ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02A31 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:A31 av m.fl. (c, m, fp, mp) med anledning av prop. 1989/90:76 1989/90 Regionalpolitik för 90-talet A31-38 Distansstudier för kvinnor i glesbygd Utbildningsnivån är lägre i skogslänen än i övriga , särskilt bland kvinnor. Det är därför motiverat att satsa på ett försöksprojekt med högskolestudier för kvinnor i glesbygd. Det kan vara svårare för kvinnor än för män att bekosta studier på annan ort. En distansundervisning i samarbete med Komvux, folkhögskolor och högskola kunde göra det lättare för kvinnor att komma igång med högre studier. Det är också angeläget att skapa en utbildning som känns särskilt relevant för ett fortsatt liv och yrkesverksamhet på landet. Studierna i försöksprojektet kunde bedrivas på halvfart och den totala utbildningstiden omfatta , utgörande 40 poäng. Följande uppläggning kunde ge inspiration till nya verksamheter i glesbygd: Hälsa och friskvård i glesbygdssamhället - biologiskt och psykologiskt .socialpsykologiskt och sociologiskt perspektiv. Kultur med inriktning mot glesbygdssamhället - Estetisk och skapande verksamhet (vardagsestetik, kreativ verksamhet) - Kultur -makt - kulturpolitik ( kulturkritik och ideologigranskning, olika synsätt på kulturpolitiken, kulturmönster i den svenska vardagen, kultur i glesbygdssamhället). - Kultur och framtid i glesbygdssamhället ( framtid utifrån det arv vi bär med oss, kulturella traditioner, kritik och förnyelse). Data - ekonomi - marknadsföring Kvinnor och ekonomi, datorteknik, datakommunikation, marknadsföring. Utvecklingsarbete som syftar till att starta egen verksamhet och som knyts till kursens innehåll och inriktning samt till deltagarnas erfarenheter och intressen och med överspridning av erfarenheter inom andra glesbydsområden. Vi föreslår att ovan beskrivna försök med en tvåårig distansutbildning för 1 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en försöksverksamhet med högskolestudier för kvinnor i glesbygd. () () () () () () 1989/90 A31
mot · GD02A32 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90: A32 av och (vpk, c) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 1990-talet Det är tillfredställande att de västvärmländska kommunerna placeras i stödområde 2 enligt regeringens proposition om regionalpolitiken. Detta är ett klart fall framåt i jämförelse med vad den regionalpolitiska utredningens majoritet föreslog. När det gäller kommunerna föreslås dock ingen inplacering för dessa inom stödområde. Vi anser att detta är något förvånande, för att uttrycka det milt. De västvärmländska kommunerna till vilka vi räknar in ovan nämnda kommuner har näringspolitiska strukturer som kan liknas vid förhållanden i kommuner i inland.Kommunerna är enligt vår mening ytterst konjunkturkänsliga.Denna situation kan också iakttas hos de dalsländska grannkommunerna i området kring sydvästra . För att ge möjlighet till en sammanhängande näringspolitik inom västra måste åtminstone kommunerna placeras inom stödområde 2. Det vore heller inte orimligt att också de dalsländska grannkommunerna fördes till detta stödområde. Vi menar att de regionalpolitiska insatserna kan komma att styckas upp på ett olyckligt sätt om inte åtminstone de värmländska kommuner vi här nämnt kan komma att ingå i stödområde. Det vore ur resurssynpunkt en dålig hushållning med samhälleliga medel och skulle kunna försvåra samarbetsprojekt mellan t.ex. och , som föreslås tillhöra stödområde 2. I sammanhanget vill vi också erinra om de regionalpolitiska satsningar som kan göras via det gränsöverskridande samarbetet med norska grannkommuner via det s.k. ARKO-samarbetet. Att inte placera alla de ingående svenska kommunerna inom stödområde innebär försvårande omständigheter för detta så viktiga nordiska samarbete. Mot bakgrund av vad vi anfört menar vi att åtminstone kommunerna skall placeras i stödområdet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödområdesindelningen i . (vpk) ()
