mot · GD02Jo871 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo871 av och (båda c) Miljösituationen i Miljödebatten har kommit att domineras av risken för långsiktiga och dramatiska förändringar i klimat och levnadsförhållanden. Växthuseffekten, nedbrytning av ozonlagret, s.k. atmosfäriska förändringar som förändrar livsmiljön, har fått berättigad uppmärksamhet och fordrar internationell samverkan liksom stora delar av försurningsfrågorna. Men det är också mycket angeläget att ägna stor uppmärksamhet åt miljösituationen lokalt och regionalt. Vi vill med denna motion beröra miljösituationen i och vad som bör göras för att förbättra den. är ett län med i grunden rika naturliga förutsättningar. Fyra femtedelar av landarealen utgörs av skogsmark. Skogen och verksamheter anknutna till skogen har kommit att utgöra ryggraden i länets näringsliv. Även järnförädling har en framskjuten plats i länets utveckling. Här är stålverken i och verksamheter som knyter an till gångna tiders hyttor och järnmalmsbrytning. Den skogsindustri som betytt så mycket för utveckling och sysselsättning i länet har med tiden också konstaterats vara en verksamhet som gett upphov till en allt större miljöbelastning på natur och människor. Två "kvicksilverbaserade klor-alkalifabriker har funnits i länet, en i vid och en inom Korsnäsverken vid yttre fjärd. Dessutom har en anläggning funnits strax söder om länet och en anläggning strax norr om länet. Dessa fabriker är sannolikt orsaken till att det stora metallföroreningsproblemet i länet är kvicksilver. är 50-talet sjöar svartlistade liksom hela Delångersåsystemet. Men kvicksilverföroreningen fortsätter uppenbarligen dels direkt från gamla utsläpp, dels indirekt genom pågående spridning från olika källor. Omfattningen av kvicksilverföroreningen blir alltmer skrämmande i takt med att undersökningsresultat kommer fram. Enligt beräkningar gjorda inom forskningsprojektet borde egentligen 300600 sjöar i länet vara svartlistade. Ungefär var tredje sjö, dvs. 1 000 stycken, bedöms ha kvicksilverhalter i gädda som överstiger /kg. 1* 1989/90. Ett bekymmer är att den tilltagande försurningen bedöms förvärra situationen genom att markupplagrat kvicksilver blir mera lättransporterat. Förhoppningar finns dock om att nämnda forskningsprojekt skall kunna bidraga till kunskaper om hur det praktiskt skall gå att vidta motåtgärder. Avsevärda belopp kommer då sannolikt att behöva satsas för att få effekt av åtgärderna. En insats som redan nu kan göras är att sanera de fiberbankar med kvicksilver som finns i vattensystem nedströms gamla Forsså Bruk i , den s.k. Rolfstaån. Frågan har aktualiserats vid ett flertal tillfälen och anser att projektet är mycket intressant och viktigt. Några statliga pengar till projektet har dock inte anslagits i årets statsbudget, varför stor ovisshet nu råder. Undersökningar av fiberbankarna i Rolfstaån har visat att utöver ca kvicksilver finns här också ca PCB. Detta gör att en sanering i området måste bedömas än mer angelägen. Med tanke på att denna sanering skulle bli den första i sitt slag i strömmande vatten måste det anses mycket angeläget att pengar till detta projekt kan fås fram. Försurningen är ett annat av länets mest akuta miljöproblem. Den senaste tioårsperioden har inneburit att allt mera tydliga effekter både på land- och vattenbaserade ekosystem på grund av försurningen har kunnat konstateras. Mätningar har visat att nederbörden i har ett pH-värde på 4.44.5, vilket är två till surare än vad naturen beräknas tåla. I den "aktionsplan mot luftföroreningar och försurning" som upprättats beräknas den kritiska belastningsgränsen för svavelnedfall till /hektar och år. I vårt län beräknas svavelnedfallet till ca /hektar och år, vilket alltså är dubbelt så högt som vad naturen beräknas tåla. En hel del av svavelnedfallet kan hänföras till långväga transporter från andra länder främst och . För gäller dock att utsläppen inom länet motsvarar av nedfallet vad gäller svavel och av nedfallet vad gäller kväve. Självklart faller dock inte allt som alstras inom länet också ned inom länets gränser. De provytor på 18 olika ställen som i länet har lagt ut visar att påtagliga skogsskador kan iakttas. Luftföroreningarna orsakar gasoch frätskador på barr och löv, utöver den direkt försurande effekten på marken. Trädens vitalitet blir nedsatt med kronutglesning och barrförluster som synbara tecken. Den s.k. stressnivån för träden blir allt högre och med tiden kan detta bli påtagligt i form av skogsdöd. De senaste resultaten från visar att skogsskadorna är i stort sett oförändrade inom 5 provytor. Skadorna anses ha minskat något inom 5 provytor, medan skadorna har ökat inom 8 provytor. I genomsnitt bedöms av granar vara skadade i medan motsvarande siffra för är . av granarna har dock barrförluster som är större än , varför