ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02So467 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So467 av och (båda c) Ländryggbesvär och foglossning vid graviditet När vi inför föregående års tog upp frågan om ländryggbevär och foglossning i samband med graviditet, hänvisade socialutskottet bl.a. till de treåriga planeringsperioderna för forskning och tog därför inte ställning till vårt yrkande om forskning inom området. Eftersom nu i vår ska besluta om en ny treårsperiod för forskningen tar vi upp frågan på nytt. Ryggont och ländryggbesvär är vanligt i samband med graviditet. Under senare delen av graviditeten när belastningen på ryggen ökas kan besvären bli mycket påtagliga. Att bäckenbenen luckras upp (foglossning eller symfyseolos) under graviditeten är i och för sig inte något tecken på sjukdom utan en naturlig process i kvinnans kropp som måste till för att barnet ska kunna födas fram. Allt fler kvinnor tycks numera få så uttalade ryggontsbesvär att det inte är fråga om en normal följd av graviditeten utan måste betraktas som sjukdom. I mycket svåra fall kan kvinnan bli oförmögen att röra sig normalt under senare delen av graviditeten. Hon kan t.o.m. bli rullstolsbunden. Besvären kan också kvarstå efter förlossningen. Undersökningar visar att ungefär hälften av alla gravida kvinnor drabbas av ländryggbesvär och en stor del av dessa får så stora problem att de blir sjukskrivna. Besvären är vanligare och svårare bland omföderskor än bland förstföderskor. ryggfriska kvinnor drabbas i mindre grad av ryggbesvär i samband med graviditet än tidigare ryggsjuka. Dessutom tycks yngre kvinnor vara mera benägna att få ryggont än äldre. Ryggskoleundervisning efter det att graviditeten konstaterats har visat sig minska frekvensen av svår ryggsmärta något. Trots att det numera föds mer än 110 000 barn i och 5055000 kvinnor kommer att drabbas - många allvarligt - är sjukdomen föga utredd. Den stora ökningen tycks ha tillkommit ppiller existerat. Eventuella samband mellan p-pilleranvändning och svår foglossning är inte utrett. Vi anser att orsakerna till symfyseolos - foglossning - bör undersökas grundligt. Medel till ett forskningprogram med syfte att skapa underlag för profylaktiska insatser bör avsättas. Enligt vad vi erfarit är informationen om dessa besvär mycket varierande. Vi anser att de kunskaper som redan nu finns bör användas för bättre information ute på mödravårdscentralerna och att program för att förebygga och åtgärda besvären baserat på den tillgängliga kunskapen bör utarbetas och erbjudas alla gravida kvinnor. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad i motionen anförts om forskning om svårartad foglossning i samband med graviditet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vikten av information om foglossning och program för att förebygga och åtgärda svåra ländryggbesvär i samband med graviditet. () () 1989/90 So467
mot · GD02So468 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:So468 av och (båda mp) I har vi nu ca 100 ungdomsmottagningar. Den första startades som försöksverksamhet av kommun 1970. Den blev sedan permanent med i huvudsak som huvudman. ungdomsmottagning har redan från starten haft en bred yrkesrepresentation - något som behövs för att den förebyggande vården ska fungera. Man har läkare, sjuksköterska, kurator, psykolog och barnmorska. , vid 20-årsjubileet, skall ungdomsmottagningen i vara värd för den årliga nationella ungdomsmottagningskonferensen. Föreläsningar och seminarier med främst lokala kunskapsspridare ska hållas. Deltagarantalet blir ca 275 st. Dessa mottagningar har visat sig fylla ett mycket stort behov och har haft stor betydelse för att förebygga sjukdomar och problem av alla slag hos ungdomar i puberteten. Största delen av verksamheten har bestått av sex- och samlevnadsrådgivning. Styrkan med dessa mottagningar har dock varit att de arbetat med en helhetssyn, så att ungdomar av båda könen fått söka för alla typer av problem - fysiska och psykiska - stora och små. Man har alltid, vad än ungdomarna sökt för, tagit upp hela deras livsssituation. På grund av verksamhetens principer att ungdomarna själva måste söka, att de garanteras anonymitet och att de får hjälp omgående, har man lyckats nå så många. - Vid en genomgång har det visat sig att av flickorna och av pojkarna i olika årskullar besökt ungdomsmottagningarna. Ett bevis för att dessa mottagningar gjort nytta är att antalet tonårsgraviditeter och aborter minskade i , medan övriga nordiska länder och hela västvärlden hade en brant stegring. Det finns säkert flera förklaringar till detta, men en bidragande orsak var säkerligen att till skillnad från övriga länder hade ett väl utbyggt nät av ungdomsmottagningar. har det nu åter blivit mycket stora problem med stor spridning av alla könssjukdomar och ett stigande antal aborter i alla åldrar. Dessa problem hör på många sätt ihop och måste mötas med att mycket större resurser satsas på sexinformation och preventivmedelsrådgivning. En speciellt viktig målgrupp är här tonåringarna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bredden av yrkesgrupper på ungdomsmottagningar, 2. att anslår 5 milj. kr. i stimulansbidrag till ungdomsmottagningar med denna breda yrkesrepresentation. () () 1989/90 So468 gotmb 99622, 1990
mot · GD02So470 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So470 av och (båda s) Hjälp till omyndiga efter engagemang i sekter har tidigare uppmärksammat problem i samband med marknadsföringen av skilda former av s.k. sekter. söker vissa sekter mycket aktivt värva medlemmar i vårt land. I sina värvningsförsök riktar man särskilt in sig på unga människor. Sekterna i fråga utmärks av att de erbjuder olika former av religiöst färgade livsåskådningar. De präglas vidare av en starkt auktoritär styrning och krav på närmast total underkastelse och uppgivande av det egna jaget från de enskilda medlemmarnas sida. Medlemskap i dessa sekter leder ofta till en stark personlighetsförändring och till en brytning med familj och tidigare vänner. Enligt uppgift förekommer det också att medlemmarna genom komplicerade kontrakt och på annat sätt blir ekonomiskt beroende av sekten. Att lösgöra sig ur en sekt av den art vi talar om är, såvitt vi har förstått, oerhört svårt även för den som kommit till insikt om en önskan att göra så. Detta beror inte enbart på den formella bindningen till sekten utan kanske främst på den allvarliga psykiska belastning och psykiska ohälsa individerna råkar ut för. Den person som önskar lösgöra sig från en sekt behöver kvalificerad psykologisk behandling för att klara frigörelseprocessen och för att återuppbygga sin personlighet och sin hälsa. På frivillig väg har olika stödgrupper bildats och tagit som sin uppgift att utifrån medmänsklig utgångspunkt vara till hjälp. Däremot saknas tillgång till den professionella psykologiska behandling som kristillståndet kräver. Resultatet av detta blir ibland att drabbade måste sändas utomlands för att få erforderlig hjälp. Hjälpen måste dessutom bekostas av den enskilde eller på annat sätt av privata medel. Mot bakgrund av det vi ovan anfört anser vi motionärer att frågan om hur professionell hjälp till människor som blivit offer för sekter ska organiseras och finansieras måste utredas. Enligt vår mening bör den allmänna hälsooch sjukvården och ta det grundläggande ansvaret för dessa uppgifter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om behovet av utredning avseende resurser för professionell psykologisk behandling vid engagemang i s.k. sekter. () () 1989/90 So470
mot · GD02So472 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: So472 av m.fl. (s) Rehabilitering av tortyrskadade Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sf626 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att åtgärder bör vidtas för att snabbt tillförsäkra tortyrskadade vård och behandling i olika delar av landet i enlighet med vad som i motionen anförts. () () () ()