mot · GD02A34 · 1990-03-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:A34 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I propositionen föreslås bl.a. att systemet med nedsatta socialavgifter skall förändras till att gälla hela stödområdet. I kustområdena i skall nedsättningen dock endast uppgå till och upphöra . Förslaget att nedsättningen av socialavgifterna skall avvecklas i kustregionen är förhastat och föga genomtänkt. Erfarenheten av nedsättningen i har hitintills visat att företagen finansiellt stärkt och konsoliderat sin ställning. Därmed har företagen beretts möjligheten att investera, höja kompetensen hos de anställda eller på annat sätt utveckla produktionen och stärka konkurrenskraften. medför det även en fördelaktig sysselsättningsutveckling. De sänkta socialavgifterna har uppfattats som ett sätt att generellt kompensera för- och nackdelar av klimatologisk, avståndsberoende och/eller infrastrukturen natur som inte neutraliseras genom de traditionella, behovsprövade stödformerna inom regionalpolitiken. Den uppföljning/utredning som SIND gjort av effekterna av hur nedsättningen verkat i har skett efter ett alltför kort tidsperspektiv för att några stora effekter på t.ex. sysselsättningen skall kunna registreras. Dessutom riskerar de ständiga förändringarna av de regionalpolitiska stödformerna, t.ex. justeringar av transportstödet, och förändringarna med socialavgifterna att skapa en misstro hos företagen när man inte kan lita på att stödformerna blir varaktiga eller kommer att gälla under ett längre tidsperspektiv. Om de regionalpolitiska stödformerna skall vinna tilltro hos näringslivet och därmed ge den effektivitet som eftersträvas i form av bl.a. sysselsättningsökning, måste de få fungera . I propositionen föreslås att nedsättningen i , och skall upphöra efter en övergångsperiod . Det är viktigt att en ordentlig utvärdering av effekterna av nedsättningen av socialavgifterna och arbetsmarknadsläget görs innan slutligt beslut fattas om att nedsättningen skall upphöra. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nedsättningen av socialavgifterna i . () () () () 1989/90 A34
mot · GD02A36 · 1990-03-21 00:00:00 — Motion till 1989/90:A36 av (vpk) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Det är anmärkningsvärt att regeringen i sin regionalpolitiska proposition väljer att lämna utanför stödområde. Den regionalpolitiska kommittén menade att alla Bergslagskommunerna borde ingå i stödområde. Regeringen väljer nu att splittra upp detta geografiskt sammanhängande områdes möjligheter att bedriva en sammanhållen näringspolitik genom att inte placera i stödområde två. Om skall kunna skapa sig en mer allsidig näringsstruktur måste det till en säker långsiktig satsning genom bl.a. statligt stöd. Görs inte detta kommer kommunen att göras ännu mer konjunkturkänslig än . Det är i detta sammanhang naturligt att betrakta , , och som en gemensam arbetsmarknad. I sammanhanget måste det också pekas på oroande tendenser vad gäller kvinnornas situation på arbetsmarknaden.Av näringslivsstruktur kan slutsatsen dras att det blir just kvinnorna som kommer att slås ut från arbetsmarknaden vid en lågkonjunktur. För att kommunen skall kunna göra långsiktiga strategiska satsningar vad gäller näringspolitiken är det alltså nödvändigt att kommunen placeras inom stödområde två. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inplacering i stödområde för .
mot · GD02A38 · 1990-03-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:A38 av m.fl (s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I den av regeringen presenterade propositionen 1989/90:76 Regionalpolitik för 1990-talet slås fast att målet med regionalpolitiken ska vara att främja en rättvis fördelning av välfärden mellan människor i olika delar av landet och en balanserad befolkningsutveckling. är en geografiskt vidsträckt kommun med en förhållandevis stor glesbygd. Befolkningen är spridd på flera orter med sin lokala arbetsmarknad. har sammanlagt 1 500 arbetstillfällen försvunnit i den norra delen av kommunen till följd av strukturomvandlingen. tillhör denna del av kommunen (och församlingar) stödområde C. Det har varit en bidragande orsak till en positiv utveckling av näringslivet. En utveckling som fortfarande pågår och är nödvändig eftersom denna del av också utgör arbetsmarknad för innevånarna i . Om nu enligt förslaget i propositionen hamnar utanför stödområdet innebär det att den positiva utvecklingen riskerar att brytas. Kommunen har stora strukturella problem och är fortfarande beroende av basnäringarna som pappers-och massaindustrin.Nedläggningen av Oppboga bruk medför att ca 160 arbetstillfällen försvinner. Vid rationaliseringar försvann ca 100 jobb. Neddragningar inom försvarsindustrin i påverkar också sysselsättningen i . har ca 200 arbetstillfällen försvunnit vid Liab. har samma strukturbehov och problem som de andra bergslagskommunerna i län, och det finns ingen anledning att skilja dessa kommuner åt. Av propositionen framgår att regeringen har för avsikt att återkomma med kompletterande förslag om placering i tillfälligt stödområde. bör på grund av de strukturomvandlingar som fortfarande sker därför väl uppfylla villkoren för att ingå i stödområde 2. Vi hemställer därför att behandlas på samma sätt som de övriga Bergslagskommunerna i län. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommuns inplacering i stödområde. () () () () 1989/90 A38 () ()
