerna tillåts att styra handeln.InformationsskyldighetFörslagen i denna del, såväl vad avser tydligskyltning som vad avser skyldighet att överlämna''visitkort'', tillstyrks. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att avslå 3--10 §§ samt13 och 14§§ i regeringens lagförslag,2. att beslutar att 11 och 12 ges följande beteckning och lydelse:3 §Till böter, högst , skall dendömas som uppsåtligen eller av oaktsamhet brytermot 2 §. I ringa fall skall inte dömas till ansvar.4 §Näringsidkaren ansvarar enligt 3 § för sådangärning som där beskrives, om den har begåtts ihans rörelse och han har haft eller borde ha haftvetskap om gärningen.
mot · GE02N4 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:17 Tillfällig försäljning I regeringens proposition 1990/91:17 om tillfälligförsäljning föreslås att tillfällighetshandeln i principskall bli fri.Vår nuvarande lagstiftning (1975:985) krävertillståndsprövning för att bedriva tillfällig handel.Det tillstånd som krävts har i princip endast lämnatsom den tillfälliga handeln ansetts täcka ett behovhos konsumenterna som inte annars kan tillgodosespå orten.Det finns flera orsaker bakom lagstiftningen omtillfällig handel. Meningen med denna är blandannat att den skall skydda konsumenterna genomatt dels trygga de fasta försäljningsställenasexistens, dels skapa trygghet vid köp. Den skallockså skydda den fasta handeln mot otillbörligkonkurrens från näringsidkare. En tredje gruppsom gavs trygghet vid inrättandet av lagen var deanställda inom handeln.I dag har kommunerna vittgående befogenheterenligt att besluta om den fastahandelns omfattning och lokalisering. Motsvarandeansvar bör ges för beslut om tillfällig handel.Kommunen bör ges det fulla ansvaret förregleringar av denna typ av handel. Kommunernamåste kunna utöva sådant inflytande över dentillfälliga handeln att de lokalavaruförsörjningsplanerna kan fullföljas på etttillfredsställande sätt.För den fasta handeln är det dessutom avbetydelse att konkurrensen med den tillfälligahandeln kan ske på lika villkor. Att priserna kanpressas genom arbetsmiljöer ochanställningsförhållanden för den tillfälliga handelnsom inte accepteras för den fasta handeln kan intevara acceptabelt.En viktig sak i sammanhanget är också att dentillfälliga handelns skyldighet att betala moms- ocharbetsgivaravgifter särskilt uppmärksammas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att obligatorisktillståndsprövning fortfarande skall gälla förtillfällig handel.
mot · GE02N6 · 1990-10-25 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:30 Vissa befogenheter för ett nytt statligt förvaltningsbolag har i sin motion av den 26 marsvelat avslå bildandet av ett nytt statligtförvaltningsbolag, SIB-invest. Sedan bolaget nubildats vill vi inte nu yrka på dessupplösning även om vår grundinställning är att detrepresenterar en olycklig maktkoncentration,försvagning av den ekonomiska demokratin och enytterligare försvagning av inflytandeöver den statliga egendomen.Vi anser därför att regeringens förslag tillriktlinjer för medverkan vid beslut omminskat ägande i de statliga bolagen börkompletteras med en policydeklaration beträffandestatens affärsverksamhet, vilket vi redan framhålliti tre skilda motioner under /90. ''Det finns ett stort antal frågor som sedan längestår obesvarade:Vilken principiell skillnad ser regeringen mellanstatliga affärsverk och statliga aktiebolag?Hur skall regelsystemet skilja sig mellan verkoch aktiebolag?Anser regeringen att man kan ställa andra kravpå statliga aktiebolag än på andra företag?Avser regeringen som företrädare för ägaren,svenska folket, att söka driva företagen så att de ärett föredöme för andra företag när det gäller yttreoch inre miljö, affärsmoral, etc?Avser regeringen att utnyttja statens innehav avföretag för att främja ekonomisk demokrati, och iså fall hur?Har staten ett ansvar för krisbranscher i envikande ekonomi?Regeringen bör tillställa ettpolicydokument beträffande de statligaaffärsverken och företagen som ger en samlad synpå den statliga företagsamheten. Om regeringeninte är beredd till detta bör den tillsätta enutredning som utarbetar förslag till en statligföretagspolicy. ''Från utgångspunkter är detsjälvklart att följande borde gälla:1. Statlig verksamhet som utgör naturligamonopol skall även fortsättningsvis drivas iverksform.2. Demokratiska principer skall i ökadutsträckning tillämpas i de statliga företagen. Detinnebär att såväl inflytande som deanställdas inflytande bör ökas.3. Staten skall som ägare till företag planeraverksamheten så att utvecklingen av en långsiktigtmiljövänlig och resurssnål teknik främjas så attverksamheten inte strider mot de krav påekologiskt ansvar och global solidaritet som börprägla svenskt näringsliv.4. Staten skall som ägare till företag främja enarbetsmiljö som kan vara en förebild för övrigaföretag inom och utom landet. Med stöd av det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna att ett policydokument bör utarbetas somklargör statens policy vid dess ägande och drift avstatliga verk och företag,2. att , vid avslag på yrkande 1, som sinmening ger regeringen till känna att en statligutredning bör tillsättas som utarbetar förslag till enstatlig företagspolicy,3. att som sin mening ger regeringentill känna att vid utarbetandet av en statligföretagspolicy de i motionen angivna riktlinjernaskall inkluderas.