mot · GD02So474 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: So474 av m.fl. (m) Åtgärder mot doping Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Kr509 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot doping. Per Stenmarck (m)
mot · GD02So475 · 1990-01-24 00:00:00 — Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Sf299 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en förändring och utökning av den odontologiska specialistutbildningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att användningen av amalgam bör reduceras och forskningen kring ersättningsmedel intensifieras. () () () () 1989/90 So475 gotmb 99898, 1990
mot · GD02So478 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So478 av m.fl. (s) Legitimation av naprapater I finns ca 300 verksamma Doetors of Naprapathy som också är utbildade vi Naprapathic school i . Denna utbildning bedrivs under och omfattar . Den grundläggande delen av utbildningen ges av legitimerade läkare. Naprapaterna utgör en mycket stor resurs för många människor. Många av dem som besöker naprapater har rygg-och ledbesvär. Behandlingen är tillgänglig för alla och utbildade naprapater finns på många orter i landet. När behandlade socialutskottets betänkande 1988/89:23 underströks betydelsen av naprapaternas arbete och förutsattes att denna yrkesgrupps verksamhet skulle få en noggrann genomlysning i alternativmedicinkommitténs slutbetänkande så att Doetors of Naprapathy kan prövas avseende legitimering så snart underlag för ett ställningstagande föreligger. Eftersom allmänhetens förtroende för naprapater är stort och naprapation är en omfattande och vanlig behandlingsform inom medicin i är det viktigt att den förs in under samhällets tillsyn. En legitimering av naprapater, och även andra yrkesutövare inom alternativmedicinens område under förutsättning att de uppfyller fastställda krav på utbildning och andra egenskaper, kommer också att fungera som en varudeklaration för patienterna och minska möjligheterna till oseriös verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om legitimation av naprapater. () ()
mot · GD02So479 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: So479 av och (båda c) Ökad dimensionering av läkarutbildningen län är det läkarglesaste länet i landet. Detta framgår av en undersökning utförd av byrådirektör på i samarbete med Spri och . I denna kartläggs hela den svenska primärvården, landsting för landsting, vårdcentral för vårdcentral. Många tror att det är norrlandslänen som har den svåraste situationen när det gäller läkare. Den senaste statistiken, gjord 1985, visar dock på motsatsen. Det är ett antal landsting i som har de största problemen. Bland dessa är län allra mest drabbat. Var tredje inrättad allmänläkartjänst är vakant. I bl.a. , och är det stora problem. I finns det bara en distriksläkare på en befolkning av 16 700 invånare. Dessutom har man ett kostsamt stafettsystem med läkare från sömn reser dit och jobbar på sina lediga veckor. om antalet läkare inte avgör sjukvårdens standard, långt därifrån, är dessa siffror oroväckande. Det finns inte mycket som talar för att situationen blivit speciellt mycket bättre . inrättades bara i de läkartäta landstingen i runda tal dubbelt så många läkartjänster som det utbildades läkare. Detta innebär i sin förlängning att de läkarglesa landstingen även kommer att få stora problem med sin läkarrekrytering om inget sker med utbildningen. Ett viktigt mål för läkarförsörj ningen måste vara att söka få till stånd en jämnare regional fördelning av resurserna än . Om detta sker inom offentlig eller privat sektor är i sig inte det avgörande; målet är en förstärkning i underförsörjda områden. I fråga om möjligheterna att stimulera läkare att etablera sig i de läkarglesaste områdena i landet har olika åtgärder redan prövats. Till dessa hör geografiskt riktade åtgärder, t.ex. en nyetableringstaxa med högre besöksarvoden än normaltaxan . Åtgärder av detta slag har hitintills haft begränsat genomslag. Andra sådana eventuella rekryteringsfrämjande