ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02T210 · 1990-01-24 00:00:00 — av m.fl. (s) Kommunikationerna i Bergslagskommunerna 1989/90 T210-214 Bergslagskommunerna är beroende av goda kommunikationer för att vara konkurrenskraftiga mot omvärlden. Det behövs såväl goda tvärförbindelser, som snabba förbindelser mot - . är sedan gammalt en viktig transportled genom Bergslagskommunerna. Standarden på vägen är bitvis låg och motsvarar ej de krav, som bör ställas på en riksväg med de tunga transporter som där sker. Speciella åtgärder behövs för att förändra genomfarten - samt en upprustning mot länsgränsen i nordost (). Järnvägssträckningen FröviAvesta-KrylboStorvik är en genomflödeslänk både vad avser person- och godstrafik. Den har stor betydelse för samverkan mellan de olika orterna i Bergslagen. För att kunna behålla bandelen som en långsiktig resurs krävs banåtgärder. Snabbtågsutvecklingen från mot bör påskyndas. Inte minst den senaste strukturförändringen inom stålnäringen i innebär att ortens konkurrenskraft kan ökas med snabba och direkta förbindelser - . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medel för upprustning av , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av banåtgärder järnvägssträckningen - - - , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av satsning på snabba förbindelser till och direktförbindelse till . () () 1 1989/90.
mot · GD02T211 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T211 av m.fl. (s) Bättre trafikmiljö I sker gods- och persontransporter i huvudsak med järnväg, flyg, buss och långtradare. Det finns för- och nackdelar med alla trafikslag, men vid en jämförelse framstår järnvägen som ett av våra absolut bästa transportalternativ. är trafiksäker och energisnål. Den medför inte heller omfattande miljöproblem. Ur regionalpolitisk synpunkt är det angeläget att ha en väl fungerande järnväg över hela landet. Transportsystemets utformning har visat sig ha en avgörande betydelse för samhällsutvecklingen. Näringslivets tillväxt och lokalisering är till stor del beroende av ett väl fungerande kommunikationssystem. Detsamma gäller turismen och det allt mer ökande fritidslivet. I dessa sammanhang framstår järnvägen som ett kommunikationsmedel med stora fördelar. Den ökande landsvägstrafiken svarar för över hälften av kväveoxidutsläppen. Dessa bidrar i stor utsträckning till försurningen av skogar och vatten. Tillsammans med tungmetaller och dioxiner är utsläppens effekter på naturen betydande. Tågtrafikens miljöstörningar är i stort sett försumbara i det här perspektivet. Omfattningen av vägtrafikens miljöstörningar beror inte endast på reningsåtgärderna och dess utformning. En väsentligt större betydelse har den framtida utvecklingen av trafikmängd, trafikstruktur och transportbehov. Även om man är förutseende när det gäller reningsåtgärder, kan de inte under överskådlig framtid bidra till en bättre miljö om trafiken tillåts öka genom att inte miljövänligare alternativ prioriteras. För att trafikmiljö och totalmiljön skall förbättras bör man med kraft arbeta för att överföra mera av tunga och miljöfarliga transporter från våra vägar till järnväg. Med nu rådande förhållanden är det upp till var och en att själva bestämma vilket transportsätt som skall nyttjas. Detta har lett till att bl.a: träprodukter, malm och oljeprodukter i allt större utsträckning kommit att bli ett allt större inslag i vår trafikmiljö. För att komma till rätta med detta problem måste samhället skaffa sig styrmedel. Ett sätt är att dessa transporter liksom fabrikernas utsläpp åläggs koncessionsprövning. Ett koncessionsförfarande för tung trafik, med inriktning på att överföra stor del av den tunga trafiken till järnväg skulle förutom en bättre miljö också kunna bidra till att minska trafikolyckor samt minska slitaget på vårt vägnät. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om koncessionsprövning av den tunga landsvägstrafiken. () () 1* 1989/90.
mot · GD02T213 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:T213 av och (båda m) Vägar och kommunikationer i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A423 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vägar och kommunikationer.
