mot · GD02T237 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:T237 av m.fl. (s) Kommunikationerna i En av de viktigaste utgångspunkterna för trafikpolitiken är synen på olika trafikslag som samverkande delar i ett övergripande transportsystem. Utifrån denna syn har och andra myndigheter i utarbetat och fastställt utredningen och transporter. Det övergripande syftet med utredningen har varit att utveckla en gemensam grundsyn för länets utveckling vad avser samverkan mellan näringsliv, offentliga organ, arbetsmarknad och transportsystem. Värmlandsvisionen pekar bl.a. på den betydelse som fungerande kommunikationer, inte minst järnväg, har för att uppnå en ökad arbetsmarknadssamverkan inom länet. Till exempel finns det goda förutsättningar att förbättra pendlingsmöjligheterna på stomjärnvägen genom införande av nya, snabbare tåg av modell X10 eller motsvarande. SJ och trafikhuvudmännen i länet, , arbetar tillsammans för att förverkliga en sådan järnvägstrafik . Även för Norgetrafiken planerar SJ tillsammans med sina norska kollegor för nya, offensiva lösningar. Det kan t.ex. nämnas att det kommer att bli möjligt att göra endagsbesök i från , något som nuvarande tidtabell inte medger. Man planerar också att binda ihop de nordiska huvudstäderna med högkvalitativa tågförbindelser inom ramen för det s.k. . , innan den nya satsningen kommer igång, kommer emellertid trafiken på banan att dras med svårigheter, bl.a. av ekonomisk art. ansvarar för den regionala trafiken på banan. Till skillnad från vad som gäller för trafiken på länsjärnvägarna, finns inga garantier för att staten ekonomiskt kommer att garantera en fortsatt regional trafik på stomnätet. Detta skulle för del kunna innebära att trafiken på den relativt passagerarsvaga länsjämvägen finns kvar, medan trafiken på den betydligt mer utnyttjade stombanan ersätts av busstrafik. Den inkonsekvens som enligt vår uppfattning ligger i nuvarande bestämmelser bör emellertid leda till en översyn av reglerna för statens köp av samhällsekonomiskt motiverad järnvägstrafik. För att satsningarna på banan skall lyckas krävs vidare att särskilt bande- Mot. len kraftigt rustas upp. Banan är i mycket dåligt T237 Den har en högsta tillåten hastighet på endast och saknar dessutom fjärrblockering. För att möjliggöra en snabbare och effektivare trafik krävs såväl rälsbyte som linjerätning och fjärrblockering. har uppskattat upprustningsbehovet på stomjärnvägen till 680 milj.kr. medelsram för medger med nuvarande prioritering en upprustning för endast 275 milj. kr. Inte minst med tanke på den kommande snabbtågstrafiken är det viktigt att en sådan upprustning snabbt kan göras. SJ räknar enligt uppgift med att en snabbtågsförbindelse på sträckan inrättas /1994. På järnvägssträckan planerar SJ att sätta in den nya interregionaltågmodellen X10 . Härigenom kommer restiden att minska från och . kommer antalet turer att öka till sju tågpar per dag. Detta kommer att innebära en stor förbättring i jämförelse med dagens läge, då järnvägen på den aktuella sträckan har begränsade möjligheter att hävda sig i konkurrens med andra transportmedel, framför allt bilen. Ett sätt att ytterligare förbättra konkurrenskraften på järnvägssträckan är genom byggande av det s.k. Vålbergsspåret. Effekten härav skulle bland annat bli att resvägen från till och där bortom liggande orter skulle minskas med , uttryckt . roll, för både pendlingsresor, t.ex. , och interregionalt, skulle därmed stärkas betydligt. Tillsammans med bl.a. i län och Bergslagsdelegationen deltar i en projektgrupp som utreder förutsättningarna för en förlängning av den planerade s.k. på delen Örebro-Karlskoga-Degerfors-Kristinehamn. En utvecklad järnvägstrafik med snabbtåg i denna del av Bergslagen skulle ha avgörande betydelse för utvecklingen av flera viktiga samhällsfunktioner. Genom ökade möjligheter till