ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Ub285 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub285 av m.fl. (s) Hemkunskap och jämställdhet förvärvsarbetar av alla kvinnor i . Det medför att hemarbetet bedrivs på ett annat sätt . Traditioner och kunskaper förs inte vidare mellan generationer och i familjen som . Detta gör att kunskaper måste hämtas någon annanstans. Vi har länge arbetat med jämställdhet och på så sätt stöttat kvinnorna i frigörelsearbetet. Men ett av de verkligt stora hindren i jämställdhet är hemarbetets fördelning. Hemarbetets fördelning är något som varje familj måstes lösa. Men det finns några åtgärder som man kan vidta för att skapa större förutsättningar och intresse för att hjälpas åt i hemmet. Det är dags att uppvärdera hemarbetet, erkänna att det är en viktig del av vardagslivet, som tar tid och som måste skötas och framför allt fordar kunskaper, för att det skall fungera. Med kunskap kan mycket av det tråkiga rutinarbetet skötas på ett effektivt sätt, så att det blir tid över för trevligare sysslor. Dessutom finns det ekonomiska vinster att hämta i ett effektivt hushållsarbete. I hemkunskap tränas ett hushållsekonomiskt synsätt och undervisningen bidrar till att på ett tidigt stadium stärka elevernas/konsumenternas inflytande och att stödja en bättre hushållning med resurser. Att vara konsument i ett kommersialiserat samhälle är inte lätt, kunskap och förebyggande råd kan dock skolans hemkunskap ge. I läroplan för står det att i hemkunskap skall eleverna få förutsättningar att rationellt och i samverkan ekonomiskt planera boende, skötsel av hem, mathållning, skötsel av kläder, hygien och hushållsekonomi. Eleverna skall också lära sig inse betydelsen av att hushålla med personliga och ekonomiska resurser. Alla dessa mycket väsentliga kunskaper skall eleverna tillägna sig på sammanlagt i skolan. När de gått ut årskurs nio har de haft ungefär så många timmar slöjd som hemkunskap. Därtill kommer att man börjar med slöjd i tredje klass, med specialutbildade lärare och specialutrustade klassrum. Hemkunskap får man garanterat först på högstadiet med specialutbildade lärare och specialutrustade klassrum. Detta är ingen rimlig fördelning. Det måste vara lika viktigt att kunna sköta sitt hem, laga mat m.m. som att spika och sy. Som en konsekvens av detta bör antalet hemkunskapstimmar på utökas och vi förordar därför en översyn av läroplanen för . De förändringar som gjorts av Lgr 80 har varit förstärkningar av baskunskaperna svenska och matematik. Men det är också viktigt att vi betonar sambandet mellan praktik och teori i undervisningen. I hemkunskap har eleverna möjligheter att omsätta de teoretiska kunskaperna i praktisk verklighet. Dessutom anser vi att det från jämställdhetssynpunkt är viktigt att både pojkar och flickor har goda kunskaper i hushållsekonomi, konsumentkunskap och kostkunskap. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn av läroplanen för i syfte att bereda eleverna fler timmar i hemkunskap, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hemkunskapens betydelse för ökad jämställdhet. () () () () 1989/90 Ub285
mot · GD02Ub286 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub286 av och (båda c) Gymnasieutbildning i mindre kommuner För många av de mindre kommunerna som ligger inom regioner med större expansiva centra är det ofta svårt att få behålla sina ungdomar kvar på orten sedan dessa genomgått sin utbildning. Genom att gymnasieutbildningen är lokaliserad till de större kommunerna är det mycket vanligt att ungdomarna bosätter sig där efter skolgången. I bl.a. är detta ett påtagligt problem. Att förlora en del av ungdomen, som för framtiden är den värdefullaste tillgång man har, är för småkommunerna ytterligt allvarligt. Särskilt som man ofta brottas med många andra problem som koncentrationen till de större kommunerna för med sig. Att så långt som möjligt kunna erbjuda ungdomarna utbildning på hemorten är därför något av nyckeln till en positiv utveckling för de mindre kommunerna. För att det skall bli möjligt där elevunderlaget är för litet för en normal gymnasieskola är det viktigt att man från statens sida är öppen för okonventionella lösningar med samordning mellan olika typer av utbildningar och samverkan mellan småkommunerna. I finns i ett par tre kommuner förutsättningar att genom en samordning med den kommunala vuxenutbildningen uppnå ett tillräckligt stort elevunderlag för en egen gymnasieutbildning. Det är endast det nuvarande regelsystemet och brist på förståelse från de statliga myndigheterna som lägger hinder i vägen. För icke gymnasieortskommuner finns inga andra möjligheter att få gymnasieutbildning på orten än genom en filialutbildning från en gymnasieskola på en gymnasieort. Sådan filialutbildning får dessutom enligt gymnasieskolförordningen 8 kap.endast avse