mot · GD02T214 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T214 av m.fl. (c) Dubbelbottnade fartyg m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo749 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högre hamnavgifter för enkelbottnade fartyg, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att skall verka för överenskommelser inom Helsingforskonventionen angående enkelbottnade fartyg. 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om koncession för fartyg, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anmälningsplikt för fartyg som seglar in i eller lastar gods i hamn i , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om krav på oljesaneringsutrustning på fartyg i , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om Öresundstrafiken. () () () () () () ()
mot · GD02T216 · 1990-01-23 00:00:00 — av och (båda s) Statliga uppköp av post- och teletjänster motiverade motiverade av sociala skäl I har postverkets regionala ledning beslutat att flera postexpeditioner skall läggas ner. Det är postanstalter som skall betjäna stadsdelar med upp till 5 000 invånare - ungefär samma folkmängd som , , , och med flera mindre städer har i sina centrala tätorter. Orsaken till nedläggningen anges vara bristande lönsamhet. Det är väl känt att många postanstalter lagts ner eller hotas av nedläggning i våra glesbygder. Det drabbar visserligen inte orter som har ca 5 000 invånare, men det är orter där avståndet till närmaste postanstalt efter nedläggningen blir mycket långt. Antingen nedläggningarna sker i storstad, glesbygd eller någon annanstans betyder det i många fall att många människor får sämre service och större besvär än tidigare att få hem t.ex. paket och större brevförsändelser. Men det betyder också att en viktig del av ortens sociala funktioner tas bort. Den strävan vi har att skapa bra lokala miljöer där människor bor blir på så sätt direkt motarbetad av postverkets lönsamhetssträvanden - de lokala miljöerna utarmas. Det gäller i storstadsområdena lika väl som i glesbygden och andra orter. På liknande sätt är det med , där framför allt indragning av telefonkiosker har uppmärksammats i debatten. och arbetar efter regler och riktlinjer som har beslutats av . har direktiv att till staten leverera in ett överskott om av sin totala omsättning. Det innebär ca 1 000 milj. kr. , eftersom postens omsättning är 20 000 milj. kr. Inom denna ram har postverket direktiv att försöka ge hela en god och likvärdig postservice - ett slags solidaritetsprincip och socialt mål. Risken är emellertid uppenbar, att lönsamhetskravet gradvis urholkar solidaritetsprincipen och det sociala målet, särskilt som postverket numera arbetar i allt hårdare konkurrens på en rad av de områden som är de allra mest lönsamma för verket. Till de lönsammaste verksamhetsgrenarna hör tyvärr inte postens service till allmänheten. Vart efter posten pressas av konkurrens på andra områden kommer gradvis servicen till allmänheten att minskas för att kostnaderna skall dämpas. 1 1989/90. I likhet med SJ och annan kollektiv persontrafik borde posten och telever- Mot. ket kunna få betalt av staten för olönsam trafik. Annars är risken uppen- T216 bar att vi i vårt samhälle inte har några möjligheter att påverka om vi vill ha kvar post- och teleservice som motiveras av sociala skäl. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statliga uppköp av post- och teletjänster av sociala skäl. () ()
mot · GD02T218 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T218 i är sedan gammalt ett viktigt trafikcentrum för länets norra och i viss mån även västra delar. Orten är därigenom viktig inte bara för kommun själv, utan i lika hög grad för , , och . Den har även stor betydelse för dalgång, och då framförallt för det oerhört snabbt växande turistområdet i fjällen runt . Sälenområdets enda chans att i större utsträckning få utländska turister till sig torde f.ö. helt bero på i vilken utsträckning kan utnyttjas för deras snabba tillresa! Förutom på vägförbindelserna, med deras utomordentligt viktiga trafik av personbilar, bussar och lastbilar, vilar Moras ställning som trafikcentrum framförallt på järnvägen och på flyget. Det är därför av stor vikt, att dessa transportmedel fungerar effektivt. Detta i sin tur innebär inte bara att förbindelsemedlen ifråga skall finnas, utan även att de skall ha en sådan turtäthet att de av den resande allmänheten uppfattas som praktiska och användbara alternativ. ingår inte längre i något stödområde, och planeras enligt den nya regionalpolitiska utredningen inte heller att placeras i något sådant. Det är därför - och på grund av ortens blomstrande näringsliv - av största vikt att Moras ställning som kommunikationscentrum inte rubbas. Den kan istället förstärkas genom ett par