mot · GD02Ub254 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub254 av m.fl. (m) Vuxenutbildning Vuxenutbildning förekommer i och statlig vuxenutbildning, studieförbund, folkhögskola, arbetsmarknadsutbildning och personalutbildning. En huvuduppgift för vuxenutbildningen är att minska bildnings- och utbildningsskillnader mellan olika medborgare. Den som i sin ungdom inte fått möjlighet att tillägna sig kunskaper och färdigheter motsvarande dagens obligatoriska skola skall ha den möjligheten i vuxen ålder. Vuxenutbildningen skall höja den allmänna kunskapsnivån och stärka människors möjligheter i arbetsliv och samhälle. En annan huvuduppgift för vuxenutbildningen är att tillgodose det utbildningsbehov för såväl yngre som äldre som uppstår genom förändringar i arbetslivet. Kompetenskraven i arbetslivet ökar successivt. Personalutbildningen är av stor omfattning. Den utbildning som valts i och gymnasieskolan under tonårens skolgång måste kunna kompletteras, eftersom arbetslivets förändringar förutsätter att de anställda har god grundutbildning. av dem som är yrkesverksamma har en kortare utbildning än den som nästan alla ungdomar får , dvs. kortare än tvåårig gymnasial utbildning. Andelen som lämnar gymnasieskolan med treårig utbildning Arbetsmarknaden kommer att efterfråga personer med god och aktuell utbildning. Eftersom antalet ungdomar minskar, kan detta behov inte enbart tillgodoses genom dem som lämnar ungdomsskolan. Ökad kompetens i arbetslivet måste därför även åstadkommas genom vidare- och fortbildning av arbetskraften. Utbildningsbehoven kommer säkerligen till stor del att tillgodoses genom internutbildning och uppdragsutbildning, men kommunala vuxenutbildningen, AMU, högskolan, folkhögskolan och studieförbunden kommer också att få göra viktiga insatser. Förändringen av arbetsmarknaden fortsätter genom övergången från varuproduktion till tjänsteproduktion. Den kunskapsintensiva och tjänsteproducerande delen av arbetsmarknaden har vuxit snabbare än den varuproducerande. Elektronik och datorer kommer in i allt fler processer. Detta innebär att andelen arbetande i industriell produktion inte kommer att behöva öka, men de som arbetar där måste kunna klara mer avancerade uppgifter. Arbetslivets nya villkor kräver inte bara goda basfärdigheter utan också bredare kunskaper av kulturell, teknisk och naturvetenskaplig karaktär. Det ökade internationella samarbetet leder till att det blir allt viktigare att ha goda språkkunskaper. För att klara denna omställning krävs både en god grundutbildning och goda möjligheter till fortbildning. I dagens föränderliga samhälle kan inte en utbildning täcka hela livets behov. Återkommande utbildning är viktig för att underlätta för individen att anpassa sig till förändringar. I första hand är det givetvis i varje enskild individs intresse att skaffa sig den utbildning som bäst motsvarar egna förutsättningar och önskemål. Det måste därför erbjudas möjligheter att efter avslutad grundutbildning bygga på den befintliga utbildningen. Det måste också finnas möjlighet att byta inriktning. Högskolan och komvux spelar en stor roll för att tillhandahålla den kompetensgivande utbildningen. Folkhögskolor och studieförbund kan också bidra till att ge nya kunskaper och färdigheter. Dessa utbildningsformer är av särskild betydelse för dem som saknar möjlighet till utbildning genom arbetet. Det är då viktigt att utbildningen motsvarar de krav på kvalitet som man har rätt att ställa med tanke på de uppoffringar som görs av den enskilde. Resurserna till utbildning måste användas på ett effektivt sätt. Demografiska förändringar medför ökade och förändrade behov av utbildningsinsatser av arbetskraften såväl när det gäller struktur som tillgänglighet. Färre ungdomar går ut på arbetsmarknaden. Kvinnorna kommer inte i samma utsträckning att svara för ett tillskott av arbetskraft, eftersom de redan i stor omfattning har yrkesarbete. Därtill kommer medelåldern i arbetslivet att stiga. En allt viktigare uppgift för planering av vuxenutbildning är, att både innehållsmässigt och organistoriskt svara mot de krav som aktualiseras genom befolkningens förändrade åldersstruktur. För att klara fortbildning och omskolning av arbetskraften och tillvarataga de resurser och kunskaper som den äldre arbetskraften besitter krävs flexibla lösningar. Detta kommer i första hand att ske genom vidareutbildning av vuxna. Det kan ifrågasättas om dagens utbildningsformer är de mest lämpade för att möta det framtida behovet av vuxenutbildning. En översyn av rollfördelningen mellan de olika utbildningsanordnarna i den framtida vuxenutbildningen bör därför ske. Det ökade behovet av välutbildad arbetskraft har medfört en snabb ökning av personalutbildning, en