mot · GD02Jo246 · 1990-01-24 00:00:00 — av m.fl. (c) Jordbrukspolitiken I denna motion lägger vi fast vilka riktlinjer vi anser ska gälla för jordbrukspolitiken . Eft.ersom regeringen avser att lägga en proposition på området , återkommer vi med mer detaljerade förslag då, vad gäller t.ex. Norrlandsstöd, exportfinansiering m.m. Vi anslår redan nu 35 milj. kr. utöver regeringens förslag till miljöförbättrande åtgärder i jordbruket, eftersom vi anser det angeläget att redan nu fatta beslut på området. Internationella utgångspunkter F örsörj ningssituation Produktionen av livsmedel kommer enligt många prognoser att öka under innevarande år. Detta beror bl.a. på att , och nu ökar sina skördar efter de låga skördarna p.g.a. det senaste årets torka. Prognosen för köttproduktionen pekar också den på en ökad volym. Konsumtionen av livsmedel kommer att öka och kommer dessutom att överstiga produktionen av de flesta grödor. Anledningarna till detta är bl.a. den ekonomiska tillväxten och befolkningsökningen. Situationen i gör att läget på världsmarknaden är osäkert. har stoppat all sin livsmedelsexport och konsumerar nu allt som produceras inom landet. Handeln med vete sjönk drastiskt /89 men beräknas ligga kvar på ungefär samma nivå /90. I sätter nu dessutom miljöförstöringen mörka spår i livsmedelsförsörjningen. I landet är markförstörelsen mycket stor. Genom enorma bevattningsföretag vid bomullsodlingar har stora markområden förstörts. Stora arealer har försaltats och är obrukbara. Det är inte frågan om normal försaltning, utan här finns även mycket giftiga tungmetaller. yta har sjunkit med . Bevattningen har skett i god tro, men lett till en stor ekologisk katastrof. Genom denna fortgående förgiftning av vår viktigaste resurs, marken, kan stora områden komma att behöva utrymmas. Hela regioner kan slås ut. Och framför allt kommer den sovjetiska livsmedelsförsörjningen att försvåras avsevärt. Stora arealer som används för produktion av livsmedel kommer 1 1989/90. att tas ur drift eftersom de är förgiftade och omöjliga att använda till livsmedelsproduktion. EG har inga eller mycket små lager av jordbruksprodukter. Animalie- och vegetabilieproduktionen är i balans och på mjölkområdet föreligger just nu ett litet underskott. Enligt en del källor har EG inte lyckats få fram vissa livsmedel när insatser skulle göras för folk . Detta berodde på att lagren helt enkelt var tömda. Lagren av livsmedel minskar . De ligger nu på en nivå som precis räcker för de insatser som kan behövas för katastrofhjälp. Vetelagren minskar främst i exportländerna, medan importländerna av rädsla förökade priser ökar sina lager något. Detta kan vara en anledning till att lagerminskningen är procentuellt större i exportländerna än globalt sett. En ytterligare minskning av världslagren kan innebära att en kontinuerlig försörjning av livsmedel inte kan upprätthållas. På kort sikt kan man med ledning av dessa data dra slutsatsen att många länder av skiftande anledningar kommer att tvingas till import. På är läget än mer alarmerande. Många områden som används till produktion av livsmedel kan komma att helt slås ut. utförde en undersökning om lönsamheten i svenskt jordbruk. Oavsett vilken kalkylmetod som används, så uppvisar jordbruket en låg lönsamhet. har lönsamheten dessutom sjunkit något. Den sjunkande lönsamheten kan förklaras med produktionsöverskotten och att jordbruket har det huvudsakliga ansvaret för exportkostnaderna. Om jordbrukarna fullt ut skulle få ersättning för egen arbetstid och eget kapital, skulle priset behöva höjas med . Detta gäller under nuvarande situation på området. Den ekonomiska utvecklingen har drivit upp ränteläget. Framför allt har ett växande bytesbalansunderskott, hög inflation och alltför snabb kostnadsutveckling bidragit till ett höjt ränteläge. Avsaknaden av en effektiv och stram finanspolitik har gjort att penningpolitiken kommit att spela en allt viktigare roll. Det höjda ränteläget drabbar i hög grad lantbruket. I synnerhet för de som