ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Kr207 · 1990-01-11 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr207 av () Avgiftsskyldighet för TV-avgift Den TV-avgift som tas ut för att finansiera produktion bör tas ut från konsumenter av densamma. Den som vill se TV, men inte SRkoncernens produkter bör inte tvingas att finansiera de program han/hon ej vill se. Det är principiellt felaktigt att knyta en TV-avgift, som skall användas till produktion, till innehav av en mottagare som inte producerat. TV-mottagare köps på en fri, icke monopoliserad marknad, helt fristående från . Den som har en TV-mottagare för markbundna sändningar, men som endast vill se satellit-TV eller en eventuell framtida fri markbunden kanal, skall inte behöva finansiera program. Genom att endast se satellit-TV skulle denne person spara på en . Kostnaden för plombering av TV-ingången för SR-kanalerna har angetts ligga från ett par hundra till ett par . Om denna möjlighet funnes skulle denne person, även om det dyraste alternativet mot förmodan skulle vara riktigt, ha över för till exempel tidningsprenumerationer eller annat . Om någon har en mottagare, som kan ta emot markbundna sändningar, men inte produktion bör denne behandlas på samma sätt, som den som har en mottagare, som endast kan ta emot satellitsändningar, det vill säga icke vara avgiftsskyldig. Avgiften finansierar inte TV-mottagaren/apparaten utan programinnehållet. Kostnad skall endast tas ut av den som kan konsumera SR:sTV-produktion. Det är inte rimligt att koppla avgiften till innehavet av mottagare. I den moderna massmediavärlden skall principen vara att avgiften kopplas till möjligheten att ta emot program. Principen om yttrande- och informationsfrihet kan i längden svårligen upprätthållas om kostnader för eterproduktion åläggs andra än dess konsumenter. Det ekonomiska utrymmet för alternativ riskerar då att krympa så att yttrandefrihetsprincipen i praktiken kan komma att urholkas. Det borde vara en viktig konsumentpolitisk åtgärd att skydda konsumenten från avgifter för produkter denne ej erhållit eller som denne ej kan eller vill ta emot. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att avgiftsskyldigheten för TV-avgift skall gälla den som har en öppen TV-ingång för produktion. 1989/90 Kr207
mot · GD02Kr208 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr208 av och (båda c) Ett lands- eller länsarkiv till Utredningen och Minne har fört fram tanken på att öppna nya lands/länsarkiv. Avsikten är bl a att föra arkiven nära sina utnyttjare och föra invånarnas historia närmare människorna. Det finns starka skäl att förlägga en sådan verksamhet till . Skälen är framför allt att högskolan i är under stark utveckling och närheten till ett landsarkiv skulle stimulera en forskning om länets historia och invånarnas rötter. I län är hembygdsrörelsen mycket stark och intresset för forskning är kraftigt stigande. En länsvis lokalisering av arkivet skulle kunna samordnas med andra arkivbehov och därmed ge billigare lösningar. En lokalisering till skulle förläggas till samma byggnad som , vilket bör ge fördelar för både besökare och personal. Byggnaden den gamla Ångkvarnen - ligger i ett kulturkvarter där förutom museet olika verksamheter inom kulturområdet finns, bl a och kommunens arkiv. I den centrala byggnaden i kvarteret uppförs nu en konsert- och kongresslokal för 800 personer. Samhallsreprograficentralen Repro ligger dessutom i den andra kvarnen i kvarteret intill, vilket också ger stora fördelar vid mikrofilmning av material m m. Repro är största reprografiska verkstad. Här filmas kontinuerligt alla dagstidningar. Det retrospektiva tidningsmaterialet, alltsedan första exemplar av , finns här. Ett lands/länsarkiv i skulle också kunna utformas som ett försöksarkiv där människor med handikapp skulle få möjligheter att besöka detsamma. Lokalerna skulle redan från början handikappanpassas för rullstolsbunden personal och besökare. För att ge dessa möjlighet att arbeta i hyllorna på höga höjder skulle tekniska hjälpmedel finnas tillgängliga, framtagna efter forskning och utveckling. Möjligheter finns också att dit förlägga ett näringslivsarkiv genom att lands/länsarkivet ställer plats och kompetens till förfogande. Det folkrörelsearkiv som f n finns inrymt i Folkets Hus i borde också förläggas hit så att länets samlade historia finns på ett och samma ställe. En lokalisering till vore också en viljeinriktning att staten vill ge län del av den statliga utlokalisering som så länge utlovats men ännu inte tillgodosetts. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att ett landseller länsarkiv placeras i . () () 1989/90 Kr208
