mot · GD02Fi605 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fi605 av m.fl. (fp) Hushållssparandet Hushållssparandet i är mycket lågt i förhållande till andra jämförbara i-länder. Av varje tjänad hundralapp konsumerade 1989 en svensk och sparade således minus och . Detta innebär att varje invånare i genomsnitt ökade sin skuldsättning med ca . Även om hushållens sparkvot (sparandet som andel av inkomsten) beräknas öka något , innebär prognosen att de svenska hushållen fortsätter att låna och ta av sina sparmedel för att konsumera. har hushållens sparkvot minskat markant. Av figuren nedan framgår att hushållens sparkvot minskat med under detta decennium. uppvisades en bottennotering på -5,. Enligt SCB har både sparande- och lånemönster förändrats dramatiskt . Det privata sparandet har sjunkit kraftigt och det offentliga ökat i motsvarande grad. Inom det privata sparandet är det framförallt det finansiella sparandet (banksparande, aktier, obligationer m.m.) som minskat men även det reala (bostäder och fritidshus) har varit mycket lågt . Sparande i procent av disponibel inkomst 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 Anm Frånräkntng av kapitalfbrslitnmg i egnahem gör både disponibel inkomst och sparande lill nettostorheter. Källar , och . Vi anser att det låga hushållsparandet är ett allvarligt problem, av flera skäl. Ett sjunkande hushållssparande betyder i kombination med ett ökande Fi605 kollektivt, dvs offentligt, sparande att det enskilda ägandet minskar. Från liberal synpunkt är detta olyckligt. Vi slår vakt om det enskilda, spridda ägandet. För de allra flesta hushåll är ett kontinuerligt eget sparande den enda möjligheten att bygga upp ett eget kapital, oavsett vilken form det har. har i sitt huvudbetänkande, SOU 1988:38, visat att det enskilda aktieägandet som andel av det totala ägandet minskat dramatiskt under en lång följd av år i . Tendensen har gått mot en allt större koncentration och institutionalisering av ägandet i näringslivet. Det enskilda ägandet är en förutsättning för en fungerande marknadsekonomi. Omsorg om den egna egendomen, oavsett om det är ett aktieinnehav som skall förräntas, ett eget företag som skall gå med vinst, en egen bostad eller ett fritidshus som måste underhållas, är en grundpelare för ett samhälles möjligheter att skapa, utveckla och vårda resurser. I detta synsätt ligger ingen snikenhet eller egoism. I avsaknad av privat ägande riskeras att resurser slösas bort, egendom inte förvaltas effektivt eller tillåts förfalla. Detta är inte till gagn för någon. slår vakt om välfärdssamhället och dess offentliga trygghetssystem. De är av stor betydelse för människor vid tillfälliga behov av hjälp, vid sjukdom och arbetslöshet, under utbildning, och efter pensioneringen. Den buffert som en sparad slant innebär ger emellertid, trots det sociala trygghetsnätet, en större personlig säkerhet. Ett eget kapital innebär ett ökat oberoende av arbetsgivares och myndigheters makt och större möjligheter att kontrollera sitt eget liv. Sparkapitalet ger ökad frihet att välja bostad och service . Den oro som finns över att ATP-systemet inte ska klara utbetalningarna av pensioner är ett annat skäl för människor att känna ett berättigat behov av ett sparkapital. har hushållens skuldsättning ökat kraftigt. Detta har flera orsaker, t.ex. avregleringen av kreditmarknaden och ett uppdämt behov av varaktiga konsumtionsvaror, men den socialdemokratiska sparandepolitiken har också bidragit. Enligt uppfattning bör hushållens skuldsättning motverkas främst genom positiva åtgärder (ekonomisk politik som möjliggör höjda reallöner, bättre villkor för sparande, information och upplysning om den reella lånekostnaden m.m.), inte genom förbud eller nya skatter enligt förslag från den s.k. skuldkommittén. En annan aspekt på hushållssparandets betydelse är dess samhällsekonomiska roll. Ekonomisk tillväxt förutsätter investeringar i realkapital, forskning och produktutveckling. Dessa investeringar måste finansieras antingen med ett tillräckligt stort inhemskt sparande eller med sparande från utlandet. Finansieras investeringarna med utländskt sparande uppstår ett underskott i bytesbalansen. har ett stort och snabbt ökande underskott i bytesbalansen. Detta är ett uttryck för bristen på sparande i landet. Den verkliga sparandebristen kan sägas vara större än den synliga, eftersom