ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Fö409 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö409 Musiken i det militära försvaret Överförandet av militärmusiken till regionmusiken medförde problem att tillgodose försvarets behov av militär musik. Militärmusik är av minst lika stort kulturvärde som andra musikformer, varför dess fortbestånd måste säkerställas i det längre tidsperspektivet! Som jag framhöll i motionen 1978/79:252 har musikplutoner en stor funktion att fylla. Detta har också bekräftats av den verksamhet som har bedrivits sedan , med anledning av nyssnämnda motion, gjorde ett uttalande till förmån för en försöksverksamhet med en värnpliktig musikpluton. Denna utbildning blev förlagd till , P 10/Fo 43, i . I fråga om militärmusikalisk kvalitet och förmåga att i samband med högvakttjänstgöring uppträda i sluten ordning har enligt samstämmiga uppgifter mycket goda resultat uppnåtts som förflutit sedan verksamheten startades. Musikplutonen har genomfört ett antal musikturnéer med parader och ceremonier och deltagit i ett stort antal jubiléer och invigningar runt om i vårt land. Ett utmärkt exempel är bl.a. medverkandet vid 1000årsjubiléet i . Flera av musikplutonens årsklasser finns dessutom inspelade på högklassiga fonogram, såväl på LP-skiva som på kassett. förekommer även inspelningar på det nya mediet: Compact Disc (CD). På video förekommer en inspelning under rubriken the Royal Swedish , varvid en högvaktsavlösning vid i skildras. En skivinspelning har vidare belönats med det svenska fonogrampriset (1985). Listan kan göras längre, men inspelningarna har väckt intresse såväl på den inhemska som på den utländska marknaden. Med hänsyn till de framgångar som kortfattat har skildrats i det föregående, bör det vara välbetänkt att utveckla denna verksamhet. Nästa steg bör vara att inrätta en musikpluton Väst, dvs. en verksamhet knuten till . Genom att bredda verksamheten torde ytterligare erfarenheter belysa de problem som uppstått sedan militärmusiken inlemmades i regionmusiken. Därtill kommer att regionmusiken erhållit ny huvudman. Staten har i enlighet med tidigare riksdagsbeslut överlåtit ansvaret för regionmusiken till landstingen. Tillkomsten av regionmusiken har inneburit såväl fördelar som nackdelar. Mycket talar för att de främsta nackdelarna uppstått genom försöken att integrera den militära musiken med den civila. Den militära musiken har sådan särart att den bör få vidareutvecklas mer fristående från den civila musiken än vad som varit fallet inom regionmusikens ram. Min slutsats av dessa överväganden är att regionmusiken mera skall koncentrera sig på att renodla den civila musiken, medan militärmusiken i allt högre grad bör få utveckla mer fristående verksamhets- och organisationsformer. Ett led i detta syfte kan vara att bredda verksamheten med musikplutoner. Nästa steg bör därför innebära att en musikpluton tillskapas i , som t.ex. kan betjäna på motsvarande sätt som kommit till del. bör göra ett uttalande med denna innebörd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inrättandet av en musikpluton inom västra militärområdet. 1989/90 FÖ409
mot · GD02Fö410 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö410 av m.fl. (vpk) Varje samhälle har behov av att finna områden dit kvalificerade resurser kan riktas. Inom de flesta utvecklade industriländer har krigsmaterielindustrin funktionen att kunna motivera stora insatser av kapital, forskning och tekniskt kunnande. I de fall marknadskrafterna inte kan mobilisera dessa insatser måste det bli en uppgift för hela samhället. För många nationer, där inte är något undantag, har krigsmaterielindustrin blivit den sektor som har haft politisk acceptans för massiva satsningar. Denna industri koncentrerar kompetens och blir ledande på flera strategiskt viktiga områden inom samhällsekonomin. Detta mönster är inte en gång för alla givet. Det kan och måste brytas. Civila projekt av motsvarande kvalifikationsgrad måste bli de som får samhällets resurser för att möta framtidens utmaningar. Utmaningarna saknas inte. Mot den bakgrunden är onödigt. Svenska folket anser att vi bör ha ett militärt försvar. Vilken organisation, vapen och system som behövs för att möta tänkta militära hot är däremot något som varit en fråga för militära experter, och med vapenindustrin lierade krafter, att definiera. Vapensystem med förmåga att möta