yrkesinriktade studievägar. Denna ordning leder i realiteten ofta till att det inte blir någon gymnasieutbildning alls eftersom de större gymnasiekommunerna inte gärna brukar vilja avstå något av de resurser man fått. Enda möjligheten att få till stånd okonventionellt organiserade gymnasieutbildningar i de mindre kommunerna är därför enligt vår mening attgymnasieskolförordningen ändras så att avgörandet för om en gymnasieutbildning skall etableras i första hand ligger hos den kommun som vill ha den. En förutsättning måste naturligtvis vara att eleverna även inom ramen för en okonventionell lösning kan erbjudas en fullgod utbildning. För att uppnå tillräckligt elevunderlag bör då inte bara medges en samordning med komvuxverksamheten utan också samverkan med andra mindre kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändring av gymnasieskolförordningen och om mindre icke gymnasieortskommuners möjligheter att få bedriva gymnasieutbildning. 1989/90 Ub286
mot · GD02Ub287 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub287 av och (båda fp) Undervisningen i teckenspråk I finns ca 150 barn, som inte har möjlighet att kommunicera med sina föräldrar på föräldrarnas språk - teckenspråket. Därtill kommer ca 600 barn, som är syskon tili döva eller hörselskadade barn. Dessa familjer är en minoritet i det svenska samhället och bör därför få samma möjligheter till språkundervisning som övriga språkliga minoriteter. En hörselskada innebär ett kommunikations- och informationshinder. Språket är viktigt för kommunikation mellan människor. Därför har det stor betydelse när hörselskadan inträffar. Hörselskadade barn kan tillgodogöra sig endast en del av den information som ett hörande barn får i en hörande miljö. Om ett barn är hörselskadat eller dövt påverkas dess utveckling såväl personligt, socialt som språkligt. använder alltfler hörselskadade (de som är födda med eller tidigt förvärvat en hörselskada, dvs. barndomshörselskadade) teckenspråk. De gör det för att få en säkrare social kommunikation, dvs. bli delaktiga i kommunikationen på samma villkor som andra. Föräldrar till barn som hör dåligt eller ingenting alls är medvetna om teckenspråkets betydelse för barnets hela utveckling. De vill att barnen skall växa upp med möjlighet till säker kommunikation och det kräver att barn och föräldrar tidigt får lära sig teckenspråk. För de hörselskadade som väljer att använda teckenspråk för en fungerande social kommunikation är det av största vikt att närstående också lär sig språket. finns en förordning om regional samverkan ifråga om undervisning för elever med handikapp. Landet är indelat i fem planeringsregioner med var sin beredning. Planeringsberedningarna fick 1989/90 ett samordningsansvar för teckenspråksutbildning för hörande barn med döva föräldrar eller döva syskon. Beredningarna planerar nu teckenspråksutbildningen och det vore rimligt att denna vände sig även till hörande barn med teckenspråksanvändande hörselskadade föräldrar eller hörselskadade syskon. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om teckenspråksundervisning för hörande barn till hörselskadade teckenspråksanvändande föräldrar eller syskon. () () 1989/90 Ub287
mot · GD02Ub288 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub288 av m.fl. (s) Försöksverksamheten med treårig yrkesinriktad gymnasieutbildning har mötts med stort intresse i landet, så även i . har tidigare erhållit ett relativt rikt utbud av platser och försökslinjer. För att åstadkomma treårig omvårdnadslinje i stället för återstående tvååriga sociala linjer behövs 90 platser för länet som helhet varav 60 i kommun. Med hänsyn till efterfrågan av utbildad personal inom omvårdnadsyrken vore det därför önskvärt att behovet av dessa nya försöksplatser tillgodoses i avvaktan på en proposition om ett helt genomförande av 3-årig yrkesinriktad gymnasieutbildning. När ungdomskullarna minskar , bör möjligheten att kompensera de äldre som haft en ofullständig skolgång och vuxna som behöver vidareutbildning inom yrkeslivet förbättras. har fått ett reducerat antal timmar för vuxenutbildning . Skälen har bl.a. varit god arbetsmarknad med låg arbetslöshet. Tecken finns dock på att utvecklingen för sydöstra kan bli annorlunda. Budgetpropositionen 1990/91 diskuterar ett samarbete mellan gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Ett sådant samarbete kan etableras på flera håll och är från flera utgångspunkter önskvärt. I avvaktan på kommande förändringar på gymnasieskolans och vuxenutbildningens område förutsätter vi att tilldelas en större andel av den totala ramen dels för den yrkesinriktade gymnasieutbildningen och dels för antalet timmar inom den kommunala vuxenutbildningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av resurser inom den yrkesinriktade gymnasieutbildningen och den kommunala vuxenutbildningen i .
