mot · GD02Jo248 · 1990-01-25 00:00:00 — Innan en remissinstanser och riksdag hunnit säga sin mening sägs i notifikationen att avsevärda sänkningar av gränsskyddet är att vänta. Vidare fastslås att exportbidragen skall avvecklas. Medan EG och andra länder i anser sig ha fullgjort sitt åtagande i förhållande till GATT-överenskommelsen genom att enbart hänvisa till åtgärder som redan gjorts håller den på att sälja ut det svenska jordbruket! Genom regeringens handlingssätt riskerar dessutom det gemensamma nordiska agerandet inom att omintetgöras. Med hänsyn till det skedda bör därför den svenska ståndpunkten förtydligas så att alla missförstånd och felaktiga signaler kan undanröjas. Den nuvarande jordbruksprisregleringen bör förnyas. I första hand bör en del regler som rör den inhemska marknaden förenklas och avskaffas. Vissa regleringar måste dock bibehållas. Det gäller i första hand gränsskyddet, exporthantering, råvarukostnadsutjåmning och prisutjämning för mjölk. Det gränsskyddssystem vi har med införselavgifter bör bibehållas och reduceringar får endast ske i takt med generella överenskommelser inom ramen för . Exportbidragen bör utformas utifrån marknadsmässiga villkor. Förslagen från LAG riskerar att missgynna inhemska råvaror jämfört med importerade. För att upprätthålla en mjölkproduktion över hela landet måste prisutjämningen bibehållas. För att anpassa jordbruket till en ny tid krävs ett offensivt och långsiktigt omställningsprogram för åkerarealen i syfte att minska spannmålsöverskottet. Detta kan endast komma till stånd om staten visar ett betydande engagemang i denna omställningsprocess och att lantbruket ges en rimlig övergångsperiod för denna förnyelse. Till skillnad från Omställning 90 måste det nya programmet inriktas mot en aktiv affärsutvecklingsprocess av såväl det enskilda lantbruksföretaget som inom livsmedelsindustrins olika led. sättningen för detta nya omställningsprogram måste vara att skapa nya permanenta användningsalternativ för åkermarken. () gör bedömningen att 500 000 ha behöver överföras till nya användningsområden för att en marknadsbalans ska kunna skapas inom vegetabilieproduktionen. För att omställningsprogrammet ska kunna genomföras utan omfattande nedläggning av måste övergången och omställningstiden omfatta . För att skapa rimliga förutsättningar för en framgångsrik omställningsprocess bör spannmålspriserna hållas nominellt oförändrade . Omställningsprogrammet bör träda i kraft fr.o.m. . Staten bör finansiera huvuddelen av omställningsprogrammets genomförande via bl.a. statliga villkorslån och bidrag. Omställningsprogrammets utformning ska ske i samarbete med näringen. 15 miljarder i statligt affärsutvecklings- och omställningsstöd under högst bör ge en rimlig förutsättning att överföra den del av arealen som ej behövs till spannmålsproduktion till andra permanenta odlingsinriktningar. Vid större industriella affärsutvecklingsprojekt såsom utvecklingen av fullskalig etanolproduktion bör dessutom i likhet med vad som skett inom andra industriella utvecklingsprojekt särskilda statliga villkorslån utges. Viktiga alternativ är energiskog, etanolproduktion, bioenergi. Andra områden är bioteknik, medicinsk industri och miljöteknik och turism. Skogspolitik för enskilt ägande Skogspolitiken bör syfta till att öka arealen enskilt ägd och aktivt brukad skogsmark. Den totala odlade arealen i uppgår till ca 45 miljoner ha. Skogsandelen utgör 23 miljoner eller . Av skogsarealen svarar staten för , bolagen och de enskilda för av arealen. Det enskilda skogsbruket svarar för av tillväxten och avverkningen i det svenska skogsbruket. Det enskilda skogsbruket visar med all önskvärd tydlighet sin effektivitet och höga kvalitet i skogsbeståndet. Minst 200000 ha skog bör överföras från staten och kyrkan till lantbruket. Lantbruket - basen för regional utveckling Särskilt stöd bör utgå för stöd till jordbruket i glesbygden. Det är av central betydelse att Norrlandsstödet bibehålls så att produktionsmålen från det jordbrukspolitiska beslutet upprätthålls för de norra delarna av landet. En utvidgning av detta stöd bör också övervägas omfatta skogs- och mellanbygder i södra och . Den ekonomiska utvecklingen har drivit upp