mot · GE02Fi3 · 1990-10-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:29 uppgifter inom statsskuldspolitiken och den statliga finansförvaltningen Statsskuldspolitikens målEnligt propositionen skall det övergripandemålet för ochstatsskuldspolitiken vara att minimera kostnadernaför statens upplåning. Detta överensstämmer medden linje vi länge har drivit. Slutsatsen blir att detinte kan ankomma på att läggaupp statsupplåningen på ett sådant sätt atthushållens sparande särskilt stimuleras. Dettaeftersträvansvärda syfte måste uppnås med andramedel inom den ekonomiska politiken, framför allten sänkning av skattetrycket och en återgång tilliakttagande av fasta spelregler.Den viktigaste restriktionen påstatsskuldspolitiken måste vara avvägningen motpenningpolitiska synpunkter. Enligt våruppfattning kan samordningen medpenningpolitiken under normala förhållanden i alltväsentligt ske via marknaden. Ansvaret förpenningpolitiken åvilar då , men ävenriksgäldskontoret kan handlägga sina uppgifter påett självständigt sätt. Självfallet är det angeläget attdet i principiella frågor förekommer ettinformations- och meningsutbyte mellanriksbanken och . Efter samrådskall emellertid båda myndigheterna vara fria attfatta egna beslut. Av rent konstitutionella skäl ärdet för övrigt ogörligt att ge enunderordnad ställning i förhållande till riksbanken.UtlandsupplåningenVi delar uppfattningen att riksgäldskontoretäven fortsättningsvis skall utgå från attstaten inte lånar i utlandet och att detta skall tolkasså att det inte får ske någon nettoupplåning iutländsk valuta för att finansiera statligabudgetunderskott eller för att förvalta statsskulden.Däremot finner vi det inte rimligt attriksgäldskontoret t.o.m. i tider av växandeunderskott i bytesbalansen skall vara förpliktat attvid ett valutainflöde, som följer av ett högtränteläge, amortera ned statens utlandsskuld. Vihar tidigare påpekat -- vilket även LO nuunderstryker -- att konsekvensen skulle bli enavsevärd höjning av statens upplåningskostnader,som enskilda ''låneförmedlare''tillgodogör sig en betydande ränteskillnad. Det börunder alla omständigheter mellan ochriksgäldskontoret övervägas, om det inte finnsandra vägar att parera ett valutainflöde, somorsakas av att penningpolitiska skäl motiverar enhög räntenivå.HushållsupplåningenInställningen i propositionen till särskildainstrument för statlig upplåning är påfallandereserverad. medges dock en rättatt även låna direkt hos hushållen. Deanförda motiven -- beredskap för framtida behovsamt vikten av att bibehålla kompetens ihanteringen av utestående hushållslån -- finner visvaga. I enlighet med grunduppfattningen att måletför statsupplåningen skall vara kostnadseffektivitetförordar vi att den direkta hushållsupplåningenskall upphöra. Om hushållens bidrag tillstatsupplåningen lämnas via avkastningsfondersom administreras av kreditinstitut, skullebetydande rationaliseringar och besparingar kunnagöras inom riksgäldskontoret.Finansiering av statlig verksamhet utanförstatsbudgetenDe i propositionen framlagda förslagenöverensstämmer väl med de riktlinjer som angavs ivår motion Fi715 till föregående . Vitillstyrker att statlig verksamhet, särskiltinvesteringar, i ökad omfattning skall kunnalånefinansieras på marknadsmässiga villkor.Samordning via kan därvid verkakostnadssänkande.Enligt vår uppfattning bör flera av affärsverkenombildas till aktiebolag och privatiseras. Därmedlöses finansieringsfrågorna på ett naturligt sätt. Sålänge affärsverksformen består, är det docknödvändigt att utöva viss kontroll överupplåningen. Vi tillstyrker propositionens förslagatt affärsverken fritt skall kunna väljafinansieringsväg under förutsättning att offertinhämtats även från . Erforderligpolitisk styrning uppnås med hjälp av låneramareller krav på lägsta tillåtna soliditet, vilket skulle gemer enhetliga regler än nuvarande splittradebestämmelser. Med hänsyn till de skildaförutsättningar som ändå råder vill vi understrykavikten av att ges tillfälle att fastställaregler beträffande lånefinansieringen för varjeaffärsverkskoncern för sig. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om mål förstatsskuldspolitiken,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om statensutlandsupplåning,3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omhushållsupplåningen,4. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omlånefinansiering av statlig verksamhet.