anser det nödvändigt att radikala åtgärder sätts in för att minska luftföroreningarna. Som framgår av det som redovisats ovan måste åtgärder inom Iuftvårdsområdet ges en stark prioritet inom miljöarbetet. Syranedfallet måste minskas med åtminstone hälften i ett första steg för att belastningen inte skall uppgå till mer än vad naturen beräknas tåla. Den kalkningsverksamhet som pågår måste enligt vår mening fortsätta och intensifieras och här har staten ett ansvar att ställa erforderliga resurser till förfogande. För att långsiktigt komma till rätta med problemen finns dock inget annat sätt än att minska utsläppen. Därför måste kraven på cellulosaindustrin, stålverken, biltrafiken och förbränningsanläggningarna, varifrån de största utsläppen härrör, efter hand skärpas. Luftutsläppen från miljöfarlig verksamhet regleras genom villkor i tillståndsbeslut enligt miljöskyddslagen. Tillstånden kan normalt omprövas men så sker . För de större koncessionsprövade anläggningarna förutsätter detta initiativ från . Enligt vår mening är i många fall. Med den kunskapsoch teknikutveckling som äger rum bör tillståndsbeslut generellt inte gälla . Därutöver måste miljöskyddslagen ändras så att koncessionsgivande myndighet kan väga in miljösituationen i stort i ett område eller region som berörs av verksamheten i ett aktuellt prövningsärende. Om naturen inte tål mera utsläpp måste miljöskyddslagen medge att ny verksamhet inte tillåts. Den tunga industrin längs länets kust har släppt ut stora mängder föroreningar till havet. Utsläpp av vattenförorenande organisk substans, både i lös form och som fast fibermaterial, har inneburit en stark eutrofiering i de drabbade vattenområdena. De stora näringstillskotten har igångsatt starkt syreförbrukande biologiska processer med fiskdöd och illaluktande gasbildning som följd. Efter att vissa miljöskyddsåtgärder vidtagits är det största problemet avloppsvatten från blekeriprocesserna. Nyare undersökningsresultat tyder på att ekosystem i recipienterna har påverkats mycket negativt av dessa utsläpp. Allmänhetens berättigade oro har också lett till en påtaglig nedgång i försäljningen av fisk från . De undersökningar som länsstyrelserna längs gjort bekräftar att läget i havet närmast kusten är mycket allvarligt. Vissa delar av havet, t.ex. och Iggesundsfjärden, är i stort sett biologiskt döda. Mest akuta är problemen i , som troligen utgör ett av de mest förorenade kustområdena i . Här bidrar också Gavleån men framför allt med stora mängder föroreningar. Arbetet med att sanera är därför mycket angeläget. Men också cellulosaindustrins utsläpp av organiska klorföreningar från blekningen måste minskas radikalt om kusthavet skall kunna räddas. Likaså måste utsläppen av metaller, närsalter och olja reduceras. Miljögifter som kvicksilver, krom, PCB och dioxin i bottensedimenten närmast fabrikerna är allvarliga latenta hot mot havet. Vid tester, som utförts på uppdrag av , och livsmedelsverket, har konstaterats att strömming fångad utefter Häl singekusten innehåller högre halter av dioxin än någon annan stans i . Jämfört med en undersökning 1987 har dioxinhalterna i strömming i stort sett fördubblats och ligger nu på 13-20 pg (picogram)/gram strömming, medan siken ligger på ungefär hälften av dessa värden. rekommenderar därför viss återhållsamhet med fisk som fångats nära de större industriorterna. Inom järn- och stålbranschen liksom inom skogsindustrin har en hel del åtgärder vidtagits för att komma till rätta med de värsta miljöpåverkande utsläppen. Med tanke på att stålverken är mycket stora produktionsenheter är dock även "måttliga" utsläpp av stor betydelse. Framför allt är det stoftutsläpp av olika metaller i omgivningarna som utgör ett stort problem. Men också de osynliga gasformiga utsläppen från processerna är av stor betydelse. Här handlar det framför allt om olika klororganiska ämnen. Förlusterna av klorerade lösningsmedel är betydande och en minskning av dessa förluster måste anses mycket angeläget från miljösynpunkt. Även bullerstörningar är ett stort problem vid stålverken. Detta problem är uppenbarligen svårlösligt, men ställer till så mycket bekymmer för de kringboende att stora ansträngningar måste göras för att lindra problemen. Motorfordonstrafiken svarar för den odiskutabelt största delen av kväveoxidutsläppen inom länet, ca NO. Förutom att detta bidrar till försurningen kan det oxiderade kvävets roll som gödningsämne få andra negativa effekter. En annan negativ effekt är den bildning av oxidanter, bl.a. ozon, som kväveoxiderna i kombination med kolväten medverkar till. har också motorfordonstrafikens bidrag till koldioxidutsläppen och den s.k. växthuseffekten uppmärksammats. Vägtrafikens miljöpåverkan och risker är naturligtvis inte specifika för , men med tanke på den stora trafikströmmen som går igenom området, är