investeringsnivån är för låg med hänsyn till bl.a. näringslivets utbyggnadsbehov. Finansiellt sparande Miljarder kronor Anm. Vid jämförelse med uppgifter för offentlig sektor och företag bör omläggningen av uppbördssystemet beaktas. Talet +18 Mrd för statligt sparande 1987 beror på engångsskatten på pensionsförsäkringar. (Källa: Konjunkturläget ) Från socialdemokratiskt håll hävdas ofta att bristen på privat sparande bör balanseras av ett ökat offentligt sparande. I socialdemokraternas 90-talsprogram säger man att det offentliga sparandet bör växa med . Den offentliga sektorns sparande består av skillnaden mellan dess inkomster (skatter, avgifter, tullar) och dess utgifter. Om det offentliga sparandet skall öka i den svenska ekonomin innebär det därför antingen ett ännu högre skattetryck, eller samma skattetryck men en lägre nivå på de offentliga utgifterna. Vi motsätter oss båda dessa möjligheter. har redan västvärldens högsta skattetryck. Ytterligare höjda skatter hotar ekonomins funktionssätt. De bör istället sänkas. Begränsningen i utgifterna bör därför motsvaras av lägre skatter, inte av ett ökat offentligt sparande. Alla dessa skäl, dvs. ägandespridning och hushållens möjligheter till förmögenhetsuppbyggnad, privatekonomisk trygghet samt samhällsekonomins behov, talar för att hushållens sparande måste öka. Orsaker till det låga sparandet Vid internationella jämförelser brukar framhållas att det låga svenska sparandet beror på den väl utbyggda välfärden med sina omfattande transfereringssystem. Dessa inkomstöverföringar gör, enligt detta synsätt, att människor inte behöver ägna sig åt privat sparande för sin egen trygghet på ålderdomen, vid sjukdom eller för sina barns utbildning. Det ligger säkert en del i denna förklaring, men vi ställer oss tveksamma till att den är den enda. Även länder med socialförsäkringssystem liknande vårt har nämligen mycket högre sparande än . Dit hör t.ex. och , vars socialförsäkringar utgör respektive av BNP. För är motsvarande tal . Dessa länders sparkvoter varierar trots de jämförbara nivåerna av trygghetssystem kraftigt. Vår negativa sparkvot skall jämföras med +11,för och +6,för (uppgifterna avser 1985). I traditionell ekonomisk teori är realräntan en viktig förklaringsfaktor för hushållens sparbeteende. Ju högre ränta, desto mera finansiellt sparande. Inte heller denna variabel kan förklara det extremt låga svenska sparandet. då de svenska hushållens finansiella sparande trendmässigt sjunkit, har vi visserligen erfarit negativa realräntor, men även tider av mycket höga reala räntor. Att människor drar ned på sitt bankspa rande när avkastningen är dålig elier rentav negativ är ett logiskt beteende. Tyvärr tycks trögheten dock vara stor när det gäller att öka sparandet då av- Fi605 kastningen åter blir bättre. En viktig orsak till det låga hushållsparandet i är det snedvridande skattesystem med höga marginalskatter som är föremål för en genomgripande reformation. Avkastningen efter skatt på olika former av sparande har varit mycket låg som generösa underskottsavdrag gjort det lönsamt att låna. beslutade en riksdagsmajoritet bestående av socialdemokrater och centerpartister att införa ett tillfälligt obligatoriskt sparande, det s.k. tvångssparandet. Att i detta sammanhang använda ordet sparande är olämpligt. Det är i stället fråga om en skatt. Tvångssparandet är tvivelaktigt ur flera synvinklar. Konjunkturpolitiskt är det ett slag i luften. Dessutom har det negativa fördelningspolitiska effekter: De som har ekonomiska marginaler kan lätt flytta över från sitt frivilliga sparande, medan de som har lägre inkomster tvingas skära ned på en redan liten konsumtion. Vi kräver att tvångssparandet avskaffas. Beslutet om tvångssparande är ett typiskt exempel på den skadliga ryckigheten i regeringens ekonomiska politik. Faktum är att bristen på fasta spelregler är en viktig faktor bakom det låga hushållssparande!. För att människor ska våga avstå från konsumtion och spara för framtiden behöver en ekonomisk politik som bygger på fasta normer och avstår från stabiliseringspolitiska överraskningar och retroaktiva konfiskationer som t.ex. engångsskatten på pensionssparande. Regeringen väljer att satsa skattepengar på Spardelegationens påkostade annonskampanjer som ska uppfostra svenskarna till att spara. visar man en bristade handlingsförmåga för att skapa