mot · GD02U614 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:U614 Stopp för statsbesök av diktatorer har givit den lyckligaste tid upplevt. Diktatur efter diktatur faller till följd av massiva folkliga aktioner. Kanske någonsin finns det nu reellt hopp om då alla blir demokratier med marknadsekonomi och respekt för mänskliga fri- och rättigheter. De två värsta bland barbarerna i de kommunistiska förtryckarregimerna var sannolikt i och i . Dessa blodtörstande folkplågare gav helt stilenligt som sina sista order direktiv till den underställda våldsapparaten att mörda demonstrerande ungdomar. Marxist-lenismen kan - utöver allmän varubrist - sammanfattas mycket enkelt - den som talar för frihet ska krossas. Högerdiktaturer har i grunden samma princip: alla som verkar för demokrati ska slås ned. folk borde hålla ihop för framtiden. Aldrig mer ska människovärdet få förtryckas, och därför måste alla bistå i motståndet om någon framtida eller skulle dyka upp. De förtryckta folken själva störtade sina tyranner. gjorde inget för att hjälpa dem. Tvärtom - hade tagit emot förtryckarna. var här 1980 och . De togs hit som gäster och det officiella sade inte det som borde sägas: Ni är en som bör arresteras och fällas för era brott. Miljoner människor lider av ert vanvett, ert besinningslösa våldsutövande och förtryck. som går utan att ni störtas är en förlorad dag. Istället togs dessa monster emot som om de i någon mänsklig mening representerade sina folk. Det är förljuget. Ett demokratiskt land tar emot diktatorer och ger därmed något slags signal om att och dess folk skulle mena att de förtryckta i andra länder skulle kunna representeras av sina bödlar och fångvaktare. Hyckleri finns i många mänskliga sammanhang. Hyckleri utgör säkert en beståndsdel i vedertagen diplomati. Men ska hyckleriet verkligen bedrivas på nivån där kung, statsminister och det officiella ställer upp? Att ta emot en förtryckare som gäst, flagga för honom, ge middag för honom, hålla tal där inte ett ord sanning finns med utan där man bara talar väl om den inbjudne tyrannen. En svensk statsminister, som fått sitt mandat från , ska självfallet aldrig utsätta sig för en situation där han ska behöva säga ett enda vänligt ord till en diktator. (Däremot spelar det ringa roll att serafimerorden delats ut till t.ex. - eftersom serafimerorden ju till betydande del gått just till mördare och folkplågare. Den inrättningen har ju heller inte det bittersta med som demokrati att göra utan bör betraktas som en kommersiell eller möjligen kooperativ inrättning för ett slags slutet sällskap.) Det är meningslöst att i efterhand söka bortförklara att under officiellt hyllade två förtryckare, vars fall under årtiondets sista veckor sedan gladde oss alla. Den enda lärdomen bör vara att inte upprepa samma sak. Alltså, bör inte mer bjuda in en diktator på officiellt besök. Om han sedan heter eller om han kommer från en militär- eller socialistdiktatur i , om han kommer från ett arabland eller från spelar ingen roll. Principen är ju enkel: Bara den stats- eller regeringschef som företräder ett land med mänskliga fri- och rättigheter bör officiellt bjudas in till vårt land. Det som sades till och när de var här är inte detsamma som sägs om dem . Det som sägs nu är naturligtvis det riktiga. Alltså hycklade svenska företrädare 1980 och 1986, inte bara inför gästerna utan också inför svenska folket och folken i och . Det som sades kom ju att offentliggöras. Jag har svårt att se någon saklig invändning mot tanken att man ska överge hyckleriet vid statsbesök. folk led inte av att slippa besök av eller , och det finns inget behov av att ta hit någon diktator överhuvudtaget. Är man pessimistisk och tror att många av jordens stater kommer att vara diktaturer så utesluts alltså allt framtidsutbyte på statschefs- och regeringschefsnivå med dessa länder. Men är det någon nackdel? Skulle det i något fall anses föreligga nationellt svenska intressen för att bjuda hit ledaren i en diktatur så får väl de skälen offentligt redovisas, så att man kan diskutera i förväg om dessa skäl är tillräckliga för att bryta den grundläggande principen att inte bjuda in förtryckare. Regeringen bör i sådant fall ange inför utrikesnämnden vilka skäl som enligt regeringen talar för att som representant för ett folk bjuda in en härskare som folket självt inte kan påverka. Dessutom finns det anledning att vara mer optimistisk än tidigare om möjligheterna att få en värld med demokrati i alla stater. Alltså ett FN där alla medlemmar följer . Ännu är till stor del en tummelplats där företrädare för den ena förtryckarregimen värre än den andra finns med. Förbrytare från så många länder har väl varit församlade på samma ställe. Men är demokratin på stark frammarsch. I var flertalet stater diktaturer, men har dessa fallit en efter en. 1 har gjort att det nu finns betydande möjligheter att flera av dessa stater får fria val, även om de fortfarande administreras av kommunister. Också i har diktaturer fallit . Om demokratiska krafter världen över samverkar bör det framöver kunna blåsa allt kyligare mot kvarvarande förtryckare. Jag upplevde som observa 1989/90 U614 tor vid folkomröstningen i vilket oerhört demokratiskt medve- Mot. tande som finns hos människor, särskilt hos de unga. Det är i grunden samma U614 längtan efter frihet som vi sett hos de folkmassor som gick ut på gatorna i , eller hos studenterna på . förekom ett förnedrande tal om att demokrati bara passar rika länder, medan människor i fattiga länder inte behöver ges yttranderätt och rösträtt utan att makten där bör ligga hos ett enda parti. Men all erfarenhet visar att makt korrumperar, den som använder våld för att behålla makten tvingar ju i praktiken de förtryckta att också använda våld i försök att nå frihet. Vi bör ha diplomatiska förbindelser med alla stater, för att tillvarata svenska intressen. Handel bör begränsas bara i enstaka fall, som . Vissa stater bör t.o.m. kunna få bistånd trots att människorna där inte i fria val får bestämma landets politik - för biståndet ska gå till människor, inte till regimen. Det enda jag föreslår är att vi inte ska ta hit härskare som bjuds på middagar där det hålls förljugna tal. Den enkla tanken är alltså att aldrig ska håna andra folk genom att som företrädare för deras land bjuda in en person som har sin makt över dem till följd av våld och förtryck. Den nya regeln bör gälla från . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att statsbesök till och från i princip endast skall omfatta demokratiska länder. gotab 99907, 1990