mot · GD02So520 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So520 av () Statens rättsläkarstationer har i anslagsframställning för /91 hemställt att förslagsanslaget E 4, Statens rättsläkarstationer, förutom löne- och prisomräkning uppförs med . och undantas från huvudalternativet. Vid beredning i (dep.rådet ) nedsattes detta förslagsanslag till samt vidhölls huvudförslaget med en årlig reduktion om . Som motiv för denna nedskärning framhöll föredraganden att en överenskommelse mellan staten och sjukvårdshuvudmännen som träffats skulle innebära att rättsläkarstationerna kommer att avlastas ett beräknat antal av 3 000-4 000 obduktionsfall /91. Verkligheten är följande: Ändringar har företagits i allmänna läkarinstruktionen och i föreskrift om dödsbevis m.m. (SoFS 97:1) gällande från 1990-01-01. Vidare har särskilt avtal ingåtts mellan staten och sjukvårdshuvudmännen. Till följd härav föreligger nu möjligheten att vissa fall av hastig naturlig död utanför sjukvårdsinrättning ej längre behöver bli föremål för polisutredning och följaktligen ej heller någon form av rättsmedicinsk undersökning. I förekommande fall kan i stället, om så erfordras för att fastställa den sannolika dödsorsaken, klinisk obduktion vid patologavdelning på sjukhus företas. De båda ovannämnda författningarna anger klart vilka villkor som måste vara uppfyllda för att ett dödsfall utom sjukvårdsinrättning skall kunna handläggas på detta sätt. antagande att 3 000-4 000 av de tidigare enkla dödsorsaksundersökningarna skulle komma att handläggas genom sådant förenklat förfarande är helt gripet ur luften. En genomgång av en serie konsekutiva enkla dödsorsaksundersökningar visar att endast av dödsfallen uppfyller det villkor som författningsenligt krävs för att polisutredning och dödsorsaksundersökning ej skall erfordras. Uttryckt i prestationsenheter (Fe) skulle detta innebära att rättsläkarväsendets totala arbetsbörda av 650 000 Fe skulle avlastas med 18 000 Fe, d.v.s. . Med tanke på att rättsläkarnas nuvarande arbetsbörda uppgår till i genomsnitt av den av fastställda , framstår denna minskning som synnerligen marginell. Vid ingen av landets rättsläkarstationer har heller någon som helst minskning av antalet enkla dödsorsaksundersökningar kunnat märkas sedan de ändrade författningarna trätt i kraft. Något utrymme för nedsättning av det av framställda förslagsanslaget torde således inte föreligga. Avslutningsvis måste framhållas att rättsläkarväsendet i landet fortfarande befinner sig i en djup kris, som endast delvis kunnat vändas. Konsekvenserna härav börjar nu kunna iakttas i de olika personalgrupperna; sålunda har rättsläkarstationen haft en avgång genom uppsägning av av obduktionsassistenterna och av sekreterarpersonalen. Vidare har en sekreterartjänst och en telefonisttjänst utlysts utan att någon sökande anmält sig. Sammanställningen av antalet obduktioner 1990 jämfört med visar en oförändrad frekvens av enkla dödsorsaker. Det verkar inte finnas grund för en sänkning av det av framställda förslagsanslaget för /91. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att det av framställda förslagsanslaget för /91 till statens rättsläkarstationer ej sänks. 1989/90 So520