mot · GD02A39 · 1990-03-23 00:00:00 — av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet För att trygga alla människors rätt till arbete, bostad, social service, utbildning och kultur oavsett var i vårt land man bor krävs en politik som förmår att skapa balans såväl mellan landets olika delar som inom de olika regionerna. Riksdag och regering har det övergripande ansvaret för detta, men de regionala instanserna, speciellt då länsstyrelserna, skall ha betydande frihet att inom de ramnar som fastställt av riksdag och regering utforma de konkreta regionalpolitiska insatserna inom den egna regionen. Den situation som råder i är anmärkningsvärd och besvärande för den regionalpolitiska utvecklingen. Länet har stora obalansproblem med svag utveckling i kommuner som , , , och . Det bör noteras att den kommunala skatteutdebiteringen i , och är avsevärt högre än medelutdebiteringen för landet. När det gäller kommun förstärks svårigheterna av en negativ befolkningsutveckling. Problemen här är alltså väl så stora som i många kommuner i sydöstra och i Bergslagen. i begärde i sin anslagsframställning /91 9 milj.kr. Dessa medel skall användas för att möjliggöra ökade insatser i tre av de prioriterade kommunerna, , och , för att kunna vidga det geografiska området för stöd och projekt till bl.a. och samt för att kunna bedriva en projektverksamhet med syfte att utveckla viktiga regionala funktioner till båtnad för hela länets utveckling. För att länet skall kunna få ökad tilldelning krävs en omfördelning av anslaget till förmån för i . Investeringsbidraget har givit möjlighet att ge ett 15%-igt bidrag (till avskrivningslån) till industriföretag vid utbyggnad och nyetablering. Pengarna tas från det beviljade länsanslaget för regionala utvecklingsinsatser. Det är viktigt att även fortsättningsvis har möjlighet att påverka expansionen av verksamhet i orter som och Kisa. Glesbygdsstödet, som enligt förslaget skall behållas, torde inte kunna tillämpas i de större tätorterna i problemkommunerna. Det är ändå stöd till utvecklingen i just dessa orter som är mest angeläget eftersom de har stor betydelse för arbetsmarknaden och servicen i hela kommunen. Av dessa skäl menar vi att investeringsbidraget bör bibehållas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en omfördelning av länsanslaget till förmån för i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bibehållande av investeringsbidraget. () () () () () ()
mot · GD02A40 · 1990-03-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:A40 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I propositionen föreslås bl.a. en förändring i nuvarande stödområdesindelning, vilket innebär att stödområdena A, B och C blir stödområde 1 och 2. Av förslaget framgår att hamnar i stödområde 2. Mot bakgrund av kommunens specifika närings- och arbetsmarknadsmässiga situation samt geografiska läge med länets proportionellt sett största utpendling har sin naturliga tillhörighet med inlandet dvs. stödområde 1 (dvs. som , , och ). i har i sitt yttrande till Rek 87 uttryckt, att vid en sammanslagning av stödområde A och B förutsätts att och ingår i det sammanslagna området. Samma uppfattning finns i landstings yttrande. Förslag om förändring av nedsatt arbetsgivaravgift skulle därmed också slå mindre hårt mot om kommunen tillfördes stödområde 1. I propositionen föreslås vidare att planering och genomförande av de regionala utvecklingsåtgärderna decentraliseras till länsstyrelserna, vilket bör leda till förenklingar vad gäller regler och handläggning av företagsstöd. Länsstyrelserna bör ges möjlighet att själva bedöma om stödnivå i gränszonen mellan stödområde 1 och 2. Enligt alla redovisningar vad gäller befolknings- och sysselsättningsaspekter som arbetslöshet är det klart motiverat att bör placeras i stödområde 1. Risken är annars uppenbar att återigen hamnar i ett mellanläge vad gäller regionalpolitiken. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att placeras i stödområde 1. () () 1989/90 A40