varje tänkbart hot har därmed blivit den normala utgångspunkten i diskussionen om svenskt militärt försvar. representerar det mest avancerade som står att uppbringa. Givetvis måste vi fråga oss om det inte finns godtagbara alternativ - system med mindre kapacitet och till lägre kostnad. I ett perspektiv där aktivt arbetar för nedrustning och avspänning är ett fullföljande av något som direkt strider mot detta syfte. Projektet har haft tekniska svårigheter, förmodligen inte olösliga, liksom i många andra fall är det en fråga om ökade insatser av tid och pengar. Ingen kan , liksom tidigare, ange vad slutkostnaden blir. Därmed får paradoxalt nog det s.k. Concorde-argumentet för ökad giltighet dvs. på grund av att det redan har satsats så mycket resurser i projektet så blir det enbart av den anledningen omöjligt att avbryta det. Ett snabbt beslut om avveckling är därför nödvändigt. Samhället har redan slösat nog, vi behöver rikta våra resurser mot eftersatta områden. Vpk har kritiserat alltsedan det började diskuteras: det behövs inte i det svenska försvaret, samhället behöver resurserna till annat. En fortsättning av projektet är en återvändsgränd. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avveckla . (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 FÖ410
mot · GD02Fö411 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö411 av m.fl. (s) Sex- och samlevnadsfrågor i värnpliktsutbildningen Samhället genomgår en snabb omdaning. Kvinnors och mäns livsmönster har förändrats under . De traditionella könsrollerna ändras. Arbetet för jämställdhet innebär möjligheter för både kvinnor och män att skapa ett rikt liv tillsammans. Samma rättigheter och samma ansvar för kvinnan och mannen i familjen, i arbetslivet och i samhället är målsättningar värda att framhållas. Samlevnad, relationer och sexualitet påverkas av könsrollsmönstren. Kvinnan ställer ofta krav på en jämställd relation, vilket av många män upplevs som hotfullt. Bristen på förståelse för jämställdhet mellan kvinnor och män kan leda till konflikter, separationer, besvikelser och våld. Vi är medvetna om det våld som förekommer i hemmen. Detta är ett våld vi aldrig får acceptera. Satsningar görs nu i förebyggande syfte för att minska våldet i vårt samhälle. Åtgärder bör ske inom många olika områden. Vid några militära förband förekommer utbildningsverksamhet i samlevnadsfrågor. Undervisningen fungerar bra och är uppskattad. För många ungdomar är det viktigt att få diskutera frågor angående känslor, identitet, attityder, egna och andras sexualitet m.m. Eftersom vi lever i när våra roller förändras växer många ungdomar upp med olika budskap gällande sexualitet och samlevnad. Under värnpliktsutbildningen finns möjlighet att nå ut med dessa viktiga frågor till en stor grupp ungdomar. Enligt vår mening bör undervisningen i sex- och samlevnadsfrågor vara en obligatorisk del i värnpliktsutbildningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att sex- och samlevnadsutbildningen blir ett obligatorium i värnpliktsutbildningen. () () 1989/90 FÖ411
mot · GD02Fö412 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö412 av och (c, m) Bland landets residenskommuner är den som haft den klart sämsta utvecklingen. Kommunens innevånareantal har minskat. Detta beror till mycket stor del på den minskning av antalet arbetstillfällen som skett. Härvid har den minskade verksamheten vid marinens anläggningar och spelat stor roll. En verksamhet som med fördel kunde lokaliseras till vore FMV:s fartygsavdelning. Många olika skäl talar för detta. Nybyggnationen av marinens fartyg sker i huvudsak vid . Det är frågor och problem rörande denna nybyggnation som handhas av FMV:s fartygsavdelning. Detta gäller frågor som rör konstruktion,upphandling,kontroller osv. Allt detta måste ske i nära samarbete och samråd med . Det vore därför rimligt att denna del av FMV:s verksamhet placerades i . Där finns också all slag av kompetens, lokaler, traditioner m.m. som behövs för att arbetet skall kunna bedrivas effektivt. Dessutom skulle det sparas in åtskilliga resor mellan och vilket skulle ge den berörda personalen förbättrade arbetsvillkor. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att undersöka möjligheterna att flytta FMV:s fartygsavdelning till . () ()