mot · GD02Ub292 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub292 har det förts diskussioner om att en del landstingsdrivna folkhögskolor skall kunna tas över av andra huvudmän. Röda korset har t ex övertagit från . Då det finns ett s k verksamhetstak för folkhögskolor, är detta förfarande det främsta sättet på vilket organisationer kan skaffa sig egna skolor. Men det kan befaras att det är långt ifrån det bästa sättet från de nya huvudmännens perspektiv sett, ty existerande skolor har sina inriktningar och traditioner som endast i undantagsfall överensstämmer med de nya huvudmännens ambitioner. Den presumtiva seriösa huvudmannen kan bli avskräckt av de svårigheter som står i vägen för att kunna skapa en livskraftig rörelseskola med egen profil. Presumtiva huvudmän som tidigare ordnat samverkanskurser, såväl långa som korta, skall efter en positiv utvärdering ges prioritet vid tilldelning av de nya volymresurserna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att volymresurser bör skapas för startandet av nya folkhögskolor, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att presumtiva huvudmän ges prioritet vid tilldelning av sådana volymresurser i enlighet med vad som framkommer i motionen.
mot · GD02Ub293 · 1990-01-24 00:00:00 — av () Nya studieförbund För att kunna starta ett nytt studieförbund krävs det att en organisation skall kunna redovisa en volym av minst i tre (3) års tid. Om man räknar med att varje studiecirkel i genomsnitt motsvarar , måste en organisation ordna ca 2 500 cirklar innan den kan starta eget. Denna höga tröskel gör det i praktiken omöjligt för de nya folkrörelserna, t ex miljörörelsen, fredsrörelsen och kvinnorörelsen, att starta egna studieförbund. De nuvarande bestämmelserna fungerar således som en skyddsmur för de redan etablerade studieförbunden, som huvudsakligen tjänar de gamla stelnade folkrörelserna. Reglerna måste göras om så att folkbildningen återigen skall kunna revitalisera demokratin i vårt land! Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att nivån för att starta ett nytt studieförbund bör sänkas . 1 1989/90.
mot · GD02Ub294 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub294 Tillgång till instrument för strålningsmätning i gymnasieskolorna Strålningen från radioaktiva ämnen, s k joniserande strålning, kan inte uppfattas med våra sinnen. Man kan utsättas för en dödlig dos utan att märka det. Däremot ger den joniserande strålningen lätt utslag på mätinstrument. Myndigheterna hävdar emellertid att det är svårt att tolka vad man har mätt och förbehåller sig rätten att ensamma bedöma mätresultaten. När stora delar av förorenades av radioaktivitet efter katastrofen i Tjernobyl, mätte många personer upp alarmerande höga värden i sina trädgårdar. Så ringde t ex en läkare i , med specialisering på strålningsbehandling, till mig och berättade att han hade uppmätt så hög akativitet i vattenpölar och på blad i sin trädgård där hans små barn lekte, att om lika hög aktivitet hade uppmätts i hans laboratorium, skulle larmet gått. Denna uppgift tog med ro. När militären på mätte upp alarmerande höga siffror, menade SSI att det var fel på deras mätinstrument. De kurser som SSI medverkar i, tycks vara onödigt teoretiska och endast ägna en mindre tid till den praktiska mätkunskapen. Enligt uppgift i finns det länder där det inte är tillåtet för allmänheten att inneha strålningsmätare. I verkar det finnas ett intresse av att mystifiera strålningsmätningen, så att vi ska vara beroende av den information som experterna vid vissa myndigheter vill delge oss. Utredningen om beredskapen inför stora kärnkraftsolyckor, som också hade till uppgift att se över utbildningen, riktar fortfarande in sig enbart på myndigheternas kunskap. Det är emellertid viktigt för förtroendet i samhället att det finns många personer i landet som har tillräcklig kunskap så att de kan kontrollera strålningsmiljön. Behovet av detta är stort. Radonhusen är fortfarande ett allvarligt problem. Runt finns gamla kärnkraftverk där olyckor med utsläpp som kan nå kan väntas. Vi fick t ex inte förrän reda på att Greiswald-reaktorn i DDR från var nära en härdsmälta 1976. Det är svårt att tro att tolkning av mätresultat skulle vara svårare än att