åtgärder, som dock bägge kräver statlig medverkan. Den första av dessa gäller SJ, som driver trafik på den som stomjärnväg klassade järnvägssträckan . Av lönsamhetsskäl har SJ dock nu dragit ned antalet tågpar per vardag från 6 till 4, och hotat med att minska trafiken ytterligare trots att banan ifråga är klassad som stomjärnväg och därför normalt bör trafikeras av SJ självt. Kravet på turtäthet - bl.a. för att säkerställa matningen av passagerare till SJ:s tåg i - gör det utomordentligt angeläget att SJ åter sätter in 6 tågpar på denna linje. får enligt beslut ett anslag om från statens centrala anslag till kommunala flygplatser. får i - som dessutom åtnjuter ett avsevärt bidrag till sin drift från i - hela 2 825 000 från samma anslag. Det förefaller rimligt att omfördela det statliga anslaget mellan dessa flygplatser så att får mera och mindre, i synnerhet som nu har ett stort och stabilt passagerarunderlag och därför mycket väl skulle kunna klara sig med ett anslag från staten på förslagsvis 2 miljoner jämnt. Detta skulle möjliggöra ett med 825 000 ökat anslag till , vil- Mot. ket skulle stärka denna och därmed trafiken på denna avsevärt. gärd kunde lämpligen vidtas vid nästa fördelning av anslag till kommunala flygplatser . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att SJ får i uppdrag att återställa persontrafiken på sträckan till den förut rådande nivån om sex tågpar per vardagsdygn, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en omfördelning av anslagen till kommunala flygplatser mellan och , åtgärden i fråga kunde lämpligen vidtas vid nästa fördelning av anslag till kommunala flygplatser .
mot · GD02T220 · 1990-01-19 00:00:00 — 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att minska vägbyggandet och förbättra vägunderhållet på befintligt vägnät, 10. att beslutar att inga ytterligare motorvägar skall byggas, [att beslutar att , i enlighet med vad som anförts i motionen, skärpa avgaskraven för personbilar vad gäller kväveoxider resp. kolväten till /km och vad gäller hållbarhetskravet till eller ,1] 11. att beslutar att bidraget till rening på äldre personbilar höjs till . för personbilar av årsmodellerna och senare, 12. att beslutar att bidraget till rening på äldre personbilar höjs till . för personbilsmodeller äldre än 1983, 13. att beslutar att bidraget till rening på äldre personbilar skall utgå oberoende av teknik, förutsatt att avgaskraven uppfylls, 14. att till Bidrag till reningsutrustning på äldre personbilar för /91 anslår . utöver vad regeringen föreslagit eller således , [att beslutar att bilskrotningspremien höjs till . från ,1] 15. att beslutar att obligatorisk avgasdeklaration för motorfordon i annonser och försäljningsbroschyrer m.m. införs fr.o.m. , [att beslutar att förbjuda tillsatser av giftiga eller miljöfarliga ämnen i drivmedel fr.o.m. , i enlighet med vad som anförts i motionen,1] [att som sin mening ger regeringen till känna att återvinning av bensinångor m.m. skyndsamt skall införas i enlighet med vad som anförts i motionen,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att minska förbrukningen av fossila bränslen i bl.a. vägfordon,3] [att som sin mening ger regeringen till känna att mål sättningen vad gäller medelsförbrukningen av bensin för personbilar bör sänkas till /mil ,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att snabbt utveckla såväl eldrift som drift med biogas hos vägfordon,3] 16. att beslutar att vägfordons maximala längd skall sänkas från nuvarande till , 17. att beslutar att vägfordons maximala vikt skall sänkas till till , 18. att beslutar att det s.k. bärighetsprogrammet avvecklas med omgående verkan, [att beslutar att de beslutade avgaskraven för tunga vägfordon skall tidigareläggas ,'] [att beslutar att avgaskraven för tunga lastbilar och bussar skärps ytterligare i enlighet med vad som angetts i motionen,1] [att beslutar att avgaskraven för lätta lastbilar och bussar skärps jämfört med vad som tidigare beslutats i enlighet med vad som anförts i motionen, och att dessa skärpningar införs års modeller,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mindre miljöskadliga drivmedel för tunga fordon,1] [att hos regeringen begär förslag till avgaskrav på arbetsfordon m.m. som skall vara till handa års utgång.1] () () () () 1 1989/90.Jo770 2 1989/90.Sk639 3 1989/90. () () () () 1989/90 T220
mot · GD02T222 · 1990-01-24 00:00:00 — av m.fl. (m) Vägtrafikens miljöpåverkan Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Jo773 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om höjt stimulansbidrag för eftermontering av katalysatorer, 2. att hos regeringen begär förslag till stimulansåtgärder för att minska den tunga vägtrafikens miljöpåverkan, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om minimering av vägtrafikens negativa miljöpåverkan. () ()