mot · GD02Fö413 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö413 av m.fl. (m) Stationering av ubåtsskyddsenheter till Marinkommando Nord i Av avgörande betydelse för vårt försvars fredsbevarande uppgift är hur dess styrka och förmåga uppfattas i vår omvärld. Tilltron till vår vilja och förmåga att i orostider kunna upprätthålla vår neutralitet måste på ett beslutsamt sätt visas i fredstid. Det ökade samförståndet mellan supermakterna innebär goda utsikter för avspänning i främst . Vi har fått uppleva en enorm utveckling i , på väg mot frihet och demokrati. Det måste innebära att behovet av militära rustningar blir mindre. En verklig neddragning av den militära kapaciteten kan dock dröja och den måste också ske med stor känslighet för att avspänning och stabilitet skall bestå. Trots ökad förståelse och neddragning av truppstyrkor på den europeiska kontinenten fortsätter främmande ubåtar att kränka svenska vatten. Dessa kränkningar måste kunna avvisas. Ett väl fungerande ubåtsskydd måste därför ges en hög prioritet. Kränkningar av främmande ubåtar längs hela ända upp i våra allra nordligaste kustvatten visar att även kusten norr om behöver ett effektivt ubåtsskydd. Det är viktigt att den personal som skall verka i Norrlandslänen också får sin utbildning, den speciella utbildning som den norrländska miljön kräver, i aktuella kustvatten. Ett bättre försvar av måste upprättas. Marinkommando Nord måste med det snaraste få utbåtsskyddsenheter som främst har till uppgift att försvara . Det är av avgörande betydelse för trovärdigheten i våra strävanden att värna våra gränser, att även har enheter som kan göra insatser inom rimliga tidsramar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stationering av ubåtsskyddsenheter till Marinkommando Nord i . () () 1989/90 Fö413
mot · GD02Fö414 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö414 av m.fl. (m) Idrottsplutoner Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Kr509 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om s.k. idrottsplutoner. land (m) Karl-Gös ta () Per Stenmarck (m)
mot · GD02Fö415 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö415 av () Värnpliktigas resor försvarsbeslut alltifrån 1972 har i praktiken varje gång ytterligare minskat försvarsbudgeten i reala termer. Tillväxten för försvaret har varit praktiskt taget obefintlig medan andra delar av statsförvaltningen tillåtits växa mycket kraftigt. Trots den reala minskningen har man dock inte omprövat målsättningen vilket ställer våra värnpliktiga inför hart när omöjliga uppgifter. Även utomlands börjar tilltron till vårt försvars möjligheter att klara sina uppgifter minska. I det senaste numret av den ansedda försvarstidskriften framfördes mycket hård kritik av svenska politikers förmåga att leva upp till neutralitetspolitikens krav. Krisen i det svenska försvaret är nu så djupgående att både viljan och förmågan att försvara måste ifrågasättas hävdades det bl.a. (, ansedd säkerhetspolitisk forskare som specialiserat sig på det nordiska området) beslutade att lägga ned regementena i , och samt att avveckla P6:s anläggning i . Allt av besparingsskäl. talar ÖB om att försöka utbilda värnpliktiga så nära hemorten som möjligt, bl.a. av resekostnadsskäl. Svensk industri producerar en del av den bästa utrustning som finns att få för nordiska förhållanden, men den är dyrbar dels på grund av dyra utvecklingskostnader dels genom tillverkning i alltför korta serier. Materielen som våra värnpliktiga utrustas med har inte av kostnadsskäl kunnat hållas i väl fungerande skick. Det saknas viktiga komponenter till en del materiel, andra är förslitna eller omoderna. Man kan inte lita till att de kommer att fungera vid exempelvis en snabb mobilisering. Under en lång följd av år har man dragit ned på underhåll eller utbyte av för den svenske soldatens överlevnadsmöjligheter så livsviktig materiel som man lägger ned många miljoner på alltför täta hemresor, resor som f.ö. inte alltid går till hemorten. Den värnpliktige inte bara flyger eller reser med tåg, han/hon tillåts även leasa bil för att komma fortare fram än vad de allmänna kommunikationsmedlen medger. töms våra regementen vid veckosluten och håller dålig beredskap. Resorna kostade ca 340 milj. kr. 1988/89. För att kunna upprätthålla bättre beredskap och för att få medel till förbättrat materielunderhåll och snabbare utbyte av föråldrad materiel eller modernisering av densamma bör kostnaderna för de värnpliktigas resor begränsas. Detta kan bl.a. ske genom att hemresor inte beviljas mer än högst . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär att regeringen lägger fram förslag till begränsning av de värnpliktigas resor i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att hälften av anslaget till värnpliktigas resekostnader överförs till materielanslaget. 1989/90 FÖ415 gotab 99628, 1990
