mot · GD02Kr364 · 1990-01-21 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr364 av m.fl. (vpk) Stödet till amatörkulturen 90-talet kan bli den kulturella rikedomens årtionde Från många håll framhålls att svenskarnas engagemang kommer att vändas från materiella mot andra värden. Låt oss först se på en del argument för detta ur SAP:s 90-talsprogram. När människors individuella möjligheter till växt och utveckling blir politikens viktigaste uppgift, kommer kulturen i vid mening att vara central, (sid. 42) Det finns en rad hinder för människors utveckling, som inte direkt har med de materiella villkoren att göra. Många av de problem människor beskriver beror på brist på självtillit. Andra känner att de inte får utvecklas, att deras förmåga inte tas till vara. De känner sig överflödiga eller obehövda. Många känner brist på gemenskap i de nya storstäderna, (sid. 17) 90-talets.. .överskuggande problem är andlig fattigdom, bristen på tillit, på bildning och på just god kultur mitt i den materiella välfärden. Kulturfrågorna i vid mening måste genomsyra vår politik och vår organisation, på alla nivåer och i alla frågor, (sid. 44) har arbetarrörelsens kulturpolitik främst handlat om att se till att god kultur ställs till människors fria förfogande. Den uppgiften ska naturligtvis fullföljas och drivas hårdare - genom bibliotek, folkbildning, studieförbund, m.m. Men arbetarrörelsen måste också återupprätta kulturen som ett vapen och verktyg att förändra verkligheten. Arbetarrörelsen måste ta strid mot skräpkulturens och underhållningsbrusets vulgarisering och fördumning av verkligheten. ...genom att arbeta för alternativ till den internationella, kommersiella masskulturen. Vi ska i ökad utsträckning samarbeta med de folkrörelser som har en idealistisk inriktning. Och vi ska utforma vår egen politik så att den på alla områden tar hänsyn till kulturella och humanistiska värden, (sid. 45) Kulturell jämlikhet eller vidgade klassklyftor Klyftorna finns alltså kvar också i det svenska välfärdssamhället. Men de ser delvis annorlunda ut . Klyftorna hänger inte bara ihop med arbetsinkomster utan alltmer med kunskaper, utbildning och utvecklingsmöjligheter i arbetet - och de rör inte bara den gemensamma kampen för att påverka innehållet i välfärden. Det handlar inte bara om materiella klassklyftor utan i minst lika hög grad om andliga, kulturella och politiska klyftor... (sid. 38) I årets budgetproposition skriver utbildningsministern: Även där det finns goda materiella förutsättningar för alla att vara kulturellt aktiva finns det många som står utanför. Skälen varierar och det handlar ofta om komplicerade samband. Det räcker då inte med att möjligheterna finns, utan det krävs en aktiv insats för att olika kulturyttringar i verklig mening ska bli något som angår oss alla. En av de viktigaste kulturpolitiska uppgifterna är därför att stödja och utveckla metoder som främjar en reell och inte bara en formell kulturell jämlikhet, (prop. Slutsatsen bör dock inte vara att det räcker att främja ett visst utbud och en geografisk tillgänglighet på kulturområdet. En av kulturpolitikens uppgifter är att också öka ansträngningarna att ge alla en chans att utforska olika kulturområden och upptäcka egna favoriter, (prop. SAP:s argumentation för kulturell jämlikhet förtjänar mera uppmärksamhet. Vi delar farhågorna och är beredda att medverka till en kulturpolitisk nysatsning. Kulturpolitiken måste nu vidgas från att främst vara distributör till att bli ett stöd för alla människors kulturella förmåga och aktivitet. Barn och ungdomar bör via skolan inom ramen för läroplanen och via kommunala kulturskolor ges grundläggande kulturella erfarenheter och färdigheter. måste folkbildningen och amatörkulturutövandet stimuleras. Men låt oss först se på SAP:s och regeringens åtgärdsförslag. 90-talsprogrammets övertygande argumentering för en ny kulturpolitik slutar i en uppgiven suck: Vi har inte kunnat behandla alla 90-talets uppgifter. Flera av de stora frågorna har vi bara antytt. När det gäller de övergripande kulturfrågorna har vi inte några färdiga förslag, utan manar till en genomgripande debatt inom arbetarrörelsen, (sid. 56) Men utbildningsministern har utlovat en satsning på amatörkultur och på barn- och ungdomskultur i årets budgetproposition. Låt oss se närmare på konsekvenserna för amatörkulturen. Innebörden av årets amatörkultursatsning blir en försämring Genom att kompensationen för kostnadsförändringar starkt skiljer sig mellan olika kulturområden har det verkliga stödet till amatörkultur inte utökats utan minskats i årets budgetproposition. infördes ett stöd till kulturgrupper som alternativ till studiecirklar. Målsättningen var att stödet skulle uppgå till av bidragsberättigade kostnader. Under en följd av år har varnat för konsekvenserna av att detta bidrag urholkas. När regeringen föreslår kompensation för kostnadsökningar innebär