mot · GE02N7 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:13 Godkännande av internationella avtal om jute och juteprodukter Internationella råvaruavtal har varitett av områdena för verksamhet inom UNCTAD.Vid konferensen i i ,den så kallade , beslöts att med vissaändringar från tidigare deklarationer fortsättaråvarusamarbetet inom ramen för UNCTAD.De internationella råvaruavtalen syftar främsttill att på internationell basis åstadkomma stabilamarknader för råvaror vilket anses vara till nytta föru-länder. Stabiliseringseffekterna uppnås genomupprätthållande av buffertlager och andra liknandeåtgärder.Juteprodukterna möts av mycket hårdkonkurrens framför allt från syntetfiber. Varjeåtgärd att manipulera marknaden för jutefibrer äralltså en åtgärd i syfte att manipulera blott en del aven fibermarknad.1989 års juteavtal angives ha som mål att ökajutets konkurrenskraft och att öka marknaden förjute och juteprodukter samt att bidra tillutvecklingen av juteekonomin. Det finnsemellertid stor risk att avtalen försvagar jutefiberskonkurrenskraft i förhållande till syntetfiber.Internationella råvaruavtal har om och om igenvisat sin oförmåga att anpassa sig till en marknadskrav. Det ena avtalet efter det andra har brutitsamman och lett till bland annat ekonomiska kriserinom avtalssamarbetets ram. Likväl fortsätter desamverkande nationerna att inom ramunderstödja vidare utveckling av internationellaråvaruavtal.Den internationella politiken att stödjaråvaruavtal är mer till skada förutvecklingsländerna än till nytta för dem. Attmanipulera marknader kan aldrig leda till annat änmycket kortsiktiga framgångar.Utvecklingsländerna varken kan eller böravskärmas från marknaderna. Manipulerade priserutgör inget pålitligt underlag för investeringar.All erfarenhet talar för att internationellaråvaruavtal bör avvecklas. Det är värt att notera attkommerskollegium, dock främst medutgångspunkt från bristande svenskt intresse,avstyrker tillträde till nationella juteavtal.Sverige borde visa ett klart avståndstagande frånmanipulerad och monopoliserad prissättninggenom att inte tillträda juteavtal. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1990/91:13 omgodkännande av internationella juteavtal.