ränteläget. Framför allt har ett växande bytesbalansunderskott, hög inflation och alltför snabb kostnadsutveckling bidragit till ett höjt ränteläge. Avsaknaden av en effektiv och stram finanspolitik har gjort att penningpolitiken kommit att spela en allt viktigare roll. Det höjda ränteläget drabbar i hög grad lantbruket. I synnerhet för de som redan är hårt skuldtyngda och har en sjunkande lönsamhet. I strävan att harmonisera kapitaltäckningsreglerna för svenska banker och kreditinstitut med EG - beslutade riksdag att höja kapitaltäckningskravet för banker. Beslutet innebär att kapitaltäckningskravet för belåning i jordbruksfastighet inom av taxeringsvärdet höjs från från till . Endast och röstade emot detta förslag. Förslaget innebär att jord- och skogsfastigheter placeras i högsta riskklass för kreditgivning - samma som blancokrediter. Förutom harmoniseringsmotivet angavs för beslutet att vi även i kan förvänta ekonomiska problem inom jordbruket till följd av den förestående avregleringen av sektorn. Beslutet innebär framförallt att räntan på den långsiktiga nyutlåningen till jord- och skogsbruk kommer att höjas med 1-1,. Från anser vi detta beslut djupt olyckligt och det kommer i synnerhet med nu rådande ränteläge att drabba lantbruket hårt. Beslutet om skärpta kapitaltäckningsregler är ytterligare ett exempel på den oförståelse och det ointresse som finns från främst regeringspartiets sida för lantbrukare. Det är av central betydelse att skattepolitiken utformas så att den beaktar de särskilda förutsättningar jordbruket kräver så att en ökad bolagisering av lantbruksbeståndet kan undvikas. Dagens förmögenhetsskatt och skogsvårdsavgift som innebär en dubbelbeskattning dränerar lantbruksföretagen på arbetande kapital. Dessa bör därför avskaffas. För landsbygdsutvecklingen och för att stimulera kombinations- och deltidsjordbruk bör kvittningsrätten mellan olika förvärvskällor bibehållas även efter skattereformens ikraftträdande. För att underlätta omställningen inom jordbruket bör reglerna för ianspråktagande av investeringsfonder och investeringsreserver ses över och göras generösare. Införandet av en för egenföretagare gynnsammare redovisningsmetod skulle bättre än ge egenföretagandet likvärdiga villkor med andra företagsformer. Forsknings- och utvecklingsverksamheten måste intensifieras inom skilda områden som rör lantbruket. Det är dock viktigt att dessa FoU-insatser sker tillämpat. Härigenom ökar möjligheterna för att färdiga forskningsresultat kan länkas över till produktutveckling och affärsutveckling inom lantbruket. Särskilda resurser från såväl staten som näringen bör regelbundet avsättas för detta. Lantbruket - en framtidsbransch Lantbruket sorn råvarubas för en ny industriutveckling Få näringar, om ens någon, har som lantbruket med jorden, vattnet, luften och växtligheten som råvaror så goda förutsättningar att i en framtida indu striutveckling med ökade krav på miljöhänsyn utvecklas till en framtidsnäring. För detta måste lantbruket utnyttjas offensivt i den industriella förnyelsen. I slättbygderna med sina speciella förutsättningar bör specialgrödor, t.ex. energigrödor, spela en ökad roll för vår svenska energiförsörjning. Framför allt gäller detta satsningen på vegetabiliska bränslen såsom etanol. Men även inom områdena bioteknik, medicinsk industri och på miljötekniska området bör lantbruket komma att spela en viktig roll. Det innebär självfallet att utöver nuvarande i huvudsak jordbruksprisreglerade spannmålsmarknader, kommer andelen kontrakts- och specialodlingar att öka. Men för att klara detta måste det från statsmakterna bedrivas en offensiv och konsekvent jordbrukspolitik där staten från sin sida är beredd att direkt via tidiare nämnda omställningsstöd och forskningsanslag göra direkta insatser för näringens förnyelse. En medveten satsning från statsmakterna på framför allt energigrödor skulle dels minska spannmålsöverskottet, dels bättre utnyttja svenskt lantbruk för framtidsinriktade investeringar på energiområdet. Istället för nu rådande situation skulle lantbruket i kombination med spannmålsodling även kunna producera foder, industri- och energiråvaror. Flera av dessa skulle kunna utgöra s.k. fånggrödor som skulle kunna