åtgärder kan vara: - närings-eller stimulansbidrag för företagsetablering (startbidrag), - driftbidrag från den lokala sjukvårdshuvudmannen eller - planmässig avskrivning av studieskulder (ändringar i studiemedelssystemet). Den individuella lönesättningen ger också numera möjligheter att via lönesättning locka läkare till svårrekryterade områden. Alla dessa eventuella åtgärder till trots kommer problemen för de läkarglesa landstingen som ligger långt från utbildningsorterna att bestå. Detta kommer att innebära att län får ännu svårare att rekrytera läkare. Det finns, som också framgår i skrivelsen från , en tendens att de examinerade från läkarlinjen stannar kvar på utbildningsorten eller i regionen. En plan måste tas fram för en ökad dimensionering av läkarutbildningen med sikte på att förstärka underförsörjda områden och få till stånd en jämnare regional fördelning. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för en utökad dimensionering av läkarutbildningen. () () 1989/90 So479
mot · GD02So484 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So484 av i och (båda m) Rätten till s.k. livsuppehållande vårdinsatser Diskussionen om frågor som gäller livets slutskede och döden har blivit alltmer omfattande. Detta är tillfredsställande. Länge nog har de frågorna förträngts både i enskildas liv och i den allmänna debatten. Den medicinska utvecklingens snabba framsteg just vad det gäller livets slutskede har för gemene man öppnat perspektiv som inte enbart inger trygghet och förtröstan. Tveklöst representerar den medicinska vetenskapen resurser som aldrig förr när det gäller att uppehålla liv. Men det är också tveklöst så att detta livsuppehållande visst inte alltid ger livskvalitet. Det är i sådana lägen angeläget att man inte begränsar individens grundlagstadgade rätt att påverka behandlingen. Vad gäller rättskapabla patienter sker också vårdinsatser efter samråd med patienten. Därom råder full consensus. Vill emellertid patienten hävda sin rätt med en dokumenterad viljeyttring - s.k. livstestamente - när patienten i slutskedet är kontaktbar, har meningarna gått isär. Att avvisa sådan viljeyttring, om inte mycket starka skäl föreligger, synes oss vara integritetskränkande. Hänvisningen till att man kan vara säker på att patienten fortfarande står fast vid sin dokumenterade mening har ingen motsvarighet i annat rättsligt sammanhang där testamentariska förordnanden föreligger. Man har också från visst läkarhåll anfört att det skulle vara förmätet om doktorn prioriterade sin egen gissning att patienten bytt mening framför dennes tidigare i skrift angivna viljeyttring. Naturligtvis kan man vad gäller livstestamente närmare undersöka frågan för hur länge sedan och under vilka omständigheter det gavs liksom också den mera tveksamma frågan om anhörigas uppfattning när sådan går emot patientens. Den medicinska forskningen kommer tveklöst att undan för undan förlänga människans slutskede precis som skett . I sammanhanget är det säkert ingen överdrift påstå att det snarare kommer att bli vetenskapen än den lidande människan som gagnas av en sådan utveckling. För den skull är det angeläget att frågekomplexet utredes. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen utreder på vilket sätt en läkare skall vara bunden av en patients dokumenterade viljeyttring att avstå från livsuppehållande insatser. () () 1989/90 So484
mot · GD02So485 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So485 av och (båda m) Legitimering av naprapater Naprapatin är en väl etablerad vårdform i . Den intar en viktig plats som en medicinskt accepterad komplettering av den samhällsorganiserade vården. Liksom Drs of Chiropractic och adekvat utbildade osteopater tillhör naprapaterna en utbildningsmässigt och yrkesmässigt högt kvalificerad yrkesgrupp. Av dessa tre yrkeskategorier som utövar medicin har endast naprapatin en utbildning som är förlagd till . finns möjlighet till utbildning till naprapat vid i . Utbildningen är 4-årig och motsvarar 160 