mot · GD02A42 · 1990-03-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:A42 av Bo Finnkvist m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Den regionala utvecklingen har varit gynnsam i jämförelse med läget , då det var mycket hög arbetslöshet och ett stort antal tomma bostäder. Många kommuner var i en svår situation. är läget ett helt annat. Den förda politiken har lett till uppsving även för orter som ligger ute i periferin. Målet att ta ur krisen och beträda en väg framåt har lyckats. Trots detta finns betydande skillnader i utvecklingar mellan storstadsområden och landsbygd och mellanliggande områden. Regeringens proposition om regionalpolitik har tagit hänsyn till detta förhållande. För del har man tagit hänsyn till utvecklingen och även tiden före, om man ser till inplacering i de nya stödområdena. Vi noterar detta med tillfredsställelse. , , , och har enligt regeringens förslag placerats i stödområde 2. Man har därutöver aviserat att kommer att inplaceras i tillfälligt stödområde på grund av sitt beroende av arbetsmarknaden i () gemensamt med . Kommunerna utgör en gemensam arbetsmarknad som är helt beroende av samverkan. specialstålutredning pekade exempelvis ut detta område som särskilt problematiskt. Av den anledningen och på grund av vad som sedan hänt i och med anledning av osäkerheten som råder beträffande komponenttillverkningen till svensk bilindustri, som är minst sagt betydande för , borde även inplaceras i tillfälligt stödområde gemensamt med sina grannkommuner på samma arbetsmarknad. har tillhört område C. Detta gäller även för kommuner . De två kommunerna är mycket beroende av underleverantörsföretagen till svensk bilindustri, exempelvis kablagetillverkning. Man har aviserat förändringar i de aktuella anläggningarna. Risken är mycket stor att dessa kommuner kommer att få uppleva betydande neddragningar i industrisysselsättningen. kommun har också tillhört stödområde C. Kommunen har haft en gynnsam utveckling , mycket på grund av turistnäringen, men man ser stora problem . Delar av industrin är beroende av 1989/90 A42 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inplacering av kommunerna i tillfälligt stödområde. Bo Finnkvist (s) () () () () bilindustrin och jordbruket har en ogynnsam struktur. Det finns därför skäl att följa utvecklingen med särskild uppmärksamhet. Inplacering av de föreslagna Värmlandskommunerna i stödområde 2 är välmotiverade. Andra ovan nämnda kommuner i länet, som har tillhört område C, har problem eller kommer att få problem, som väl motiverar inplacering i tillfälligt stödområde.
mot · GD02A45 · 1990-03-21 00:00:00 — av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet 1989/90 A45-51 För de tre Dalslandskommunerna vilka ingår i stödområde C, har det regionalpolitiska stödet varit av mycket stor betydelse. Det beräknas att lokaliseringsbidragen medverkat till att cirka 3000 arbetstillfällen tillskapats vartill kommer de indirekta sysselsättningseffekterna i tjänstesektorn. I propositionen föreslås nu att stödområdesindelningen ändras så att endast två stödområden anges - stödområde 1 och 2 - motsvarande i huvudsak nuvarande stödområde A och B samt delar av stödområde C. Tyvärr kan vi konstatera att de tre kommunerna i norra inte föreslås ingå i stödområde 2. Detta är i hög grad förvånande då dessa kommuners villkor på samtliga punkter stämmer överens med de kriterier som anges i propositionen avseende bedömningsgrunder för var de regionalpolitiska insatsbehoven är störst. har en regionalpolitisk karaktär som är fullt jämförbar med t.ex. västra eller vissa Bergslagskommuner. Det som mest utmärker landsdelen är en liten lokal arbetsmarknad som, kombinerat med en låg tillgänglighet såväl med bil, tåg som flyg, givit en långvarig utflyttning av ungdomar och andra . Andelen av befolkningen är betydligt över riksgenomsnittet och hela landskapet har under en lång följd av år haft negativa födelsetal. Under 1980talet minskade befolkningen i medan landet i övrigt ökade befolkningen . Till detta ska fogas att industrisektor har en speciell struktur. Beroendet är mycket stort av den kostnadskänsliga och råvarubaserade industrin, och i kombination med en stor del underleverantörstillverkning för främst bilindustrin utgör detta en alltför bräcklig och smal grund inför kommande strukturförändringar. I propositionen föreslås vidare att 35 milj. kr. avsätts för att tillfälligt förstärka forsknings- och utvecklingsverksamheten vid de mindre och medelstora högskolorna, främst i anslutning till de prioriterade regionerna. Enligt vår mening talar behovet av forsknings- och utvecklingsinsatser i bl.a. för att även högskolan i /borde få del av de nämnda resurserna. 1 1989/90. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommunerna inplacering i stödområde 2, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tillfällig förstärkning av forsknings- och utvecklingsverksamhet vid högskolan i / () () 1989/90 A45