mot · GD02Kr210 · 1990-01-12 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr210 av och i (båda c) Statligt stöd till museum I rapporten i hela landet (Ds 1989:36) tar utredaren upp det angelägna i statligt stöd till investeringar i kulturbyggnader. Eftersom sådant stöd enligt förordningen förutsätter en betydande arbetslöshet har stöd inte lämnats sedan arbetsmarknadsläget förbättrats. Eftersom det finns byggprojekt som måste komma till stånd för att en utveckling av den regionala kulturverksamheten ska kunna ske och där en statlig insats är en förutsättning för en uppslutning från kommuner och landsting föreslår utredaren att ett särskilt statsbidrag för sådana investeringar ska införas. I budgetpropositionen skriver kulturministern mycket välformulerat och mångordigt om kulturens betydelse för den regionala utvecklingen. Han skriver också att grundprincipen för ett statligt ekonomiskt ansvarstagande är att landsting och berörda kommuner först fattar beslut om sina insatser. Därefter kan statliga resurser tillföras. Ändå kommer han till slutsatsen att ett särskilt statsbidrag för investeringar i kulturbyggnader inte nu skall införas. Detta stoppar effektivt alla planer på offensiva kultursatsningar som finns ute i landet. Satsningar som har betydelse för regionen men som också är av riksintresse. När det gäller Museum finns beslut från och från . Det finns ett mycket starkt lokalt och regionalt engagemang för . saknas bara ett positivt besked från staten. Den statliga andelen rör sig om ca . var en av fyra första städer. När grundlädes tvångsförflyttades befolkningen dit och därigenom finns mycket av den gamla staden kvar, vilket också visat sig vid utgrävningar. Det befintliga museet i är ett av de få i landet i kategorin fyndplatsmuseer. Det är också det enda i . Museet är litet och i trängande behov av ombyggnad. Till saken hör att det inte finns något egentligt länsmuseum i . Det finns en organisation men ingen museibyggnad. Man måste därför arbeta med en mer decentraliserad organisation, typ nätverk. Ett ombyggt skulle kunna bli ett centrum för med inriktning på arkeologi från förhistoria till medeltid. är dessutom unikt och av en sådan kulturhistorisk bety delse att museet måste betraktas som riksintresse. Därför måste staten gå in och ta sitt ansvar för ombyggnaden. Ett sådant ansvar kan inte bara vara avhängigt konjunkturläget utan bör ses i ett större kulturellt perspektiv. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statligt stöd till . () () 1989/90 Kr210
mot · GD02Kr213 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr213 av m.fl. (c, fp, mp) Form/Design Center i Form/Design Center, , arbetar med att främja god formgivning av svenska produkter, att förbättra boendemiljöer och med att sprida kunskap om god form. Man satsar bl.a. på utställningar med regional anknytning. pågår planeringen av den stora mässan i med deltagande från de fem nordiska länderna. Under besökte 175 000 personer Form/Design Center. En viktig grupp är alla de barn och ungdomar från förskolor, grundskolor och gymnasieskolor som kommer för att studera olika utställningar eller för att informeras om Forms verksamhet. Elever från olika yrkesutbildningar, såsom arkitekt- och designstuderande vid landets högskolor, hör också till de grupper som gärna besöker Forms utställningar. är Form ett mycket populärt turistmål. Forms dagliga informationsverksamhet är omfattande och utnyttjas av såväl allmänhet som institutioner och företag. bedömer Forms arbete som mycket angeläget och det är vår uppfattning att Form bör få de resurser som behövs för att driva arbetet vidare. De beräknar själva behovet av ett resurstillskott till ca . Med hänvisning till det anförda hemställs att föreslår regeringen att till Form/Design Center i utdela ett anslag på . () ()
mot · GD02Kr214 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr214 av m.fl. (c) Förhandsgranskning av videogram Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ju607 hemställs att antar följande förslag till lag om förhandsgranskning av videogram och filmer: Videogram får inte i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte spridas genom saluhållning eller annat tillhandahållande utan att ha godkänts av . Vad som i lagen föreskrivs om videogram skall också gälla film. 2 § Biografbyrån får ej godkänna 1. videogram eller del av videogram med skildringar av sexuellt våld eller tvång eller närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld mot människor eller djur, om inte spridandet är försvarligt med hänsyn till framställningens syfte och sammanhang samt omständigheterna i övrigt, 2. videogram eller del av videogram med ingående skildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våld mot människor eller djur, om spridning skall ske till barn . Angående biografbyråns granskning gäller i tillämpliga delar vad därom är stadgat i 5-7 §§ förordningen (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m.m. Bryter någon uppsåtligen mot föreskriften i 1 § skall han dömas till böter eller fängelse . Sker överträdelsen av oaktsamhet, som ej är ringa, döms till böter. 1 1989/90. Per-O la () () () () () () () 1989/90 Kr214