mot · GE02Sk10 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:19 Ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt, m.m. I propositionen föreslås bl.a. ändringarbeträffande definitionen av det skattepliktigaområdet för allmän energiskatt. I detsammanhanget berörs miljöklasserna för produktertillhöriga tulltaxenr. ur 27.10 och 38.14, bl.a.avseende s.k. miljödiesel.Det är angeläget att icke-fossila, miljövänligadrivmedel kan introduceras och vinnamarknadsandelar. Samhället bör därför stödja ochstimulera en sådan utveckling. När det gäller deovan nämnda miljöklasserna har det framkommitatt spridningen i skattebelastning är för liten för attklara introduktionen av miljödiesel. Jag föreslårdärför att den totala skattebelastningen som följerav de nämnda omfördelas för att klaramiljödieselns situation. Inriktningen bör då vara attskatten på miljöklass 1 och 2 sänks medan skattenpå miljöklass 3 höjs. Särskilt hög bör skillnadenvara mellan klass 2 och 3 eftersom klass 2 kanförväntas bli den volymmässigt största. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att skattesatser förrespektive miljöklass 1, 2 och 3 skall ändras ienlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GE02Sk11 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:19 Ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt, m.m. I propositionen föreslås ändringar iskattesystemet för en del fossila drivmedel.Våra synpunkter är i korthet följande.I avvaktan på att icke-fossila drivmedel tas framoch görs konkurrenskraftiga är det viktigt att dedrivmedel som används är så miljövänliga sommöjligt. För att gynna konsumtion och utvecklingav miljövänligare drivmedel än de gängse, föreslårvi att de allmänna energiskatterna förmiljöklasserna 1, 2 och 3 sätts till respektive 60, 260och per kubikmeter.Vi finner ingen anledning att att undantaoljeprodukter som tillhandahålls i förpackningarom högst . Det är en omotiverad gräns sommotverkar samhällets intentioner att minskaavfallsmängderna och resursanvändningen.Att undanta olika typer av flygbränsle frånbeskattning finner vi inte acceptabelt men denfrågan har vi tagit upp i tidigare motioner. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att skattesatser förrespektive miljöklass 1, 2 och 3 skall vara 60, 260och per kubikmeter,2. att beslutar att även oljeproduktersom tillhandahålls i förpackningar om högst femliter skall beskattas.
mot · GE02Sk12 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:19 Ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt, m.m. Moderata samlingspartiet har i motion1989/90:Sk108 förespråkat att all energibeskattningskall baseras på en koldioxidskatt. För att stimuleraen användning av mera miljövänligamotorbrännoljor och eldningsoljor fanns iregeringens dåvarande förslag en uppdelning i olikamiljöklasser. Även i det moderata förslaget fannsen indelning av motorbrännoljor och eldningsoljori olika miljöklasser. Beskattningsskillnaderna varlika i de båda förslagen.Riksdagen antog regeringens förslag.Motorbrännoljor och eldningsoljor är nu indelade itre olika miljöklasser. Förslaget i den föreliggandepropositionen innebär att en del oljeprodukter somtidigare inte varit beskattade nu skall innefattas avbeskattningen. Eftersom det rör sig om fullständigasubstitut till beskattade produkter är det i sig enriktig förändring.En del av de nu försålda, ej beskattade,petroleumprodukterna uppvisar förhållandevisgoda miljökarakteristika. Därmed aktualiserasfrågan huruvida regeringens förslag angåendeskatteskillnaderna med avseende påmiljöklassningen är utformat på ett adekvat sätt föratt stimulera övergång till miljövänligare oljor.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att följautvecklingen på området och återkomma tillriksdagen med en redovisning av hur demiljödifferentierade skattesatserna påverkatanvändningen av olika oljor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär enutvärdering i enlighet med vad som i motionenanförts.
mot · GE02Sk13 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:33 Ändring i lagen (1984:351) om totalisatorskatt I ovanstående proposition föreslår regeringenatt totalisatorskatt skall tas ut på desammanlagda insatserna upp till 3 700 milj. kr. Avtalet skall vara ettårigt i avvaktan på attregeringskansliet färdigberederspelskatteutredningens förslag. I det nu gällandeavtalet beskattas insatser upp till 3 500 milj. kr. med11 % och därutöver med 8 %.Det nu lagda regeringsförslaget innebär enskatteskärpning på tillkommande 200milj. Denna skärpning kommer mycketolyckligt i tiden, eftersom utvecklingen inomsvensk travsport är mycket osäker.Riksdagsbeslutet om beskattningen av prispengaroch införande av moms på träningsavgifter hargjort att såväl hästägare som tränare iakttar enmycket försiktig hållning till sportens utveckling.Mångåriga krav på höjda prispengar frånhästägarnas sida får nu stå tillbaka för ökadespelinkomster för staten. Med hänvisning till det anförda hemställsatt , i avvaktan på proposition medanledning av spelskatteutredningen, med avslag påregeringens proposition beslutar förlänga nugällande avtal med skatt på upp tillsammanlagda insatser på 3 500 milj. kr.