mot · GD02T226 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:T226 av Axel m.fl. (s) Infrastrukturinvesteringar i Regeringen har i budgetpropositionen redovisat att den kommer att lägga fram förslag till hur investeringar i järnvägar och vägar m.m. skall finansieras . Detta till trots finns det anledning understryka den stora betydelse för den regionala utvecklingen som investeringar i infrastrukturen har. Den regionalpolitiska kommittén lade i sitt betänkande stor vikt vid just infrastrukturuppbyggnad som ett av de mest verksamma medlen för att uppnå en balanserad regional utveckling. För kan konstateras att de infrastrukturella investeringarna ligger långt efter vad det gäller såväl vägnätet som järnvägen. Ett stort antal objekt, som väsentligt skulle underlätta regionens framtid, skulle behöva starta med det snaraste. Det gäller snabbtåg på sträckan StockholmSundsvall, som för en första del kräver mycket begränsade investeringar. Genom investeringar i storleksordningen 300 milj. kr. skulle restiden minska med och skulle av . skulle orterna efter sträckan bindas ihop på ett effektivt sätt, så att arbetsmarknaderna blev gemensamma. Även för inlandet skulle ett förverkligande av snabbtåget vara positivt. På vägsidan skulle en upprustning av väg 83 från kusten upp över och mot /öppna väsentligt bättre förutsättningar för företagens konkurrensförmåga, som arbetsmarknaden vidgas. Denna satsning är billig, i storleksordningen 40 milj. kr., men den samhällsekonomiska avkastningen för hela inre delen av södra är betydande. Samma betydelsefulla roll för den spelar väg 68, sträckningen . Även beträffande denna vägsträcka är en snar upprustning avgörande för regionens utveckling. Den stora och för hela betydelsefulla insatsen på vägsidan är en ombyggnad av mellan och . Det är ett objekt som väsentligt skulle underlätta trafiken för hela södra och bringa ned antalet olyckor och väsentligt underlätta näringslivets utveckling. Kostnaden för utbyggnaden ligger på ca 450 milj. kr. Utöver de nämnda objekten finns ett stort antal angelägna objekt som också måste komma till utförande. För att nämnda objekt och andra skall kunna genomföras under vår generation fordras väsentligt utökade anslag för infrastrukturinvesteringar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om väsentligt ökade ramar för infrastrukturella investeringar i . () () () () goUtb 99619, 1990
mot · GD02T227 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:T227 av m.fl. (vpk) Interregional persontrafik på järnvägens stomnät 1989/90 Vpk anser att transportrådet (TPR) genom sitt agerande saboterar möjligheter att stödja den interregionala tågtrafiken. Ett exempel är att TPR i sina kontakter med kommuner och landsting 1989 utgått från en falsk kostnadsram på . Detta har skett med hänvisning till trafikpolitiska beslut. Men har inte fastställt någon sådan kostnadsram för upphandlingen av s k olönsam trafik. TPR har i sin upphandling utgått ifrån att berörda trafikhuvudmän skall engagera sig ekonomiskt även i den interregionala trafiken.Detta strider mot principerna i de beslut som fattats av . - Vpk kräver att staten tar det ekonomiska ansvaret för den interregionala tågtrafiken samt det fulla ansvaret för infrastrukturen. TPR:s försök att uppnå trepartslösningar mellan TPR, SJ och berörda trafikhuvudmän bygger på att TPR förhandlar på trafikhuvudmännens vägnar. Men, precis som påpekar i en skrivelse till regeringen: Trafikhuvudmännen kan naturligtvis inte ha ett förhandlingsombud - TPR - som både är medpart och motpart. - Vpk kräver att förhandlingsordningen radikalt förändras. TPR:s egenmäktiga och manipulativa påtryckningar mot kommuner och landsting måste fördömas. Syftet har varit att få länstrafikorganen att ta på sig ett ekonomiskt ansvar som enligt riksdagsbeslutet åvilar staten. Det skedda bekräftar att vpk:s tidigare framförda kritik mot transportrådet är befogad. - Vpk upprepar kravet på att TPR bör läggas ner. Regeringens förslag att tågupphandlingen /91 skall utgå ifrån en ram på är helt otillräcklig, vilket bevisas av dess egen redovisning av behoven för den interregionala trafiken. En sådan ogin behandling skulle innebära en övervältring av kostnader från staten till kommuner och landsting. Som vpk påpekar ovan strider detta mot principerna trafikpolitiska beslut. - Vpk föreslår att anslaget till köp av interregional persontrafik på järnväg, (H 6), ökas med 350 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att staten skall ta det ekonomiska ansvaret för den interregionala tågtrafiken, 2. att beslutar att staten skall ta det fulla ansvaret för infrastrukturen, 3. att beslutar avveckla transportrådet, 4. att hos regeringen begär förslag om en radikalt förändrad förhandlingsordning för köp av interregional trafik, 5.att för köp av interregional persontrafik på järnväg för /91 anslår . utöver vad regeringen har föreslagit eller således . (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 T227
