mot · GD02N333 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:N333 av m.fl. (c) Tekopolitiken På den socialdemokratiska regeringens förslag i proposition 1988/89:47 beslutade en majoritet i att en fullständig avreglering av tekoimporten skall ske , då MFA () IV löper ut. Regeringens argument var att importhinder leder till högre priser för konsumenterna och kan åsamka samhället ekonomiska nettoförluster. En avreglering förutsätts gynna konsumenterna - beloppet 4 miljarder har nämnts - och bidra till att dämpa prisökningen i samhället. Vidare hävdas att avvecklingen leder till positiva effekter för utvecklingsländerna. Vi har i en motion till föregående visat att regeringens argumentering inte är hållbar. Vi underströk bl.a. att avregleringen innebär ett hot mot möjligheter att hävda sig och sannolikt inte leder till lägre priser för konsumenterna. Vi framhöll även att det inte finns någon anledning att driva avvecklingen av importrestriktionerna snabbare än vad som sker inom EG. Tekobranschen utvecklades positivt . har dock utvecklingen vänt. Prognosen för framtiden är ogynnsam. Konkurrensen har hårdnat. Antalet sysselsatta har också minskat med nära 3 000 personer . Den totala sysselsättningen inom branschen är drygt 21 000. har i tidigare motioner lagt offensiva förslag för utveckling av tekobranschen. För en långsiktigt positiv utveckling krävs nya investeringar i bl.a. bättre produktionsteknik, produktutveckling och marknadsföring. om tekobranschen har en stabilare struktur än , fattas det ofta riskkapital för nödvändiga offensiva satsningar. För att råda bot på detta har lagt förslag i om s.k. utvecklingslån. Genom ett väl avvägt urval av låne- och avskrivningsberättigade åtgärder, kan lånet på företagsnivå riktas mot de åtgärder som bäst gynnar branschens långsiktigt uthålliga lönsamhet. Lånen skall kunna beviljas årsvis och vara ränte- och amorteringsfria. Uppburet lån som inte används för avskrivningsberättigade investeringar skall återbetalas. Beslutet om utvecklingslån bör omfatta en treårsperiod. Enligt vår mening bör vidare möjligheter till avskrivning ges för Mot. lån , vilket gynnar de minsta företagen. För lån därutöver N333 får avskrivning endast medges om berört företag utfört godkända investeringar motsvarande minst dubbla lånebeloppet. Alla företag med inhemsk produktion skall kunna erhålla detta utvecklingslån att utnyttjas till investeringar, marknadsföring, produktutveckling, teknik och utbildning. Lånet skall utgå med ett visst antal kronor (5:-). Den svagare tekokonjunkturen och vikten av att nu fullt ut utnyttja tekobranschens utvecklingsmöjligheter är mycket starka skäl för att vårt förslag snabbt genomförs. Administrationen av utvecklingslänet bör handhas av SIND, eller om SIND finner det lämpligt, delegeras till Proteko i . Lånehandläggningen måste vara snabb, enkel och effektiv. Kunskaper om vilka investeringar som bäst behövs på det enskilda företaget finns enligt vår mening i första hand lokalt ute på företagen. Genom att företagsledning och de anställdas fackliga organisationer själva får prioritera den bästa användningen av pengarna, så skapar man ett ökat ansvarstagande i företagen. Vårt förslag till utformning av utvecklingslänen innebär att krav ställs på en företagsbaserad delfinansiering. Detta medför att utvecklingslänen inte kan anses vara ett generellt driftsstöd. De farhågor som framförts att omvandlingen av äldrestödet till utvecklingslån internationellt skulle uppfattas som en ovänlig handling för tekoindustrin bortfaller därmed. Utvecklingslån med ovan redovisad utformning skulle enligt vår mening vara en för tekoindustrin offensiv industripolitisk åtgärd och ge en angelägen stimulans till framtidsriktade investeringar. Utvecklingslänen skulle därutöver bidra till att garantera tekoindustrin det riskkapital näringen behöver för att få en bättre konkurrenskraft och möjligheter att öka sina marknadsandelar. föreslår offensiva insatser för att utveckla tekoindustrin och finner det angeläget att bibehålla målsättningen att den inhemska produktionen skall svara för av den totala inhemska tillförseln av tekovaror. är produktionsvolymen av textilier , trikåer och konfektion av nivå. Vi bedömer att utvecklingslänen kräver ett anslag på 150 milj. kr. Utöver detta bör 35 milj. kr. anvisas till anslaget Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin att användas till för branschen angelägna exportsatsningar och vissa gemensamma expert- och utbildningsinsatser. För att den av föreslagna offensiva satsningen på tekoindustrin skall kunna genomföras är det angeläget med motsvarande uppräkning av anslagen till stöd för tekoindustrin även budgetåren 1991/92 och 1992/93. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mål för tekopolitiken, 2. att beslutar om införande av ett lån för utveckling och ökad konkurrenskraft inom tekoindustrin fr.o.m. /91 /93 i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att hos regeringen begär förslag till regler för utvecklingslån för tekoindustrin enligt de riktlinjer som anförts i motionen, 4. att beslutar anvisa ett reservationsanslag på . till utvecklingslån avseende /91 och att medge att motsvarande belopp får disponeras för vartdera budgetåren 1991/92 och 1992/93, 5. att beslutar att för industripolitiska åtgärder för tekoindustrin anvisa . i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () () 1989/90 N333 gotab 99939, 1990