det mycket angeläget att komma till rätta med de problem som trafiken alstrar. Införandet av katalysatorer på bilarna kan i någon mån lindra utsläppen. Men denna effekt förtas om biltrafiken fortsätter att öka som många prognoser antyder. Det enda sättet att effektivt minska luftföroreningarna från vägtrafiken är således att minska biltrafiken till förmån för järnväg, sjöfart och kollektivtrafik. Det gäller också att i samhällsplaneringen i stort arbeta med sikte på att minska behovet av transporter. I vägtrafiken finns ytterligare en mycket stor riskfaktor för miljön. Det är de stora mängder miljöfarligt gods och kemikalier som fraktas inom länet. genomförde 1977 en inventering av transport och lagring av hälso- och miljöfarliga varor i länet. Den inventeringen är helt för åldrad, och något säkert grepp om situationen finns inte vare sig hos länssty- Mot. reisen, eller kommunernas räddningstjänst. Enligt vår mening är det angeläget att en landsomfattande studie av hanteringen av transporterna av farligt gods kommer till stånd genom . Den bör omfatta också järnvägs- och sjötransporter och ligga till grund för de åtgärder, bl.a. så kallad vägvalsstyrning, som diskuteras. Tjernobylkatastrofen slog mycket hårt mot . För många människor har hela livssituationen påverkats då man kan känna trygghet när det gäller naturprodukter som bär, svamp, vilt och fisk. Åtgärder för att i någon mån lindra effekterna av Tjernobyl behandlas i särskilda motioner av undertecknade. Tack vare forskningsinsatser vid byggforskningsinstitutet i har viktiga insatser gjorts för att lokalisera och mäta radonhalten i bostäder. Det är nödvändigt att institutet även framgent får tillräckliga resurser för att bedriva fortsatt arbete på detta område. Även kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder har ett stort ansvar för att spåra bostäder med höga radonhalter och vidta nödvändiga motåtgärder. Den dramatiska utveckling som skogsbruket genomgått har mycket starkt kommit att prägla landskapet. I finns produktiv skogsmark. Det arbetet i skogen har nästan helt kommit att ersättas av maskiner. Avverkningstakten har ökat och stora kalhyggen blivit allt vanligare. Ett nytt trädslag (contortallen) har införts i ganska stor skala på sina håll. S.k. skyddsdikning och markberedning utförs maskinellt och nära nog rutinmässigt. Omfattande och tydliga landskaps- och biotopförändringar har blivit resultatet av det förändrade skogsbruket. Även jordbrukets förändrade driftsformer har påverkat miljön. Vilka långsiktiga ekologiska effekter det förändrade jord- och skogsbruket kommer att få är svårt att bedöma. Men man kan med säkerhet säga att skogsbruksåtgärder som leder till varaktiga hydrologiska förändringar och utarmning av biotoper eller växt- och djurliv är särskilt allvarliga. Det är en allmän uppfattning att vattenavrinningen i länets vattendrag nu sker snabbare och mera koncentrerat . Detta har medfört flödestoppar och problem med översvämningar vid högvatten. Å andra sidan finns också risker för uttorkning vid längre perioder av lågvatten. Det storskaliga skogsbrukets påverkan av vattenflödena måste klarläggas bättre. Kraftföretagen måste också i sin vattenreglering ta ett större ansvar för att motverka risken för översvämningar. I arbetet med att motverka översvämningsskador bör också studeras möjligheterna att tillskapa sär skilda regleringsmagasin som inte inkräktar på unika och omistliga naturvärden. En bättre följsamhet och anpassning till lokala naturliga förhållanden måste eftersträvas inom skogsbruket. Intresset för biandskogsbestånd bör stimuleras. Projekt med stor påverkan på skogsmiljön, t.ex. skogsdikning, torvbrytningskoncessioner och nya skogsbilvägar bör prövas mycket noga ur miljösynpunkt innan de startas. Nya stora projekt av typen gruvbrytning, som är aktuella både i och , måste också noga prövas ur miljösynpunkt innan tillstånd ges. Med anledning av vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att sanera Rolfstaån och att nya pengar därför behöver tillföras det anslag för återställningsåtgärder som finns inom SNV, 2. att hos regeringen begär att projekten med kalkning skall fortsätta och utvecklas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att ändra miljöskyddslagen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att tillståndsbeslut enligt miljöskyddslagen regelmässigt bör omfatta i stället , 5. att hos regeringen begär en uppföljning av de dioxinundersökningar i som genomfördes , 6. att hos regeringen begär en landsomfattande studie av hanteringen och transporterna av miljöfarligt gods enligt vad som anges i motionen, [att hos regeringen begär fortlöpande redovisning av arbetet med radon i bostäder,1] 7. att hos regeringen begär att medel tillförs så att intensifierade analyser kan ske av skogsskadorna i . () () ' 1989/90: Bo554