redan är hårt skuldtyngda och har en sjunkande lönsamhet. I strävan att harmonisera kapitaltäckningsreglerna för svenska banker och kreditinstitut med EG - beslutade att höja kapitaltäckningskravet för banker. Beslutet innebär att kapitaltäckningskravet för belåning i jordbruksfastighet inom av taxeringsvärdet höjs från från till . motsatte sig detta förslag. Förslaget innebär att jord- och skogsfastigheter placeras i högsta riskklass för kreditgivning - samma som blancokrediter. Förutom harmoniseringsmotivet angavs för beslutet att vi även i kan förvänta ekonomiska pro blem inom jordbruket till följd av den förestående avregleringen av sektorn. Beslutet innebär framför allt att räntan på den långsiktiga nyutlåningen till jord- och skogsbruk kommer att höjas med 1-1,. Från anser vi detta beslut djupt olyckligt och det kommer, i synnerhet med nu rådande ränteläge, att drabba lantbruket hårt. Beslutet om skärpta kapitaltäckningsregler är ytterligare ett exempel på den oförståelse och det ointresse som finns främst från regeringspartiets sida för lantbrukare. I enlighet med och regeringens intentioner och det jordbrukspolitiska beslutet har överskottet av jordbruksprodukter samlats i spannmålsproduktionen. Det är i stort sett bara inom denna produktionsgren som det råder en överskottssituation. För att minska överskotten inom mjölkproduktionen tog näringen själv initiativ till ett tvåprissystem. Systemet fungerade tillfredställande och med hjälp av det lyckades man få bort överskottet inom mjölkproduktionen. Den brutala avvecklingen av systemet kan innebära att en överskottssituation åter uppstår. Ge jordbruket framtidstro! Livsmedelspolitiska arbetsgruppens förslag talar om omställning av det svenska jordbruket. Den omställning arbetsgruppen föreslår, har fått innebörden av omställning till lägre produktion och sänkt lönsamhet. Detta har även accepterats i den allmänna debatten som förs bl.a. i jordbrukets organisationer. anser att det inte finns utrymme för en sänkt lönsamhet i det svenska jordbruket. Jordbruket har inte heller råd med de dryga kostnaderna för exporten av överskottsproduktionen. Enligt ska omställning innebära omställning till annan produktion. Detta innebär också en omställning till produktion som är mer lönsam än dagens produktion av varor som det är överskott av. Detta överskott ger upphov till förlustbringande export som jordbrukarna själva till stor del får betala. Nya efterfrågade produkter som inte pressar priserna kan ge jordbruket en bättre lönsamhet. Inför det kommande jordbrukspolitiska beslutet anser vi att följande punkter måste slås fast: - Lönsamheten i det svenska jordbruket måste förstärkas. Olönsam produktion måste bytas mot lönsam produktion av nya grödor. - Jordbrukspolitiken måste samordnas med energipolitiken.Biobränslen ska vara skattebefriade. - All brukningsvärd ska brukas och hållas öppen. - Livsmedel som produceras på ett i förbjudet sätt får inte importeras. - Jordbruket ska vara miljövänligt. - Jordbruket är en förutsättning för en levande landsbygd. - Lantbrukarnas sociala situation måste uppmärksammas. har föreslagit att 200 milj. kr. ytterligare anslås till finansiering av export av spannmålsöverskottet. Vi har dessutom föreslagit ca 250 milj. kr. till ett omställningsprogram för alternativ användning av åkermarken. Vår bedömning är att statens ansvar för omställningen till den nya jordbrukspolitiken kan komma att uppgå till ca . Det är rimligt att staten har ett ansvar tills balans råder på marknaden. beslut formulerades målet att trygga vår livsmedelsförsörjning såväl i fred som under avspärrning och krig. 1 försvarspolitiska beslut utgick man från att en konflikt varar . Med det som utgångspunkt sänkte man målsättningen på området. internationella konflikter har visat att konfliktsituationer kan bestå . Livsmedel är avgörande för att klara en krissituation . Den geografiska fördelningen av livsmedelsproduktionen är särskilt viktig. Vi vill i detta sammanhang särskilt framhålla att