mot · GD02Fö416 · 1990-01-19 00:00:00 — av m.fl. (vpk) Höjd dagersättning för värnpliktiga Målsättningen med det bidragssystem som finns för värnpliktiga under grundutbildning är att göra den värnpliktige ekonomiskt oberoende då han fullgör sin värnplikttjänstgöring. Under en följd av år har de värnpliktigas ekonomi försämrats eftersom bidragen inte hängt med i kostnadsutvecklingen. utgör grundutbildningen ett avbräck i den värnpliktiges ekonomi. Alltför låg dagersättning tvingar många värnpliktiga att skuldsätta sig. Målsättningen måste vara att ingen ska behöva betala för att göra sin värnplikt. Ersättningarna måste vara anpassade efter detta. Enligt beräkningar når den nuvarande dagersättningen inte alls upp till existensminimum även om man räknar bort de värnpliktigas naturaförmåner. Denna brist kan inte den föreslagna och helt berättigade förplägnadsersättningen råda bot på. Vpk vill därför föreslå en högre dagersättning för alla värnpliktiga . Som ett första steg vill vi föreslå en höjning till . från nuvarande nivå på . Detta ger en ökad kostnad på ca . Med hänvisning till det anförda hemställs att till värnpliktsförmåner för /91 anslår . utöver vad regeringen har föreslagit. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1989/90.
mot · GD02Fö417 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö417 av och (m, c) Marinens utveckling i Karlskronaområdet Det är nödvändigt att inom ramen för ett väl fungerande invasionsförsvar utnyttja de ekonomiska resurserna på ett optimalt sätt. Den pågående försvarsutredningen bör givetvis beakta detta förhållande. Marinens grundorganisation bör därmed också bli föremål för utredning. Det är givet att det måste finnas resurser för att kunna upprätthålla en fullgod marin förmåga utmed hela den svenska kusten. Med hänsyn till den säkerhetspolitiska situationen bör en viss markering göras avseende MKS och MKO. Från horisont har man märkt att marinens verksamhet mer och mer förlagts till . Då personalsituationen i denna region kommer att utgöra ett växande problem måste man enligt vår uppfattning inom ramen för en fullgod operativ verksamhet åter rikta blicken mot MKS. Det är i detta sammanhang intressant att påpeka att våra nordiska grannländer har en helt annan profil i detta hänseende. Den pågående utvecklingen i bör särskilt noteras. Där avvecklas nu huvudbasen i och verksamheten fördelas på och Korsör. En tillkommande faktor är också att MKO om regeringen får som den vill blir en mycket stor organisation. Regeringen har nämligen och märkligt nog under den pågående försvarsutredningen beslutat att ledningen för skall lokaliseras till . Det kan med fog påpekas att risk föreligger att det blir en väldig tungrodd organisation med två stora verksamhetsområden norr och söder om , /och /. Etableringskostnaderna kommer med all sannolikhet att bli mycket stora för MKO. Denna trebenslösning torde också innebära effektivitetsförluster. med är ett i alla lägen centralt maritimt operationsområde. Redan i en tidig konfliktsituation kommer stora krav att ställas på insats med kvalificerade sjöstridskrafter för att hävda svensk integritet och nationella intressen i övrigt. En ökad basering av sjöstridskrafter i MKS är operativt befogad. En sådan åtgärd får till följd att goda insatsmöjligheter kan åstadkommas inte bara i södra utan även i västerhavet. I detta hänseende bör man också väga in betydelsen av marinkommandots närhet till . Karlskronaområdets stora betydelse ur operativ synpunkt framgår tydligt av nedanstående bild. 1989/90 FÖ417 En slagkraftig marin organisation kan åstadkommas genom att och ställs i fokus. Till bör överföras ett ytterligare antal sjöstridskrafter. I första hand kustkorvetter och ubåtar. En sådan åtgärd har en positiv inverkan på underhållsbeläggningen vid . Baseringen av marinens helikoptrar bör anpassas så att närheten till de operativa områdena prioriteras. Det bör få till följd att en förstärkning bör åstadkommas avseende den trettonde helikopterdivisionen i . Utbildningen i första hand avseende marinens verksamhetsområde men även behov tillgodoses inom ramen för marinens skolor i . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att vad som anförts i motionen blir föremål för ytterligare utredning i den nu arbetande försvarskommittén. () () 1989/90 F5417