utbildning som sker, och bör ske, på det sätt som varje företag bestämmer. Därtill kommer de mycket omfattande satsningarna på personalutbildning som bedrivs av myndigheter och kommuner samt arbetsmarknadsutbildning. Denna omfattande personalutbildning har givit gymnasieskolan, högskolan och framför allt kommunala vuxenutbildningen möjligheter till ett samarbete mellan skola och arbetsliv i form av uppdragsutbildning. Detta är en positiv utveckling. Lärarna och skolan får en god kontakt med arbetslivet, och skolans undervisning kan på ett naturligt sätt anpassas till arbetslivets krav och behov. Uppdragsutbildningen skall dock vara självfinansierad och får inte inkräkta på ordinarie undervisning. behövs en vuxenutbildning av både allmän och kompetensgivande karaktär. Det måste finnas utbildning som kan ge såväl bredd som fördjupning och kvalitet. finns behov av att fritt kunna välja i ett utbildningsutbud som ger kvaliteter och upplevelser som kanske inte ingår i den mer målinriktade utbildningen. I vilken utsträckning sådan utbildning skall bedrivas med offentligt stöd bör övervägas. Det är dock rimligt att vuxenutbildningen också omfattar en fri sektor där den enskildes val och intressen kan tillgodoses. Gränserna mellan olika former av vuxenutbildning har varit föremål för utredning, debatter och riksdagsbehandling. Det bör klarläggas vilken rollfördelning och organisation den framtida vuxenutbildningen bör ha för att möta såväl enskilda människors som samhällets behov av mångfald, valfrihet och kompetens. Det finns exempelvis anledning att definiera om en viss utbildning är av allmän medborgerlig bildning eller yrkesutbildning, om utbildningen är av högskolekaraktär eller inte, om utbildningen är kompetensgivande eller inte i den meningen att den ger betyg och behörighet inför fortsatta studier eller anställning. Komvux/grundvux har ökat bl.a. beroende på efterfrågan på den formella kompetens som utbildningens ger. Framför allt de mindre högskolorna har anordnat fristående kurser, behörighetskomplettering, teknisk utbildning, ADB-utbildning m.m. som ligger nära gymnasieskolans nivå. Detta motiverar att delar av högskolans kursutbud analyseras och ställs i relation till övrig vuxenutbildning. Vi har tidigare krävt en bättre samordning mellan de olika utbildningsanordnarna och kommer det att bli alltmer nödvändigt. Regeringen tillsatte en utredning med uppgift bl.a. att överväga folkhögskolans roll i förhållande till andra utbildningar. Det är inte självklart att nuvarande organisation och rollfördelning är den bästa för framtiden. Vi anser det viktigt att utreda gränsdragningen, rollfördelningen och möjligheterna till samordning mellan högskola, komvux, studieförbund, folkbildning och arbetsmarknadsutbildning och anpassningen till framtida behov. Komvux har alltmer blivit en parallell skolform till gymnasieskolan med en egen organisation i de flesta kommuner. De demografiska förändringarna gör att kommunala vuxenutbildningens organisation påverkas i många delar av landet. Det är nödvändigt med en större samplanering mellan komvux och gymnasieskolan. Gemensamma studier för gymnasieelever och komvuxstuderande bör bli ett naturligt inslag i verksamheten. Inom komvux/grundvux gäller inte den femgradiga betygsskalan, utan betygen godkänd och icke godkänd. Enligt vår mening är detta felaktigt. Det är ett rättvisekrav för såväl elever i komvux som elever i att samma betygssystem och samma principer för behörighet och urval gäller vid ansökan till högre utbildning. Kommunerna erhåller timramar som styr omfattningen av bidragen för Komvux. Ramarna gäller grundvux, grundskolekurser, allmänna gymnasiekurser och yrkesutbildning. kan kommunen omfördela högst 10 av erhållna timmar mellan de givna ramarna. Vid liten timtilldelning sätts gränsen vid . Detta ger enligt vår mening alltför små möjligheter till omfördelning för små och medelstora kommuner. Systemet leder till att man styrs av ramar i stället för av de faktiska behoven. Vi föreslår att länsskolnämnderna får fatta beslut i de fall det blir fråga om en större omfördelning än eller . Med ett friare system skapas förutsättningar för ett effektivare och mer ändamålsenligt utnyttjande av resurserna. Studieförbunden har spelat och spelar en stor roll i människors sökande efter bildning och kunskap. Det fria och frivilliga bildningsarbetet kommer att vara av stor betydelse även . Bidragsgivningen till studieförbunden måste utformas så att den ger studieförbunden frihet att själva utforma sin verksamhet. Det bör ankomma på varje enskilt studieförbund att besluta vilka verksamhetsområden man vill främja. Studieförbunden erhåller bidrag från för att genomföra kulturarrangemang. Det nuvarande