detta i praktiken en fortsatt försämring. Avståndet mellan studiecirkelverksamhet och kulturbidraget har fortsatt att öka. Antalet kulturgrupper sjunker. Allt större del av kulturgruppsverksamheten förs över till studiecirklar. har föreslagit en förstärkning av bidraget till kulturverksamhet med 27,5 milj. kr., varav 7,5 milj. kr. utgör kompensation för kostnadsutvecklingen. I regeringens budgetförslag ökar bidraget med enbart 5 milj. kr. Här berövas amatörkulturen och det fria kulturlivet långt mera stöd än det som föreslås och benämns förbättringar. På samma sätt förhåller det sig med bidraget till kultur i arbetslivet. föreslår en ökning med 1,42 milj. kr., varav . är kompensation för prisökningar. Utbildningsministern nöjer sig med att tillföra anslaget . Man kan konstatera att utbildningsministern genomgående sänker föreslagen kompensation för kostnadshöjningar för folkbildning och amatörkultur. Detta är en indirekt väg att prioritera det institutionella kulturlivet, vars kompensation för löne- och prishöjningar hålls på , medan amatörkulturen och det fria kulturlivet får nöja sig med . Låt oss se på de föreslagna förbättringarna för amatörkulturen. Anslaget till de centrala amatörorganisationerna ökar. Detta kompenserar till viss del försämringarna . I enlighet med förslag i utredningen "Kultur i hela landet inrättas arbetsstipendier till yrkesverksamma konstnärer och pedagoger för att höja kvaliteten i amatörverksamheter och stärka samarbetet mellan amatörer och proffs. "För de yrkesverksamma konstnärerna kan det innebära en intressant utvecklingsmöjlighet att fungera som entusiasmerande ledare och inspiratör inom amatörverksamheten. 100, bil. 10, sid. 82) Utbildningsministern gynnar även här institutionerna på bekostnad av amatörorganisationerna. Han föreslår att stipendieinnehavarna ges en organisatorisk hemvist i studieförbund och kulturinstitutioner på länsnivån. I många fall kan detta vara ändamålsenligt. Men varför inte peka ut amatörkulturorganisationerna som möjlig hemvist? Amatörutövarnas nya anslag får inte bli en bakväg att gynna institutioner och enskilda kulturarbetare. Utvecklingen av amatörkulturen måste ske på dess utövares villkor. Ett villkor för ansökan bör vara en aktiv medverkan från amatörernas egna organisationer vid uppläggningen av utvecklingsverksamheten. Det är amatörerna själva som skall avgöra vilka de vill engagera! I utredningen "Kultur i hela landet föreslås inrättande av tio arbetsstipendier. Förslaget avser heltidsengagemang . Men i regeringens budgetförslag sägs inget om antalet stipendier eller deras storlek. Genom att stipendierna skall tas från anslag till utvecklingsverksamhet finns det inga garantier för att utredningens förslag mer än delvis genomförs. Vi inbjuder till samarbete för att hindra en fortsatt ökning av de kulturella klassklyftorna . Vi förväntar oss att denna fråga förutom SAP också skall engagera , och även . måste kulturpolitiken på allvar ta sig an människornas behov av kulturell kompetens, eget skapande och kulturell identitet. Detta innebär att amatörkultur och inom den särskilt de genrer som förbisetts så som de folkkulturella uttrycksmedlen måste ges en seriös genomgång och resursförstärkning. Vi instämmer i "Kultur i hela landet"-utredningens uppmaning: "Ta arna törverksamheten på allvar! Det finns verksamheter inom detta område som bör förstärkas genom att bedrivas centralt i mer institutionaliserad form. (Ds 1989:36, sid. 73) Betydelsen av väl utbildade ledare för amatörverksamhet kan inte överdrivas. Ledaren är betydelsefull för kvalitetsutvecklingen. Det svenska körlivets framgångar är ett vältaligt bevis för detta. Ledarutbildning bedrivs vid folkhögskolor, i studiecirklar, vid högskolor och inom amatörorganisationer. saknas en överblick över tillgängliga utbildningar och över arbetsvillkoren för de utbildade ledarna. Samhället behöver ta ett helhetsgrepp om amatörkulturen. verkar de olika amatörgenrerna isolerad från varandra. Erfarenheter från framgångsrika utvecklingsprojekt och verksamheter måste förmedlas vidare. En gemensam amatörkulturtidskrift bör kunna fylla en viktig funktion för detta. Amatörerna behöver även nya mötesplatser, festivaler för att skapa ny social och konstnärlig gemenskap över genre- och organisationsgränserna. Med hänvisning till det anförda hemställs [att till anslaget C 4 utöver regeringens förslag tillför . för bidrag till kulturverksamhet,1] 1. att till anslaget G 2 utöver regeringens förslag tillför . som en förstärkning av amatörkulturell utvecklingsverksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att fördelningen av amatörkulturstipendier bör göras på grundval av ansökan från amatörkulturorganisationer och studieförbund, 3. att begär att regeringen tillsätter en kommitté för utveckling av amatörkulturen i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 11989/90:Ub332 gotab 96064, 1990