arbetspendling, främst i stråket Örebro-Karlskoga-Kristinehamn-Karlstad skulle de lokala arbetsmarknaderna kunna samverka på ett helt annat sätt än vad som sker . Detta skulle ha stor betydelse, inte minst för kvinnorna i regionen som i dagens läge har en låg förvärvsfrekvens. Även tillgängligheten till gymnasieutbildning och högre utbildning för regionens ungdomar skulle öka härigenom. NKlJ-banan är en smalspårig järnväg som används för godstransporter främst till och från och i . Banan ägs och trafikeras av , ett helägt dotterbolag till . går trafiken på banan med förlust, och har därför aviserat att man tänker lägga ned driften. Tillsammans med kommun, och Bergslagsdelegationen har bolaget föreslagit att staten tar över ansvaret för banan och att den rustas upp till normalspår. har fått uppdrag att göra en 14 samhällsekonomisk lönsamhetsbedömning av NKlJ-banan. Man konstate- Mot. rar att en breddning till normalspår av banan under vissa förutsättningar kan T237 ge en tillfresställande samhällsekonomisk lönsamhet. Som ett villkor för att ta över ansvaret för banan kräver att de intressenter som primärt har nytta av banan deltar i finansieringen av ombyggnad till normalspår (investeringskostnaden för en breddning beräknas till ca 120 milj. kr. i prisnivå 1990). Regeringen har gett i i uppdrag att söka nå en överenskommelse med berörda intressenter om en sådan finansiering. Intressenterna - SJ, samt , och kommuner - har förklarat sig vara beredda att tillsammans bidraga med åtminstone 25 milj.kr. Regeringen väntas fatta beslut om en ev. breddning av NKlJ-banan . Ett positivt beslut skulle väsentligt underlätta arbetet med att utveckla de aktuella kommunerna. De regionalpolitiska argumenten bör därför väga tungt vid ett ställningstagande till NKlJ-banans framtid. Härvid bör också beaktas att den s.k. Avestaaffären innebär en stärkt ställning för järnverket i . Detta medför sannolikt att den mängd som kommer att transporteras på NKlJ-banan okar. För ett bevarande av NKlJ-banan talar också de oönskade effekter av olika slag som en överflyttning av godset från järnväg till lastbil medför. Om NKlJ-banan läggs ned och allt gods flyttas över på lastbil ökar trafikarbetet med 2,9 milj. fordonskm . Detta innebär ökade utsläpp av miljöskadliga ämnen som koldioxider och kväveoxid. Därtill kommer ett ökat vägslitage till följd av att lastbilstrafiken i stor utsträckning kommer att belasta ett relativt dåligt vägnät. Vidare ökar risken för olyckor med fordon som transporterar det miljöfarliga gods (gasol och syror) som i dagens läge transporteras på NKlJ-banan. En annan järn vägssatsning som är angelägen att genomföra är det s.k. . innebär att sammanlänkas med med ett förbindelsepår i (Nykroppalänken) och att bandelen på länsjärnvägen dels genomgår en spårupprustning, dels elektrifieras. Aktuell spårupprustning återfinns i förslag till prioriterad objektlista för byggande av länstrafikanläggningar . Genom byggandet av Nykroppalänken uppnår man en vägförkortning för godstrafiken i första hand från och norr därom till och vidare söder- och österut. Från och skulle t.ex. heltåg kunna dras direkt till kontinenten. En annan effekt av Nykroppalänken är att den kapacitetsbegränsade rangerbangården i avlastas. Ytterligare en effekt är att belastningen på enkelspåret minskar. Vidare hålls möjligheten öppen att etablera snabb persontrafik på järnväg mellan de centrala delarna av och . Nykroppalänken är av interregional betydelse, eftersom den utgör en länk i flera interregionala transportrelationer. Dess nytta kommer flera län tillgodo. Genom att förbättra transportmöjligheterna till marknader för företagen i regionen, kan befintliga företag utvecklas och nya etableras. par ökad sysselsättning och inflyttning, men framför allt kan ett diffe- Mot. rentierat näringsliv byggas upp. har därför föreslagit att