kostnadsbaserade fördelningssystemet innebär stora påfrestningar på studieförbundens ekonomi. Därför är det vår uppfattning att det vore mer ändamålsenligt att tilldela varje studieförbund en kostnadsram. Statsbidraget till kursplanebundna universitetscirklar avskaffades . Dessa studiecirklar fungerade som en utmärkt spridare av akademisk bildning och utbildning. De erbjöd också människor i glesbygd och på små orter en utbildning som annars blir förbehållen dem som bor i närheten av högskoleorterna. Därför föreslår vi att kursplanebundna universitetscirklar återigen blir berättigade till statsbidrag. Eftersom folkhögskolekommittén skall lägga fram sina förslag , finns anledning att då återkomma till frågan om folkhögskolans verksamhet. Detta hindrade inte regeringen från att i förra årets budgetproposition lägga fram förslag om att överföra medel från etablerade skolor till sådana som tillkommit . Eftersom regeringen inte alls tog hänsyn till skolornas ekonomi, slog beslutet blint och försämrade möjligheterna för många folkhögskolor. Det nuvarande statsbidraget utgår med samma belopp per elewecka, oavsett hur korta eller långa kurserna är. Det är därför mycket lönsamt att anordna många korta kurser, vilket oftast sker i samarbete med en facklig organisation eller ett studieförbund, där stats- och landstingsbidrag tillsammans med deltagaravgifter ger skolan en ansenlig vinst. Flertalet av dessa kurser är ca . Att statsbidrag skall utgå ograverat till sådana kortkurser måste starkt ifrågasättas, när de folkhögskolor, som efter bästa förmåga söker följa folkhögskoleförordningens bestämmelser om långa, allmänna kurser tvingas driva verksamheten med underskott. Ett sätt att skapa större rättvisa mellan skolorna vore att minska statsbidraget till kurser, som pågår än . Ett sätt att stärka det nordiska samarbetet är att låta folkhögskolorna bli mötesplatser för ungdomar från hela . Det är ekonomiskt betungande för folkhögskolan eftersom landstingsbidrag eller motsvarande, med undantag för isländska och åländska elever, endast utgår till svenska kursdeltagare. En norsk elev på en svensk folkhögskola medför därför en förlust på . Denna fråga borde kunna lösas genom med ett clearingsystem. Folkhögskolorna skulle kunna göra betydligt större insatser på flyktingoch invandrarområdet. Folkhögskolan är den enda skolform som kan erbjuda en internatmiljö, vilket är vad många flyktingar och invandrare behöver. Med en liten grupp invandrare på varje folkhögskola skulle integrering och anpassning till det svenska samhället underlättas. har i den svenska folkhögskolan en resurs, som inte utnyttjas till fullo. Bland de åtgärder som vidtas för att förbereda invandrare för ett liv i det svenska samhället ingår undervisning i svenska. Normalt omfattar undervisningen , och i regel läggs den ut i pass på . Maximalt får sådan undervisning bedrivas med . För många invandrare är detta säkert lämpligt, men det finns också de som finner denna studietakt alltför låg. Enligt vår uppfattning måste organisationen av undervisningen i svenska för invandrare göras mer flexibel. Det tar alltför att komma ut i arbetslivet. Många invandrare är välutbildade och kan snabbt inhämta nya kunskaper. Det skall därför finnas möjlighet till koncentrerad sfi-undervisning upp till . Undervisningen i svenska för invandrare har kritiserats starkt av . I verkets rapport sägs att svenskundervisningen på många håll är splittrad, ineffektiv och dålig. Vi anser att det är viktigt att svenskundervisningen i fortsättningen utvärderas fortlöpande. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om uppdragsutbildningens finansiering, 2. att hos regeringen begär en utredning av gränser och rollfördelning inom vuxenutbildningen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betygssystemet inom komvux/grundvux, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheterna till omfördelning av timramar inom komvux, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om studieförbundens rätt att själva utforma sin verksamhet, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bidrag till kursplanebundna universitetscirklar, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrade regler för bidrag till folkhögskolor, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten för elever från annat nordiskt land att studera vid folkhögskola, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att utnyttja folkhögskolans resurser vid undervisning av invandrare, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjligheten av bedriva undervisning i svenska för invandrare i form av koncentrationsstudier, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av utvärdering av invandrarundervisningen. () () () () () ()