mot · GD02T242 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T242 Översyn av bilåkandets kostnader Frågan om bilåkandets kostnader och deras regionalpolitiska effekter för olika delar av landet har varit föremål för debatt. Förslag har framförts om en differentiering av bensinskatten som bl.a. tekniska invändningar redovisats mot en sådan modell. Det är mycket angeläget att det förs en effektiv regionalpolitik som gör det möjligt för människor att bo kvar i glest befolkade delar av landet. Mot bakgrund bl.a. av de glesbygdsproblem vi nu upplever och förändrade bensinpriser finns det därför skäl att göra en samlad översyn av bilåkandets kostnader i olika delar av landet. Vid en sådan bedömning måste givetvis en rad olika faktorer beaktas, bl.a. avstånd, tillgång till kollektivtrafik och behovet av miljömässiga hänsyn. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en samlad översyn av bilåkandets kostnader i olika delar av landet.
mot · GD02T243 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: T243 av m.fl. (c) Infrastrukturen i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:N347 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av offensiva insatser för att utveckla infrastrukturen i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens delansvar i utvecklingen av infrastrukturen i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fasta förbindelser över . () () britt lrhammar (c)
mot · GD02T244 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T244 av () Kommunikationerna i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A458 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunikationer i .
mot · GD02T247 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T247 av m.fl. (s) Trafiken i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo861 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder som stimulerar godstransporter på järnväg och med kombitrafik, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ändring i vägtrafikkungörelsen när det gäller både befogenhet och motiv för beslut om hastighetsnedsättning, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om andel av de statliga väganslagen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återföring av inkomsterna från regionala bilavgifter, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fortsatt statligt stöd för omställning till miljövänlig kollektivtrafik, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av ekonomiska styrmedel för att medverka till en miljösäker tanksjöfart i och på . () ()
mot · GD02T253 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T253 av m.fl. (m, fp) Kommunikationerna i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A461 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbyggnad av mellan och till dubbelspår, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om upprustning av kommunikationerna i . Per Stenmarck (m) () () () (fp) () () () ()
mot · GD02T254 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T254 av och (båda c) Kommunikationerna i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A462 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunikationerna i .
mot · GD02T255 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T255 av m.fl. (vpk) Omställning av vägtrafiken m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo879 hemställs 1. att sorn siri mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av omfattande satsningar på kollektivtrafiken för att nå snabba och omfattande miljöförbättringar, 2. att hos regeringen begär ett förslag till omställning av vägtrafiken i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att begär att regeringen återkommer med förslag om trafik^ och miljöpolitiska riktlinjer. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02T256 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:T256 av m.fl. (fp) Kommunikationerna i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A297 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bemanningsplanen för , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fördelning av statliga anslag vad gäller vägar och kollektivtrafik till , 3. att som sin mening ger regeringen till känna att Österleden bör byggas , 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen bör inleda planeringen för en ny flygplats i södra delen av , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av fortsatt utbyggnad av spårbunden trafik i , även efter det att nu påbörjade projekt är färdiga. () () () (fp)