universitetspoäng. Av anställda lärarkrafter är flertalet utbildade läkare. Utbildningen omfattar grundmedicinska ämnen, kliniska ämnen, klinisk praktik samt examensarbete. Rätten att kalla sig naprapat har endast den som genomgått godkänd utbildning. Genom att naprapatutbildningen är etablerad i finns möjlighet för myndigheter att följa verksamheten på nära håll och utöva kontroll. uppfyller denna kontrollfunktion. Detta innebär en garanti för att de högt ställda kvalitetskraven på utbildningen uppfylls även . Förtroendet för behandlingen som ges av naprapater är stort. Det finns ca 400 naprapatmottagningar som utför ca 1 miljon behandlingar . Ca 200 000 patienter söker naprapat. Flertalet anser att behandlingen hjälper. Naprapatin minskar lidande för tusentals människor i vårt land. Många har funnit att man får bra hjälp hos naprapaterna för sina skador i rygg, nacke och leder. Naprapaten är specialist på och dess sjukdomar och samarbetar med läkare och sjukgymnast. Naprapati utnyttjas allt mer i den förebyggande hälsovården, bl.a. inom företagshälsovården. Belastningsskador har ökat i oroande takt. Rörelseorganens sjukdomar kostade . Ryggont och skador i orsakar ofta långa sjukskrivningsperioder. Med naprapatbehandling i tidigt skede kan sjukskrivningstiden förkortas, vilket innebär en avsevärd vinst för samhällsekonomin. Genom beslut gav regeringen till känna, att Doetors of Naprapathy bör prövas avseende en legitimation så snart till räckligt underlag för ett ställningstagande föreligger" (1988/89:SoU23). har en opartisk utredning av frågan utförts av en juridisk expert inom hälso- och sjukvårdsområdet. Denna utredning visar, att de krav som legat till grund för den legitimation som givits Doetors of Chiropractic är väl uppfyllda även av naprapater. Naprapater med 4-årig kvalificerad utbildning vid i och avlagd examen som Doctor of Naprapathy uppfyller de krav som gäller för en legitimation. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådana ändringar i lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvård m.m. att Doctor of Naprapathy skall kunna få legitimation för yrket. () () 1989/90 So485
mot · GD02So487 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So487 av och (båda c) trädde patientjournallagen i kraft. Denna lag kom också att innefatta krav på signering av journalanteckning. Utredningen som föregick beslutet var av annan uppfattning i den del som omfattar signeringstvånget. I utredningen sades bl.a. att införa obligatorisk signering skulle enligt utredningens beräkningar på en vårdcentral med åtta läkare tidsmässigt kräva en extra läkartjänst och journaler blir liggande i avvaktan på att läkare får tillfälle läsa igenom texten". Riksdagsbeslutet blev, som vi ser det, olyckligt, genom att fattade beslut om journalanteckning. Verkligheten har besannat det utredningen kom fram till, nämligen att kravet blev en onödig hantering. Från flera håll, såväl inom primärvården som vid sjukhusens kliniker, påtalas, att den tid det tar att signera kunde användas på bättre sätt. Några extra resurser har ej heller tillförts sjukvården för denna pålaga. måste nu besluta att ta bort denna "onödighet eftersom det visat sig i praktiskt arbete att signeringen inte har något påtagligt värde inom sjukvården. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till en förändring av patientjournallagen i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GD02So489 · 1990-01-15 00:00:00 — Motion till 1989/90: So489 av m.fl. (vpk) Ökat anslag till statens rättsläkarstationer har i sin anslagsframställan för /91 hemställt om att förslagsanslaget för statens rättsläkarstationer, förutom löne- och prisuppräkning, skrivs . Vid beredning i minskades detta förslagsanslag till . Därtill fortsätter den årliga nedskärningen . Motivet för nerskärningen är en överenskommelse som träffats mellan staten och huvudmännen och som skulle avlasta rättsläkarstationerna 30004000 obduktioner under budgetåret. antagande måste anses vara helt taget