det krävs en speciell planering av storstädernas livsmedelsförsörjning vid en krissituation. Miljösituationen i världen försämras ständigt. Försurning, förgiftning och klimatförändringar kan snabbt leda till att ekosystemets produktionsförmåga inte kan upprätthållas. Det finns redan tecken på att sämre skörderesultat kan ha ett samband med detta förhållande. Med hänsyn till en förändrad miljö- och naturresurssituation kan en ny typ av försörjningskris uppstå. Kraven på beredskap är ur denna synpunkt sannolikt högre än de ur rent militär synpunkt. Vi anser att en beredskap med hänsyn till en miljö- och resurskris innebär att all brukningsvärd åker måste bevaras. Vi anser att konsumenterna ska garanteras livsmedel av hög kvalitet till rimliga priser. Råvarukostnaderna svarar för en liten del av livsmedlets slutpris. Därför spelar bondens pris liten roll för det pris som konsumenten möter. I såväl förädlings- som grossistleden finns en betydande koncentration och i detaljhandelsledet en överetablering. Livsmedelshandeln domineras av tre stora block. Dessa förhållanden har medverkat till att priserna har stigit mer på livsmedelsområdet än på andra områden. har i andra sammanhang fört fram kravet på sänkt matmoms. Det vore ett sätt att få ett rimligare livsmedelspris. Vi anser att konsumenterna ska ges goda möjligheter att välja mellan livsmedel av olika slag, där skillnaderna kan avse exempelvis smak, ursprung, produktionssätt eller förädlingsgrad. Vi vill dock i detta sammanhang poängtera att vi inte kan acceptera produktionsmetoder som är oetiska eller direkt skadliga för konsumenterna, bara för att ge valfrihet. Livsmedel som producerats på ett i förbjudet sätt kan därför ej få importeras. Vi anser att ett folkhälsomål bör formuleras som ett delmål i konsumentmålet. Därigenom skulle det bli lättare att utforma kvalitetskriterier och även gå in på huruvida livsmedelsproduktionen motsvarar de krav samhället ställer på kosten. Svenska livsmedel håller en hög kvalitet i en internationell jämförelse. Det beror bl.a. på att har klimatiska förutsättningar för produktion med mindre användning av kemiska bekämpningsmedel än andra länder. har dessutom längre gående restriktioner vad gäller användningen av kemiska bekämpningsmedel, medicin till djur m.m. än många länder som vi importerar från. Jordbrukarna bör ses som företagare. måste vi ha ett gränsskydd som är avgörande för det svenska priset. Inkomstmålet bör formuleras så att lantbruket får en rimlig företagsekonomisk lönsamhet. Det innebär att jordbrukaren vid normal effektivitet har rätt att kräva såväl rimlig långsiktig förräntning på investerat kapital som en rimlig ersättning för utfört arbete. Förhållandet att jordbruket är en biologisk produktion som påverkas av bl.a. väderleken, gör att produktionsvolymen varierar. Detta nödvändiggör att det finns ett system för att finansiera export av överskott som uppkommer av säsongvariationer och årsmånsvarationer. Den rapport från som vi tidigare refererat till, visar med all tydlighet att lönsamheten i svenskt jordbruk är mycket låg. Det är därför viktigt att förändringar i jordbrukspolitiken leder till lönsamhetsförbättringar. För att jordbrukarna ska kunna fungera som företagare krävs att de har utrymme för utveckling och expansion. Hela ska leva är en devis som är vägledande för syn på regionalpolitiken. Ett väl fungerande jordbruk är en grundförutsättning för en levande landsbygd och ett öppet landskap. Olika regionalpolitiska insatser måste samordnas, t.ex. investeringar i byggnader, maskiner och markanläggningar. Det kan övervägas om det kan vara lämpligt att det regionalpolitiska stödet till jordbruket utgår ur en samlad regionalpolitik, istället för att vara en del av jordbrukspolitiken. Det skulle då jämställas med stödet till annan industri och näringsliv. Det är angeläget att prisstödet till jordbruket i norra kommer att ligga på en sådan nivå att lönsamhet i det norrländska jordbruket kan . Målet måste vara ett mer miljövänligt