verkliga ekonomiska motiv och möjligheter för hushållen att spara. Vi anser att Spardelegationen är en skenåtgärd och bör läggas ned. En liberal politik för ett ökat sparande sparandepolitik bygger på att skapa ekonomiska ramar och institutioner som stimulerar enskilda människors frivilliga intresse för sparande och ägande. Målet är att hushållen skall kunna ha ett sparkapital motsvarande den genomsnittliga årslönen för en industriarbetare. Den topphuggande förmögenhetspolitik som socialdemokraterna bedrivit i regeringsställning bör ersättas av en uppbyggande politik. Vi noterar med tillfredsställelse att den reformation av skattesystemet som pågår på flera sätt kommer att skapa förutsättningar för ett ökat hushållsparande. - Skattelättnader på löneinkomster finansieras av en breddad moms. 1989/90 ökade beskattningen av konsumtionen innebär en stimulans för sparan- Fi605 - Värdet av underskottsavdragen i inkomstslaget kapital minskar vilket väntas ha en återhållande effekt på hushållens skuldsättning. Detta ökar nettosparandet. - De nya reglerna kommer att förbättra de skattemässiga betingelserna för hushållen att ackumulera kapital och placera i aktier. är institutionernas ägande gynnat jämfört med hushållens. Denna obalans kommer att dämpas. Sex slag för ett ökat hushållssparande Ett viktigt sätt att åstadkomma ett brett folkligt aktieägande och därmed fortsatt sparande är att fler företag inför vinstandelssystem. Detta motverkas av att vinstandelarna är belagda med sociala avgifter. Vi anser att vinstandelarna skall befrias från sociala avgifter då de binds . I vår motion om ägandespridning preciserar vi detta krav. Löntagarfondernas tillgångar bör omvandlas från kollektivt ägande till individuellt ägande genom att andelar av fondtillgångarna utgår i form av en sparpremie till de personer som efter beslutet om fondavveckling sparar ett visst minimibelopp i allemansfondssparandet. I en trepartimotion tillsammans med och redogör vi för detta förslag. Sälj ut de statliga företagen De statliga företagen bör säljas ut till allmänheten och till de anställda. Vissa hushåll kommer sannolikt att välja att finansiera sitt köp med lån, men totalt sett leder ändå en sådan försäljning till ett ökat nettosparande i hushållssektorn. I en motion tillsammans med och presenteras våra förslag i denna fråga. Erfarenheter av det svenska sparandets utveckling tyder på att investeringar och amorteringar i egen bostad är ett viktigt sparmotiv för den enskilde. Om de kommunala bostadsföretagen skulle erbjuda hyresgästerna att köpa sina bostäder, skulle därför en avsevärd stimulans till privat sparande och ägande uppkomma. Att bredda bostadssparandet är kanske det mest effektiva sättet att åstadkomma en jämnare fördelning av förmögenhetstillgångarna i samhället. Vi anser att hyreslägenheter i ökad utsträckning bör ombildas till bostadsrätter. Därutöver finns det skäl att uppmuntra långsiktigt bundet sparande för den egna bostaden. Vi föreslår att en bosparutredning tillsätts för att lägga fram sådana förslag. Avskaffa omsättningsskatten på aktier 1989/90 Fi605 Omsättningsskatten på aktier innebär att handel med aktier väsentligen fördyras. Detta drabbar särskilt småsparare. Ett avskaffande av denna pålaga skulle stimulera ett ökat enskilt aktieägande och därmed öka sparandet. Ett startsparande bör införas för barn och ungdomar. Detta innebär att föräldrar och andra närstående kan göra insättningar på ett bankkonto upp till ett visst belopp utan att gåvoskatt tas ut. Insättningarna bör vara bundna fram till . Pengarna kan användas för att bekosta t.ex. utbildning eller bostad. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mål för hushållssparande^ 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hushållssparandets betydelse för samhällsekonomin, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av stabila spelregler i syfte att stimulera sparande och investeringar, 4. att beslutar att avskaffa spardelegationen, 5. att avslår begäran om anslag till sparfrämjande åtgärder, F7, för /91 om , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett breddat bostadssparande, 7. att begär att regeringen tillsätter en bosparutredning i enlighet med vad i motionen anförts, 8. att hos regeringen begär förslag om startsparande i enlighet med vad i motionen anförts, 9. att beslutar att avskaffa tvångssparandet.