ur luften. Vid en genomgång av en serie enkla dödsorsaksundersökningar blev resultatet att endast av fallen uppfyller villkoren som författningsenligt krävs för att inte polisutredning och dödsorsaksundersökning måste göras. Rättsläkarna har räknat ut att deras nuvarande arbetsbörda i genomsnitt uppgår till av den av fastställda . Mot detta framstår minskningen av antalet obduktioner som marginell. Inte heller har någon av landets rättsläkarstationer redovisat någon minskning av enkla dödsorsaksundersökningar efter det att den ändrade författningen trätt i kraft. Detta innebär att det inte finns något utrymme för nedskärningar och att den av beräknade ramen är den mest realistiska. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Statens rättsläkarstationer för /91 anslår . utöver vad regeringen har föreslagit eller således . (vpk) (vpk) 1989/90 So489
mot · GD02So493 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:So493 av och förste vice talman (båda m) Rättspsykiatrin Rättspsykiatrins situation fortfarande olöst Rättspsykiatrins situation i har länge varit skandalomsusad. har helt enkelt inte följt gällande lag på området vad gäller väntetiderna till rättspsykiatriska undersökningar. Sjuka människor har fått sitta i isoleringscell i väntan på undersökning. Stark kritik mot väntetiderna har riktats bl.a. från , , och och ärendet är även föremål för granskning. konstitutionsutskott hade en offentlig utfrågning av förre socialministern i ärendet. Av anslagsframställning för /90 framgår att vissa förbättringar av effektiviteten kunnat genomföras . Styrelsen får emellertid framhålla att den rättspsykiatriska organisationen med befintlig struktur och minskande resurser kommer att ha stora svårigheter att fullgöra sina arbetsuppgifter utan ur rättssäkerhetssynpunkt stötande häktesköer. Styrelsen säger vidare: Den rättspsykiatriska organisationen har haft svårt att hålla den lagstiftade undersökningstiden på sex veckor Köerna av väntande undersökningsfall på häktena har rönt föreslogs att rättspsykiatrin skulle överföras till landstingen. gav regeringen statens förhandlingsnämnd i uppdrag att träffa avtal med berörda landsting och om ett överförande av den rättspsykiatriska verksamheten till dem. Förhandlingar har pågått med landstingsförbundet fram till , då förhandlingarna avbröts p.g.a. att parterna stod alltför långt från varandra. Av budgetpropositionen framgår nu att regeringen gett en person i uppdrag att träffa avtal med landstingsförbundet i frågan. Det framgår också att en viss förbättring av kösituationen kunnat förmärkas genom en överenskommelse med och , om ett visst antal undersökningar fram till utgången av . Det finns emellertid besvärliga arbetsmiljöproblem för personalen med minskad bemanning, neddragning av verksamhet och sommarstängningar. Det är ingen överdrift att säga att den rättspsykiatriska verksamheten är behäftad med svåra problem som pockar på en lösning. I ett frågesvar sade dåvarande socialministern, att en reformering av det rättspsykiatriska utredningsförfarandet förbereds i samverkan mellan justitie- och socialdepartementen, och att en proposition med förslag var att vänta . Något förslag i. ärendet finns emellertid inte med i propositionsförteckningen för våren 1990.-Med den erfarenhet vi har av detta segslitna ärende misströstar vi starkt vad gäller framgångar i förhandlingarna mellan staten och landstingsförbundet. Statskontoret har i sin rapport av rättspsykiatrin föreslagit tre alternativ. Ett alternativ förutsätter landstingskommunalt ansvar för driften, medan de två andra förutsätter att verksamheten bedrivs under . Vi har redan tidigare uttryckt som vår mening, att ett fortsatt statligt åtagande bör övervägas och att verksamheten bör ligga under . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om rättspsykiatrins huvudmannaskap omgående måste komma till en lösning och att det bör övervägas om inte rättspsykiatrin bör förbli ett statligt åtagande men läggas under . () () 1989/90 So493