mot · GD02Kr215 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr215 av m.fl. (vpk) Avgift på vidareförsäljning av konst, m.m. kommunisterna har konsekvent arbetat emot den ökade kommersiella exploateringen av kulturen. har man nästan kunnat bevittna hur konst, framför allt av kända konstnärer, blivit föremål för en hänsynslös spekulation. Penningstarka spekulanter gör stora pengar på vidareförsäljning av olika verk, eller också köper de in konstverk till för vanliga människor ofattbara summor i rent spekulationssyfte för att göra en säker och lönande penningplacering. I många fall förs värdefulla konstföremål ut ur landet och går miste om konstskatter som är av stort nationellt kulturintresse och har stor betydelse för det nationella kulturarvet. I de allra flesta fallen låses konstverken in i kassavalv i avvaktan på höjda priser. som allmänheten berövas möjligheten att njuta eller ta del av de mest värdefulla konstföremålen och verken, lever de flesta konstnärer med mycket stora ekonomiska svårigheter. De politiska partierna är eniga i bedömningen att kulturarbetarnas ekonomiska villkor inte är tillfredsställande trots de insatser som gjorts av stat, landsting och kommun. Inte minst bildkonstnärer lever under villkor som behöver förbättras. Det finns mycket som talar för att åtgärder måste till i syfte att dels förbättra bildkonstnärernas ekonomiska villkor, dels stävja - eller åtminstone i viss mån begränsa - det spekulativa inslaget vid vidareförsäljning av konst. Det är också nödvändigt med en skärpning av lagen om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål, till att gälla också kulturföremål av senare datum som har ett stort nationellt kulturintresse. Vad gäller vidareförsäljning av konst så föreslår kommunisterna liksom tidigare ett införande av en avgift. Denna avgift bör uppgå till förslagsvis av försäljningsvärdet och inkomsterna av avgiften bör gå till en fond för att förbättra de sämst ställda konstnärernas ekonomiska villkor. kommunisterna anser att det från kulturpolitisk utgångspunkt är viktigt med en avgift på vidareförsäljning av konst och att den skall tillfalla konstnärskollektivet, oavsett upphovsmännens rätt att ta större del i det ekonomiska utbytet vid vidareförsäljning av deras konst. Därför anser vi att det är meningslöst att avvakta upphovsrättsutredningens ställningstagande. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till avgift vid vidareförsäljning av konst i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att hos regeringen begär förslag till skärpning av bestämmelserna om skydd mot utförsel av vissa kulturföremål i lagen om kulturminnen m.m. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Kr215
mot · GD02Kr217 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr217 av m.fl. (s) Distributioner av textbok till talboken Talböcker är en rättighet för människor som på grund av handikapp eller sjukdom inte kan utnyttja folkbibliotekens vanliga böcker. distribueras portofritt till beställaren och det är staten som står för kostnaderna i samband med distributionen. Textböcker med lättläst text har blivit ytterligare en väg för dessa grupper att komma i kontakt med litteratur och andra tryckta texter. Vid afasiträning och dyslexi finns klara pedagogiska fördelar att lyssna till en talbok och följa med i den tryckta texten. Skillnaden i förhållande till talböckerna är att möjligheten till portofri distribution inte finns när det gäller talböcker. För dem som utnyttjar både tal- och textbok, d.v.s. lyssnar och följer med i texten parallellt framstår det som onödigt krångligt att inte samma regler gäller. kommer per post direkt i praktiskt emballage till låntagaren, som sedan får gå till sitt folkbibliotek för att låna textboken som kanske inte finns inne . Vid återlämnandet krävs också dubbelt förfarande. I de fall text- och talbok behöver användas borde båda kunna sändas i samma emballage och portofritt för mottagaren. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om distribution av tal- och textböcker. () ()
mot · GD02Kr219 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr219 av () Kommersiell reklam i närradio Ett införande av reklam i närradio skulle innebära att de föreningar som är engagerade i närradioverksamhet skulle få förbättrade ekonomiska möjligheter att bedriva sin verksamhet. Många nya föreningar skulle också stimuleras till att delta i närradioverksamheten. Tyvärr förbjuder närradiolagen kommersiell reklam i närradio. För att möjliggöra reklamsändning i närradio är det därför nödvändigt att 10 § i närradiolagen utgår. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar upphäva 10 § närradiolagen fr.o.m. .