vara en miljöpolitisk investering för att åstadkomma en bättre kvävebalans i våra marker och vattensystem. Jordbruksgrödor som och olika sorters gräs kan användas för framställning av fiber till pappersmassaindustrin. En fullskaleanläggning för detta bör kunna vara igång . För en produktion av massa beräknas behöva tas i anspråk. Fiber från lin kan användas inom byggnadsindustrin för tillverkning av exempelvis spånplattor. Svensk linodling skulle också kunna användas inom mera traditionella områden som t.ex. oljeframställning och för textilindustrin. Inom läkemedelsindustrin, som i är betydande, kan råvaror i ökad utsträckning komma att användas för framställning av läkemedel - främst från specialodlingar såsom gurkört. Försök har redan gjorts inom detta område. Här bör en betydande potential för framtiden finnas. Förvisso tar denna typ av specialodlingar begränsade arealer i anspråk men kan ändå som specialprodukter sett ge betydande lönsamhet för ett antal lantbruksföretag. Framför allt på energiområdet och för en satsning på ny miljövänlig teknik för t.ex. förbränningsmotorer, kan lantbrukets roll, vid sidan om sin nuvarande som livsmedelsproducent, bli den viktigaste. Olika typer av energigrödor för framställning av miljövänliga vegetabiliska bränslen och drivmedel kan bli en av svensk industris nya och betydande verksamhetsgrenar. Inom ramen för det statliga energiforskningsprogrammet har betydande och framgångsrika forskningsresultat och försök kunnat redovisas. Det handlar nu om attproduktutveckla, tillämpa och marknadsintroducera fler av dessa. Längst har försöksverksamheten kommit vad gäller användningen av etanol som drivmedel till bilar, bussar och traktorer. I samband med etableringen av försöksanläggningen för etanolproduktion i , genomförde Svenska Lantmännen, SLR och ett försök inblandning av etanol i bensinen i . Försöken var framgångsrika. Liknande försök görs med ren etanol för bussar i tätortstrafik på flera håll i landet. anser det viktigt att ekonomiska förutsättningar och stöd från statsmakterna ges till en kommersiell satsning pä etanol. Den framtida utformningen av tätortstrafiken bör ske med bästa kända miljövänliga teknik. Inom ramen för en medveten kollektiv tätortstrafik bör en satsning ske på i första hand miljövänliga bussar, företrädesvis drivna med vegetabiliska bränslen som etanol. Denna målmedvetna satsning måste påbörjas inom . Mot bakgrund av de trafikpolitiska och miljöpolitiska ambitionerna måste en medveten satsning pä etanol komma till stånd. Tekniken finns, de ekonomiska och marknadsmässiga förutsättningarna måste skapas. Från sida har vi i ett flertal år i krävt att den s.k. etanolskatten bör slopas. Den är per liter. Detta skulle räcka för att göra en fullskalesatsning på etanolföretag ekonomiskt lönsam och intressant. Det ökade allmänna miljöintresset gör att en avsättningsmarknad redan bör finnas. Samarbetet här måste intensifieras mellan lantbruket, staten och oljeindustrin. Tyvärr har vi från sida ensamma fått driva kravet om slopande av etanolskatten. Andra partier har motsatt sig åtgärder som inte är konkurrensneutrala mellan olika drivmedel. De menar m.a.o. att den miljövänliga inhemska etanolen inte får skattemässigt gynnas för olja, bensin och andra fossila och importerade bränslen. I stället vill dessa höja momsen. Frän sida anser vi att ur miljöpolitisk synpunkt måste inhemska miljövänliga drivmedel skattemässigt favoriseras. Ett slopande av etanolskatten är ett viktigt inslag i en ny energipolitik. Vegetabiliska oljor t.ex. framställda av raps skulle kunna ersätta dieseloljan som drivmedel. De vegetabiliska oljorna kan också användas i tekniska sammanhang, t.ex. som skäroljor. Rapsarealen bör därför kunna öka - även om begränsningar måste göras med hänsyn till växtföljden. Odling av grödor för bioenergi, t.ex. energiskog, gräs, bränslevete för förbränning, bör kunna spela en stor roll för kommunernas och industrins satsning på kraft värmeverk baserade på biobränslen. Förgasning ger stora framtida möjligheter till användning av biobränslen. Organisk substans i form av ved, flis, gräs, avfall och gödsel kan med välkänd teknik förgasas. Andra exempel är skogsbränslen, energiskog och energigrödor