gymnasieelever vid de naturvetenskapliga linjerna skulle klara av att lära sig det. På marknaden finns nu billiga instrument för mätning av alfa, beta och gammastrålning. Så har t ex forskare vid i bolaget madata tagit fram mätsystemet GDM 10, som kopplas till vanliga skoldatorer. Utredningen för beredskapen inför stora kärnkraftsolyckor har i betänkandet Samhällets åtgärder mot allvarliga olyckor SOU 89:86 föreslagit kraftiga insatser från samhällets sida för att höja kunskapsnivån. I detta sammanhang bör också gymnasieskolorna få resurser att köpa in instrument för strålningsmätning, att användas vid den ordinarie undervisningen om joniserande strålning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om allmän tillgång till instrument för strålningsmätning för gymnasieskolorna. 1989/90 Ub294
mot · GD02Ub296 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub296 Högstadium vid svenska skolan på Svenska skolan på är en av våra växande utlandsskolor. Man har väl fungerande låg- och mellanstadier, men saknar högstadium. är man hänvisad till korrespondensundervisning på högstadieoch gymnasienivå. Detta trots att man läsåret 89/90 är en av de största svenska utlandsskolorna. 46 behöriga elever innevarande läsår att jämföras med det största svenska utlandshögstadiet i som 87/88 hade 43 behöriga elever. I flera skrivelser till skolöverstyrelse och regering har skolan påtalat behovet av att få inrätta ett högstadium, men fått avslag med hänvisning till den utredning om former för svensk undervisning på högstadienivå i utlandet, som SÖ fått i uppdrag att genomföra. Denna utredning presenterades och innehöll flera utmärkta modeller för hur utlandsskolorna skall kunna förbättra sin högstadieundervisning. Det förslag som återfinns i årets budgetproposition innebär endast att de skolor som bedriver korrespondensundervisning skall få förstärkta handledarresurser. Dessutom aviseras höjda avgifter för hermodskurserna p.g.a. minskat elevunderlag. Detta sammantaget innebär kraftigt höjda kostnader för en undervisningsform som inte alls kan erbjuda eleverna en lika tillfredsställande undervisning som lärarledd undervisning. Regeringen vill inte nu ta ställning till SÖ:s hela förslag som också innefattade flera alternativa lärarledda högstadiemodeller. Trots att den svenska skolan i har fler elever än det största högstadiet utomlands - med fyra heltidstjänster - gör regeringen ingenting. De förstärkningar i handledarresurser som görs förutsätts genast resultera i högre priser på korrespondensutrustningen eftersom antalet elever i denna undervisning minskar något. Istället för att acceptera ett monopolföretags reflexmässiga krav på högre ersättning borde SÖ infordra kostnadsförslag från alternativa producenter av utbildningsmaterial. Det bör således finnas utrymme för att ge svenska skolan i ett eget högstadium. Målet för svenska skolan på är att kunna ge sina elever en tillfredsställande undervisning under hela den obligatoriska grundskoletiden. Korrespondenskursernas uppenbara brist är att de inte tar hänsyn till de svagare eleverna. Studiemotiverade och mogna högstadieelever klarar givetvis av undervisningsformen, men de med läs- och skrivsvårigheter ställs inför en närmast omöjlig uppgift. Lärarledd undervisning innebär individualisering och en undervisning som utgår från elevernas intressen och behov. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att ställa medel till förfogande för ett högstadium vid svenska skolan i i enlighet med vad som anförts i motionen. 1989/90 Ub296
mot · GD02Ub297 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub297 Kunskapsbehoven i arbetslivet växer snabbare . Den internationella konkurrensen blir också allt hårdare. Kvalitetsreformer i utbildningsväsendet måste därför ha hög prioritet i det politiska handlandet. Kraven på de anställda och utvecklingen i vår omvärld låter sig inte senareläggas. Mot den bakgrunden är det mycket viktigt med en reformering av den yrkesinriktade utbildningen inom gymnasieskolan. Gymnasiereformen motiveras av den utveckling som skett i utbildningssystemet sedan den föregående stora reformen . Gymnasieskolan har successivt lappats på och blivit alltmera svåröverblickbar såväl för den enskilde som de arbetsgivare