mot · GD02Kr224 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr224 Dialekt-, ortnamns- och folkminnesarkivet i (DAG) DAG ingår i den statliga myndigheten dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv (DOVA). DAG har till uppgift att insamla, bevara, bearbeta och utge svenskt dialekt-, ortnamns- och folkminnesmaterial, granska förslag till namn på allmänna kartor samt yttra sig i ärenden om fastställande av ortnamn. Alla dialekt- och ortnamnsarkiven har till uppgift att även dokumentera yngre personnamnsmaterial från sina undersökningsområden. Arkiven skall hålla sina samlingar tillgängliga för forskning och studier samt i övrigt tillhandahålla de upplysningar, råd och tjänster som är möjliga. DAG:s område för dialektundersökningar omfattar och län samt . Arkivets område för ortnamnsundersökningar omfattar . Dess område för folkminnesundersökningar är och , , , samt . Verksamheten vid DAG bedrivs inom en språklig och en folkminnesavdelning. DOVA anhöll i skrivelse till regeringen att få överskrida sitt anslag med för att bereda DAG möjlighet att taga igen en del av en eftersläpning som lokalfrågan medfört genom stora problem orsakade av flyttning, reparation och återflyttning. Regeringen avslog DOVA:s framställning. Dialekt och ortnamn är viktiga för språkforskningen. Det kan med fog sägas att man därvid arbetar med landets folkliga kultur. Vid DAG dokumenteras nationens språkliga och kulturella minnen. Våra olika dialekter säger mycket om det språk som talades och även om vår kultur och vårt arbetsliv. Ortnamnen ger oss bl.a. upplysning om vår bebyggelsehistoria. DAG har en mycket viktig uppgift i ett snabbt föränderligt samhälle. Perspektivet bakåt måste uppfattas som en ovärderlig tillgång och det är detta arkivs uppgift att bevara och levandegöra vår folkliga kultur. Tyvärr har denna viktiga verksamhet fått allt mindre anslag . Det finns t.ex. inte medel för arvodering av tillfälliga medarbetare och verksamheten blir alltmer beroende av ideella krafter. I den ordinarie anslagsframställningen /91 upprepas DOVA:s sedan DAG:s inträde i myndigheten framförda hemställan om att den av statsmakterna vid förstatligandet inrättade halva kanslitjänsen i lönefält N5-N18 måtte utökas till en heltidstjänst samt att den av DOVA inrättade halva arkivarietjänsten i lönefält N16-22 vid DAG:s folkminnesavdelning likaså utökas till en heltidstjänst. Dessa utökningar är ytterst angelägna med hänsyn till verksamheten. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dialekt-, ortnamns- och folkminnesarkivet i . 1989/90 Kr224
mot · GD02Kr226 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr226 av och (båda s) Folkbiblioteken har viktiga uppgifter som informationsbärare och kulturförmedlare. De har möjlighet att nå alla medborgare. Av särskild vikt är det att biblioteken kan förse grupper som annars skulle ha svårt att få tag i böcker. Synskadade tillhör den gruppen. Därför har det femåriga anslag som Talboks- och (TPB) haft, för att stimulera länsbiblioteken att köpa in talböcker, varit av stor betydelse. Utvecklingen har varit positiv, men fortfarande kvarstår stora brister och också stora skillnader mellan olika delar av vårt land. Vid slutet av innevarande budgetår upphör det tidsbegränsade anslaget. I budgeten 1990/91 finns flera nya förslag, som är positiva för de synskadade. För att öka produktionen av tal- och punktskriftsböcker samt informationsmaterial anslås ytterligare nära 3 milj. kr. (totalt 24 milj. () får begärda medel för en tjänst som teckenspråkstolk. TPB får anslag till ny personal, personalutveckling och datautrustning. En försöksverksamhet med utskrivningstjänst för dövblinda permanentas. Det är dock viktigt att den positiva utvecklingen vad gäller länsbibliotekens inköp av talböcker inte bryts. Det är angeläget att regeringen noga följer frågan och - om det skulle visa sig att den nuvarande positiva trenden bryts - vidtar sådana åtgärder att talboksbeståndet fortsätter att öka. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förlängt bidrag till länsbiblioteken för inköp av talböcker.