mot · GD02Fö418 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö418 av och (båda c) Anståndsbestämmelser vid förstegsutbildning I bilaga 6 till budgetpropositionen anser försvarsministern att det uppstått en viss tvekan beträffande hur anståndsbestämmelserna skall tillämpas beträffande värnpliktiga som uttagits till förstegsubildning. Försvarsministern anger att ett alltför stort hänsynstagande inte kan tas till den enskilde. Vidare att en försening av studier med mer än två terminer anses strida mot grundtanken bakom reformen. beviljas anstånd om den värnpliktige försenas med mer än två terminer i sina studer. Enligt försvarsministerns riktlinjer anses fyra terminer nu vara acceptabelt. För den enskilde får en frånvaro från studier med upp till fyra terminer mycket negativa konsekvenser. Studerande på linjebunden utbildning följer kurser som bygger på varandra. Att mitt i utbildningen vara borta påverkar inlärningsprocessen negativt. Studieskuldema kommer att öka. En stor del av de befälsuttagna rekryteras från tre och fyraårigt gymnasium. De som fortsätter på eller annan linjebunden utbildning kommer med få undantag att försenas i sin utbildning. värnpliktsutbildningskommitté förutsatte att flera in- och utryckningsalternativ skulle finnas så att de värnpliktiga fick möjlighet att planera sin studerandetid. I annat fall borde anstånd ges. Utvecklingen inom försvaret med kortare utbildningstider för vissa kategorier värnpliktiga medför att orättvisorna ökar. Att göra en hårdare tolkning av anståndsbestämmelserna till förstegsutbildningen anser vi därför vara oacceptabelt. Samma regler bör gälla för alla värnpliktiga i fråga om anstånd. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ge regeringen till känna vad i motionen anförts om anstånd vid förstegsutbildning. () () 1* 1989190.
mot · GD02Fö420 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö420 av och (båda mp) De värnpliktigas resor De värnpliktigas resor kostar enligt senaste budgetförslag 340 milj. kr. Detta är mycket jämfört med exempelvis de 900 miljoner som avsätts till allmänna kontantförmåner (dagpenning). En mycket stor del av resorna sker med buss och flyg. Mycken administration krävs för att organisera resorna. Det framstår som högst önskvärt att kostnaderna skulle kunna minskas, vilket skulle underlätta en höjning av dagpenningen. Med tanke på miljö- och nationalekonomi borde större delen av resandet överföras till järnväg. Det är vidare vår bestämda uppfattning att förbanden borde kunna rekryteras och utbildas mera lokalt. Tyvärr verkar senaste beslut om nedläggning av regementen i motsatt riktning. Förutom mera lokal utbildning borde man enligt vår mening pröva ett system där de värnpliktiga får ett kostnadsfritt periodkort för kollektivtrafiken med tåg och buss. Regementet skulle ha ansvar för transport till närmaste kollektivtrafikmedel. För att få flera ungdomar att upptäcka järnvägens förträfflighet borde kortet berättiga till tågresor vartsomhelst i landet och vara giltigt efter utryckning. Överslagsberäkningar i jämförelse med SJs priser på årskort tyder på att kostnaden för ett sådant värnpliktskort inte borde överstiga nuvarande budgeterade resekostnader. Nationalekonomiskt sett skulle det bli väsentligt billigare tack vare miljöanpassningen. Tyvärr är vår kollektivtrafik för dåligt utbyggd men förbättringar måste av allt att döma komma . Ett arrangemang med värnpliktskort skulle väl samverka med en sådan utveckling - i synnerhet om vi som de gröna föreslår får värnplikten utbyggd till en allmän värntjänst för både män och kvinnor. Risker finns naturligtvis att vi tack vare den ännu på många håll svagt utbyggda kollektivtrafiken får ett ökande antal värnpliktiga som bilister eller liftare och olycksrisker med detta. De relevanta metoderna att motverka detta måste vara utbyggd kollektivtrafik och hårdare restriktioner mot tätortsbilism. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en plan för hur de värnpliktiga skall kunna få kortare reseavstånd, 2. att hos regeringen begär en utredning om ett värnpliktskort inom kollektivtrafiken. () () 1989/90 FÖ420