som utgör ytterligare en betydande potential . För lantbruket i slättbygderna kan grödor som , jordärtskocka användas för biogasframställning. finns biogasanläggningar för produktion av metangas ur organiskt avfall. Förgasningstekniken är väl lämpad för småskalig produktion men också för större anläggningar. Biogasen kan bli en av våra stor energikällor både för uppvärmning och som drivmedel. Stärkelse för bättre miljöteknik Stärkelse från i första hand potatis och spannmål har många användningsområden. Ett område som bör kunna spela en viktig roll för ökade miljöinsatser är stärkelsen som kolkälla för kvävereduktion vid industrins och våra kommunala reningsverk. Med tanke på att flertalet kommunala reningsverk i landet helt saknar kvävereduktion, är snabba insatser nödvändiga för att kraftigt få ner kväveutsläppen från dessa. Här kan stärkelsen utgöra en viktig del i det miljöindustriella arbetet. Stärkelseprodukter kan också användas som fyllnadsmedel i sanitetsartiklar. Genom att stärkelseindustrin är väletablerad bör en utökad satsning på detta område snabbt kunna ske. En målsättning inför 90-talet måste vara att göra självförsörjande på protein. Genom en ökad odling av proteingrödor och genom framställning av protein i samband med etanol- och fiberproduktion bör detta vara en realistisk målsättning . Lantbruket har visat sig ha mycket goda förutsättningar för en livsmedelsproduktion av absolut världsklass. Konsumenterna måste ha förtroende för de livsmedel som produceras. De metoder som används skall vara förenliga med konsumenternas krav. Närproduktion och särskild marknadsföring av regionens produkter ökar förtroendet hos konsumenterna. Svenska livsmedel med sin höga kvalitet behöver inte rädas konkurrens från importerade livsmedel. En förutsättning är dock att samma krav ställs och samma regler gäller för importerade livsmedel somför de som produceras inom landet. En ökad grupp konsumenter önskar livsmedel som produceras med alternativa odlingsformer t.ex. utan handelsgödsel och växtskyddsmedel. Det är viktigt att alla behov tillgodoses och att sådana livsmedel tas fram. Direkt stöd till de odlare som driver alternativ odling måste ges. Med tanke på den höga kvalitet som svenska livsmedel visar sig ha vid en internationell jämförelse och det ökade intresset från konsumenterna för högkvalitativa livsmedel, bör dessa i ökad utsträckning än vad som sker användas som råvara i svensk livsmedelsindustri. importeras fortfarande i stor utsträckning råvaror till den svenska livsmedels- och förädlingsindustrin. Det gäller såväl på lantbrukssidan som på trädgårdssidan. Svenska grönsaker och frukt t.ex. borde i mycket högre grad användas inom förädlingsindustrin. Vid utveckling av en mera s.k. närproduktion måste en målmedveten importsubstitution eller ersättning av importerade livsmedel äga rum. I de flesta fall beror det höga importinnehållet inte på ekonomiska faktorer utan snarare på tradition eller bristande medvetenhet om kvalitet från förädlingsindustrins sida.Genom att ställa samma kvalitetskrav på importerade livsmedel - såväl lantbruks- som trädgårdsprodukter - ökar möjligheterna för en ökad användning av svenska livsmedel inom förädlingsindustrin. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om synen på det svenska jordbruket, 2. att hos regeringen begär förslag om ett tioårigt affärsutvecklings- och omställningsprogram för jordbruket i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att beslutar anslå ett statligt stöd på totalt 15 000 milj. kr. under för genomförande av detta omställningsprogram, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statliga villkorslån till industriella utvecklingsprojekt i anslutning till lantbrukets förnyelse, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de fortsatta GATT-förhandlingarna, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens fortsatta ansvar för spannmålsöverskottet, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts vad gäller nya industriråvaror från lantbruket, 8. att hos regeringen begär att förutsättningar för en in dustriell utveckling av produkter från jordbruket övervägs innan nya genomgripande förändringar av jordbruket föranstaltas. () () ()