och naturrresurssnålt jordbruk. Det ska vara intensivt i produktion, men extensivt vad gäller insatsmedel. Vi har tidigare framhållit vikten av att det naturliga kretsloppet får en central betydelse i samhällsplaneringen. I detta kretslopp kommer jordbruket att spela en stor roll. Jordbruket ska vara en kraft i miljöarbetet. Åkermarken måste vara bevuxen under så stor tid av året som möjligt, för att minska läckage av kväve. Det svenska odlingslandskapet är ett kulturarv som har ett värde i sig. Jordbrukspolitiken måste utformas så att odlingslandskapet bevaras. Ett stöd för att bara hålla marken öppen är slöseri med resurser. Därför måste jorden och odlingslandskapet nyttjas och hävdas. I vår partimotion om miljöfrågor föreslår vi att NOLA-stödet ska höjas till 40 milj. kr. I detta ska även hagmarksersättnng ingå. Kemikalieinspektionens arbete med att kontrollera gamla bekämpningsmedel måste intensifieras. Vi har i vår motion om miljöpolitiken förordat att inspektionen tilldelas ytterligare 10 tjänster till bl.a. denna verksamhet. Det beslut som tidigare fattat om stöd för miljöförbättrande åtgärder i jordbruket var, enligt vår mening, inte tillräckligt långtgående. Vi anser att bidrag ska utgå till nyinvesteringar i gödselvårdsanläggningar i alla jordbruksföretag med fler än 10 djurenheter. Detta bidrag bör komma även pälsdjurnäringen till del. Bidraget ska utgå av investeringskostnaderna, dock högst med . Vi anslår 35 milj. kr. utöver regeringen, dvs. totalt 115 milj. kr. Arbetet med att minska miljöbelastningen från jordbruket finansieras med avgifter på handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Det är ett oåterkalleligt krav att dessa medel används till just detta ändamål, och inte som stoppas in i andra hål i statsbudgeten. Jordbruket är en viktig drivkraft för en levande landsbygd. Genom att utnyttja de resurser som såväl brukare som jordbruksföretaget utgör, kan en vital samhällsekonomi byggas. Jordbruket kan genom att producera biobränslen bidra till att stärka statens finanser, eftersom importen av fossila bränslen kan minska. Vi vill här också understryka vårt krav om att en god miljö ska vara ett centralt mål i den ekonomiska politiken. Det är angeläget att bevara åkermarkens produktionsförmåga. Den är en av våra viktigaste resurser, och ett gott nyttjande av den är en förutsättning för en positiv och varaktig tillväxt i ekonomin. Åkermarken en viktig resurs Samhället är helt beroende av förbrukning av ändliga resurser. Fossila råvaror används för uppvärmning, till att driva bilar och till framställnng av plastmaterial av olika slag. Förnyelsebara resurser förstörs dessutom, t.ex. skövlingen av regnskogar. Jordbruksareal försvinner genom erosion orsakad av människans missbruk. Exemplen kan göras många. Framtidens samhälle måste istället bygga på ett naturligt kretslopp. nyelsebara resurser ska användas i stället för ändliga resurser. Resurserna ska användas i den takt som naturen förmår producera nya resurser. Det kommer att innebära att bilar drivs med motoralkoholer producerade av biobränslen , att energiproduktionen kommer från förnyelsebara energislag som sol, vind och biobränslen. Med hjälp av nya kemiska metoder kan nya material tas fram från gamla växter och grödor. Det kommer att finnas ett brett spektrum av nya material att välja bland. finns möjligheter att få fram plastlikande polymerer från potatis. Med dessa processer kan samhället bryta sig loss från fossilberoende som är miljöförstörande. Vi måste styra in samhället i ett nytt råvaruflöde. Mänskligheten måste bruka resurser utan att förbruka. Samhället måste ha ett helt nytt flöde av resurser och råvaror. Jorden, skogen och havet är resurser som kommer att spela en stor roll i den här omställningen. Genom dessa resurser och naturliga produktionsformer med solen som energikälla kan växter och mikroorganismer omvandla enkla näringsämnen till kemiskt komplicerade ämnen. Det naturliga kretsloppet kommer att ge biologisk produktion ny