mot · GD02A47 · 1990-03-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:A47 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet är det enda Norrlandslän som endast består av inland. Det har naturligtvis påverkat utvecklingen och medverkat till den svaga industristrukturen i länet. Den viktigaste åtgärden för att förändra klimatet och åstadkomma en näringslivsutveckling och en stabil grund för framtiden är en satsning på infrastrukturen. I innebär det satsningar på vägar, kommunikationer, utbildning och kunskapsöverföring på alla nivåer. Därför bör regionalpolitiken bedrivas med sikte på investeringar i infrastruktur i stället för renodlade stödinsatser. Det är tillfredsställande att det även i propositionen läggs större vikt vid allmänna förutsättningar för näringslivsutvecklingen och att de riktade företagsstöden har minskat. Det finns anledning att se inland som en enhet. Det har även påtalats i den regionalpolitiska kommitténs slutbetänkande. borde höra till stödområde 1 med undantag av . går det ett stråk längs som enligt propositionen utgör område 2 bestående av och Åre kommuner och delar av . Inom stödområde 2 sker ingen nedsättning av arbetsgivaravgiften. Med en blick på kartan utgör detta område en kil i inland som skulle ha bättre förutsättningar än andra. Det överensstämmer inte med verkligheten. Utanför tätorten finns glesbygd med samma problem och behov som i övriga länet. Det är områden där turismen domineras av mindre familjeföretag och bygemenskaper som kommer i ett sämre konkurrensläge gentemot länets nästa betydande turistområde - . har förändringar ägt rum som motiverar en annan inplacering för kommun än den som föreslås i propositionen. Kommunen har förlorat två stora företag som vardera hade hundratalet anställda. Dessa två företag svarar mot av kommunens industrisysselsättning. Tillbakagången inom industrin har lett till en betydande utflyttning från kommunen . Sänkningen av arbetsgivaravgiften bör därför omfatta hela länet utom . Stödområdesindelningen utgör även grunden för andra insatser, t.ex. fördelningen av länsanslaget. För att motverka orimliga konsekvenser av gränsdragningen bör själv få avgöra om stöd skall utgå i vissa fall till 1989/90 A47 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att till stödområde 1 hänföra hela med undantag av , 2. att beslutar att ge möjlighet till ett mera flexibelt användande av länsanslaget för att uppnå en större rättvisa inom länet. de glesbygder som finns i ytterkanterna av kommun, som gränsar till stödområde 1. Propositionen ger länsstyrelserna utvidgade möjligheter angående hanteringen av det samlade länsanslaget. Dessutom medger propositionen att vissa insatser får göras i s.k. stödjepunkter; dit räknas kommun. De glesbygder som ligger i utkant har samma förhållanden som grannkommunen . Det är endast gränsen som utgör skillnaden. Här bör utvidgade möjligheter att göra egna bedömningar utifrån lokala förutsättningar överbrygga orättvisor.
mot · GD02A48 · 1990-03-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:A48 av m. fl. med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Bergslagskommunerna har samarbetat i två utvecklingsprogram, som samordnats av Bergslagsdelegationen. har fyra kommuner som ingår i Bergslagsdelegationens ansvarsområde. är en gemensam arbetsmarknad med likartade sysselsättningsproblem, åldersstruktur, vikande befolkningssiffror och nya hot om långtgående rationaliseringar inom de återstående basnäringarna. , som i propositionsförslaget undantas från förslaget om tillhörighet till stödområde, fråntas därmed en i sammanhanget viktig positiv konkurrensfaktor både när det gäller nyetableringar och utveckling av befintligt näringsliv. Enligt är befolkningsprognosen för negativ, som kommunen har en sviktande arbetsmarknad, speciellt för kvinnorna. Ca 250 arbetstillfällen kommer att försvinna genom omorganisation av bl.a. omsorgsverksamheten.Sysselsättningen inom gruv- och stålindustrin har av tradition utgjort ryggraden i kommunens näringsliv. I betyder de senast beslutade neddragningarna inom en oacceptabel åderlåtning av sysselsättningen på en ort, som redan tidigare är i stort behov av nytillskott av både företag och arbetstillfällen för att upprätthålla den lägsta nivån för privat och offentlig service. I , där är den dominerande arbetsgivaren, har redan antalet anställda kraftigt minskat, och företaget drivs under mycket tuffa marknadsmässiga villkor där risken för betydande neddragningar av gruvbrytningen är överhängande. Sammantaget innebär detta att står inför kraftiga strukturomvandlingar inom skilda områden av sitt näringsliv och därför väl uppfyller villkoren för att ingå i stödområde 2. I propositionen framgår det att ministern avser att återkomma med kompletterande förslag om placering i tillfälligt stödområde. Vi hemställer att behandlas på samma sätt som de övriga i ingående Bergslagskommunerna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommuns inplacering i stödområde 2. () () () ()