Ny- T237 kroppalänken tas in som ett objekt i plan för investeringar i stomjärnvägarna 1991-2000. I samband med att inriktningen av den framtida väghållningen i länet har belysts i Värmlandsvisionen, har också vägbyggnadsbehoven i länet analyserats. En översiktlig beräkning av investeringsbehovet på huvudvägnätet i länet har utförts. Beräkningarna, som grundas på mycket måttliga standardkrav, anger ett behov av en helt annan storleksordning än vad nu gällande flerårsplaner redovisar. Investeringsbehovet på endast huvudvägnätet kan uppskattas till ca 150 milj. kr. För har tilldelats i nu gällande riksvägsplan ca 121 milj. kr. och i nu gällande plan för länstrafikanläggningar, som även inrymmer objekt på länsjärnvägar och kollektivtrafikobjekt, ca 58 milj. kr. Från det särskilda anslaget för bärighetshöjande åtgärder, avseende främst broar på hela det allmänna vägnätet, får ca 40 milj. kr. I detta anslag ingår även beredskapsmedel, varför volymen beredskapsarbeten därutöver kan beräknas till endast ca 5 milj. kr. Anslagen till byggande, inkl. länsjärnvägar och kollektivtrafikobjekt, uppgår därmed för nävarande till ca 80 milj. kr. för del, jämfört med ovan angivna behov på ca 150 milj. kr. avseende endast huvudvägnätet. Om anslagen även fortsättningsvis kommer att ligga kvar på nuvarande låga nivå kommer viktiga vägprojekt inte att kunna genomföras inom överskådlig tid. Med tanke på den stadigt ökande trafiken kommer då länets vägstandard att successivt försämras ifrån en alltför låg standardnivå. Även anslagen för drift och underhåll av de allmänna vägarna i länet behöver höjas. Länets största problem med att vidmakthålla investerat vägkapital är beläggningsunderhållet. Särskilt på det mindre trafikerade vägnätet är standarden låg. Av tilldelade medel för beläggningsunderhåll måste avsättas till förarbeten för att iståndsätta vägarna i länet. Grusvägar upplevs av boende och trafikanter som en olägenhet, då vägdammet under vissa tider skapar problem. strävar efter att förse dessa med permanent beläggning, i första hand de vägar som har en trafik på mer än 250 fordon . II km beläggas. Trots att försett de högtrafikerade grusvägarna med beläggning ökar antalet km väg med trafik större än 250 fordon . Det är av största betydelse för det värmländska näringslivet att det finns möjlighet att nå vissa europeiska centra samt landets residensstäder med dagsbesök. Detta kräver goda flygförbindelser. Stockholmsförbindelserna bör där- 16 1989/90 T237 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av reglerna för statens köp av samhällsekonomiskt motiverad järnvägstrafik på stomnätet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stomjärnvägen , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det s.k. Vålbergsspåret, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den s.k. , delarna väster om , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om NKlJ-banan , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det s.k. , 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om byggande av riksvägar och länstrafikanläggningar i , 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anslagen för drift och underhåll av de allmänna vägarna i , 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrade flygförbindelser till , , och , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny länsflygplats i . Bo Finnkvist (s) () () () för förbättras ytterligare. Dessutom bör direktlinjer utvecklas på , och . Flygtrafiken till och från har utvecklats kraftigt . Detta har fått till följd att det nu är nödvändigt att bygga en ny länsflygplats. Näringslivet och samtliga kommuner i länet är införstådda med och villiga att medverka till att den nya flygplatsen skall byggas vid Mellerudstorp utanför . Det är därför angeläget att staten verkar för att en ny länsflygplats kommer till stånd möjligt.