innebörd. Jordbruk kommer inte bara att producera livsmedel utan vara en stor råvaruproducent till bl.a. läkemedels- och kemisk industri. Odling av och olika slags gräs kan ge pappermasseindustrin råvara. En fullskaleanläggning för detta kan vara igång . För en produktion av 50 000- massa beräknas 20 000-40 000 hektar behövas. Andra exempel är lin till byggnadsindustrin och råvaror till läkemedelsindustrin. Koldioxidhalten i atmosfären ha stigit i takt med industrialiseringen och som följd av ökad fossilbränsleanvändning, skogsskövling och ökenutbredning. Koldioxid tillsammans med andra gaser, bl.a. metan och klorfluorkarboner bidrar till den s k drivhuseffekten. Drivhuseffekten leder till att jordens medeltemperatur kommer att höjas. Koldioxidhalten är nu högre än . Vi kan förutse en accelererande ökning om inte jordens energiförsörjning radikalt förändras. Det enda sättet att minska nettotillskottet av koldioxid till atmosfären är att minska användningen av fossila bränslen till såväl uppvärmning som transporter. Detta råvaruflöde av kol som lagrats måste ersättas av ett system där kol ingår i ett kretslopp. Det enda system som uppfyller detta krav är användningen av biobränslen. Biobränslen är t.ex. trädbränsle, energiskog och jordbruksgrödor. Jordbruket har utmärkta möjligheter att bidra med biobränslen till det framtida samhället. Jordbruket kan också bidra med råvaror till den kemiska industrin som ersättning för de vanligaste råvarorna olja och kol. Dessutom bör jordbruket kunna odla stora volymer fibergrödor. Denna produktion kommer att konkurrera om marken med produktionen av livsmedel. Detta leder till att den tillgängliga arealen för odling av livsmedel minskar, som produktionen av alternativa grödor på ökar. På så vis bidrar jordbruket till att styra in samhället i ett nytt råvaruflöde. Därmed förbättras naturresursutnyttjandet och miljön. I en särskild motion föreslår vi en kraftfull satsning på biobränslen. beslutade om en ny djurskyddslag (prop 1987/88:93). Enligt riksdagsbeslutet får frågan om kompensation för kostnadsökningarna till följd av de nya bestämmelserna tas upp vid jordbruksförhandlingarna. Frågan om ekonomisk kompensation till jordbrukarna för eventuellt uppkommande merkostnader till följd av övergång till alternativ djurhållning får liksom övriga produktionskostnader i jordbruket i första hand lösas inom ramen för jordbruksprisöverläggningarna. På medför ett ökat hänsynstagande till djurens förhållanden bättre djurhälsa och därmed förbättrad produktionsekonomi. I samband med förhandlingarna föreslogs att frågan om de ekonomiska konsekvenserna av djurskyddslag, djurskyddsförordning, föreskrifter och allmänna råd skulle utredas inför höstens regeltillämpning. Eftersom en konsekvensutredning redan gjorts av kostnaderna för lantbruksstyrelsen förslag förutsattes att analysen skulle utvidgas till att omfatta samtliga effekter till följd av den nya lagen. Utifrån en sådan analys skulle preciserade krav angående kompensation för kostnadsökningarna kunna anges. fick statens jordbruksnämnd regeringens uppdrag att i samråd med lantbruksstyrelsen utreda möjligheterna att identifiera och registrera kostnads- och intäktsförändringar till följd av beslut om miljöförbättrande åtgärder i jordbruket och ny djurskyddslag. Vidare innebar uppdraget att uppkomna kostnader skulle redovisas. Frågorna angående kompensation m.m. för åtgärder enligt djurskyddslagstiftningen bör lösas enligt intentionerna i riksdagsbeslutet. Statens ansvar för överskottsarealens kostnader beslutade om omfördelningen av ansvaret för överskottsarealens kostnader. Andelen för samhället skulle vara och näringen svara för . En utvärdering av anpassningsåtgärderna skulle ske efter en femårsperiod. Överskottet vid normalskörd angavs senare till 1 milj ton (i verkligheten är överskottet vid normal areal och avkastning betydligt större). Vissa år gjordes dessutom en avtrappning av samhällets ansvar. skörd fastställdes samhällets ansvar till av ett överskott om 1 