som har att värdera gymnasial utbildning. Reformeringen av gymnasieskolans yrkesinriktade utbildningar motiveras vidare av den tekniska och ekonomiska utvecklingen. På försök har en ny utbildning, den s.k. ÖGY-reformen startats. ÖGYreformen innebär att yrkesutbildningen förlängs till och att eleverna får en del av sin utbildning ute på arbetsplatserna. Under läsåret 89/90 har den nya yrkesutbildningen omfattat 10 000 elever. Erfarenheterna av denna utbildning är mycket goda. föreslår regeringen i årets budgetproposition en ökning med 1 200 platser . Arbetsmarknadens parter hade väntat sig en fördubbling av antalet platser till 20 000. Det är mycket viktigt för såväl ungdomen som näringslivet att den nya och förbättrade utbildningen får en rejält ökad omfattning. Totalt är det något mer än 50 000 elever i varje årskull som går en yrkesteknisk utbildning. Regeringens förslag innebär att bara var femte elev får del av den reformerade utbildningen. Årets budgetproposition är en signal till kommuner, lärare och företag att det inte blir några stora reformer i yrkesutbildningen. Att inte flera ungdomar får en chans till en bra utbildning är ett svek mot dem. Därför är det viktigt att antalet försöksplatser ökas i första hand med 4 000 platser, i enlighet med SÖ:s begäran. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio nen anförts om en ökning av antalet försöksplatser inom den reforme- Mot. rade yrkesutbildningen med 4 000 platser.
mot · GD02Ub298 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub298 av och (båda fp) Studieförbundens verksamhet bland invandrare och flyktingar Studieförbunden har engagerat sig i invandringsfrågor och haft studiecirklar speciellt för invandrare. hade studieförbunden huvudansvaret för undervisning i svenska för invandrare - SFI. Den långa erfarenheten har givit studieförbundens funktionärer stor kunskap på området och ett omfattande engagemang för verksamheten. har studieförbunden satsat mycket på att förmedla kunskaper om invandrare/flyktingar till den svenska allmänheten, dels i studiecirklar, dels i andra arrangemang som informationsmöten, kulturaftnar och seminarier. Studieförbunden har också tillsammans med svenska familjer genom t ex välkomstfester, öppet hus, kafékvällar, pröva-på-verksamhet, vänfamiljsförmedling, utflykter i bygden och lägerverksamhet försökt hjälpa nykomna flyktingar att finna sig tillrätta på de orter, där de blivit placerade. Studieorganisatörer, övriga anställda och representanter för medlemsorganisationerna har på många håll ett starkt engagemang för flyktingarbete. För denna verksamhet kan studieförbunden erhålla bidrag från både stat och kommun. - Studieförbunden erhåller speciella bidrag - fördelade av - för pedagogisk utveckling för invandrarverksamheten. - Studieförbundens avdelningar kan söka ekonomiskt stöd från respektive kommuns flyktingschablonbidrag, som kommunen erhåller från statens invandrarverk för varje kommunplacerad flykting. - Särskilda bidrag kan sökas hos för projekt, som genomförs i samarbete med respektive kommun. - Projektbidrag kan sökas direkt hos en gång . För att erhålla bidrag enligt ovan krävs att ansökan inlämnas i mycket god tid, att projekten är unika, att de är tidsbegränsade och att de kan övergå i reguljär verksamhet. Flyktingverksamheten skiljer sig avsevärt från övrig verksamhet genom att förutsättningarna växlar särskilt mycket beroende på från vilka miljöer flyktingarna kommer. Det innebär att studieförbunden ofta måste göra förändringar i den planerade verksamheten och också upprepa vissa aktiviteter. För att underlätta för studieförbunden att på ett flexibelt sätt organisera för invandrare och flyktingar värdefull verksamhet, skulle statsbidragsmöjlighet i form av en s.k. fri resurs vara en praktisk bidragsform. resurs skulle kunna användas för sådan verksamhet på invandrar/flyktingområdet som inte kan kostnadstäckas av andra bidrag. Statsbidrag från den fria resursen skulle kunna fördelas av eller SÖ på ungefär samma sätt som SIDA tidigare fördelade medel till verksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att viss del av statsbidrag till studieförbundens verksamhet bland invandrare och flyktingar fördelas i en s.k. fri resurs. () () 1989/90 Ub298