milj ton. Vi anser, liksom tidigare, att en rimlig fördelning är att samhället påtar sig huvudansvaret för överskottet. Fördelningen mellan näringen och samhället ska vara för jordbruket och för samhället. Detta bör kvarstå tills produktionen har kunnat ställas om till en annan inriktning. Den nuvarande avtalsperioden löper ut . angående de långsiktiga reglerna är inte klart. Förhandlingarna skall enligt liggande tidtabell avslutas . Något regeringsförslag till ändrade jordbrukspolitiska riktlinjer från finns inte. Ett förslag till detta kommer inte att behandlas av förrän tidigast . Förhandlingar kring prissättningen från måste ske . Eftersom inget nytt riksdagsbeslut kan föreligga inför förhandlingarna, bör förhandlingar ske utifrån gällande beslut och avse ett provisorieår /91. Jordbruket måste kompenseras för kostnadsökningarna avseende insatsvaror m.m. i jordbruket och berörd industri samt erhålla inkomstföljsamhet. Med den inflation som beräknas /91 på - eller mer skulle en utebliven kostnadskompensation sänka jordbrukarnas inkomster dramatiskt. Systemet med kobidrag m.m. som beslöts ska fullföljas . Inflationen har dock varit högre än beräknat, vilket visar att systemet lätt kan urholkas. I detta läge är det nödvändigt att tillföra jordbruket medel via prissystemet på ett sätt som inte står i strid med rådande GATT-överenskommelse. Jordbruksfastigheter ska enligt planerna genomgå en allmän taxering 1992. Taxeringsvärdet som då sätts ska motsvara av årets marknadsvärde. diskuteras förändringar av jordbrukspolitiken som kan komma att träda i kraft . Dessa kan förväntas medföra en stor osäkerhet även vad gäller priserna på jordbruksfastigheter. Även om marknaden diskonterar en förändring, blir inte de fulla effekterna märkbara förrän . Fastighetspriserna kan således förväntas återfå ett balansläge . Att åsätta jordbruksfastigheterna ett taxeringsvärde, vars huvudsakliga uppgift är att ligga till grund för beskattningen, på grundval av en prisnivå som med säkerhet speglar ett värde som är inaktuellt måste anses orimligt. Innan de förändrade förutsättningarna för jordbruksdriften har fått genomslag i förändrad driftsinriktning, avgångar och eventuella konkurser riskerar lönsamheten i jordbruksdriften att minska från en redan låg nivå. Ett ökat skatteupptag p.g.a. de höjda taxeringsvärdena skulle ytterligare öka påfrestningarna på jordbruket . Mot bakgrund av den osäkra situation som jordbruket befinner sig i, föreslår vi att den allmänna fastighetstaxeringen av jordbruksfastigheter skjuts upp tills fastighetspriserna stabilserats efter ett jordbrukspolitiskt beslut. I kan rågvete, lupiner m.m. importeras utan importavgifter. har dessa varor varit ett hot mot den svenska vegetabilieproduktionen. Framför allt har rågveteodlingen i expanderat . Importen till har etablerats . Fram tom vecka 1989 hade importerats. Detta motsvarar en skörd från ca 4 000 ha åker. har ett spannmålsöverskott på 1,2 milj ton. Den enda orsaken till att import förekommer, är att införselavgift inte finns i för rågvete. Den inställning i frågan är minst sagt underlig. Det verkar som om regeringen inte vet att rågvete både är och används som foderspannmål. Frånvaron av importavgifter gör det intressant för importörerna att importera varan trots att behov egentligen inte föreligger. De importerade rågvetepartierna innehåller ofta ogräsfrö, t.ex. flyghavre. Rågvetet är också smittat av sjukdomar som är ovanliga i och som vi inte vill ha spridda. Vi anser att rågveteimporten till ska likställas med annan spannmålsimport genom att belägga den med en införselavgift. Alternativodling innebär att odlingen bedrivs utan lättlöslig handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Det finns ett växande intresse hos såväl konsumenter som producenter för den alternativa odlingen. Behovet av forskning och utveckling av metoder är mycket stort. Det finns dessutom en stor efterfrågan på rådgivning. Det är nödvändigt med en långsiktig forskning och kunskapsuppbyggnad.