mot · GD02Kr228 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr228 av och (båda fp) i uppbär statligt stöd . har behandlat stödet till institutet och funnit institutets verksamhet angelägen. Kulturministsern besökte institutet och sade sig vara imponerad av institutets professionalism. Han ställde dock som villkor för ett utökat engagemang från statens sida ett ökat engagemang från kommunen. ägde därför överläggningar rum mellan representanter för institutet och kommun. Resultatet av överläggningarna blev att kommun nu förbundit sig att ge ett årligt stöd till institutet, i första hand i form av hyresbidrag. Detta betyder i sin tur att institutets aktuella lokalproblem kommer att bli lösta genom medverkan av kommun. har i sin anslagsframställan för /91 äskat bidrag med sammanlagt . för bl.a. inrättandet av en föreståndartjänst och en bibliotekarietjänst samt utgivning av en katalog över invandrartidskrifter och lexikon över invandrarförfattare i . har under byggt upp en dokumentationssamling i invandrarfrågor som är unik. Samlingen har tillkommit genom medlemmarnas frivilliga insatser. För att det ideella arbetet skall vara meningsfullt även i fortsättningen krävs det dock att det finns en person som kan samordna detta arbete och vara tillgänglig . har börjat att registrera sitt bestånd i den nationella databasen . Detta kommer att leda till ett utökat intresse för institutets samlingar från forskare och allmänhet, även sådana som inte kan besöka på plats. De*, blir en omöjlig uppgift att sköta detta på ideell basis och utan en fast anstälM bibliotekarie. har byggt upp en utomordentligt omfattande tidskriftssamling som är av stort värde för forskningen och för allmänheten. har institutet sökt stöd för publicering av en katalog över invandrartidskrifter i syfte att göra kunskapen om dessa tidskrifter tillgänglig för bibliotek och institutioner. Med hänvisning till det anförda hemställs att till Bidrag till utvecklingsverksamhet inom kulturom rådet m.m. (G 2) delposten (2.9) för /91 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit. () () 1989/90 Kr228
mot · GD02Kr229 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr229 av m.fl. (fp) Världens kanske mest ansedda musikrecensenter - Londonkritikerna - gav idel rosor till , då de gav två konserter i för utsålda hus. Konserterna anses vara den kanske största konstnärliga och publika framgången i orkesterns historia. En överenskommelse mellan och gjorde det möjligt att bygga ut orkestern från 80 till 100 musiker och därmed bli en komplett symfoniorkester i likhet med den i . Genom utökningen vitaliserades hela orkestern - unga välutbildade musiker strömmade till och man lyckades knyta till sig en mycket skicklig chefsdirigent , som varit ett lyckokast för orkestern. Även på hemmaplan har publiktillströmningen ökat kraftigt. Överenskommelsen med har löpt ut och har övertagit betalningsansvaret för de 20 nya musikerna. Enligt de principer som gäller för finansiering så betalar staten av lönekostnaderna och kommun/landsting . Därför är det naturligt att staten ökar grundbeloppen för göteborgssymfonikerna. har 105 grundbelopp och Filharmoniker 170 för lika stora orkestrar, dvs. Kulturministern gav en utredningsman i uppdrag att se över hur det statliga stödet skulle fördelas på symfoniorkestrarna . Utredaren föreslog en kraftig ökning av det statliga stödet. Särskilt glädjande var att utredaren föreslog att skulle få lika stort stöd som filharmoniker - i och för sig en naturlig slutsats eftersom orkestrarna är lika stora. har kulturministern sagt sitt i budgetpropositionen och då blev det knappt en tumme till landets symfoniker! För alla de förstärkningar som krävs på olika håll avsätts ca 2,5 milj.kr. en tredjedel av det som hade behövts bara för att täcka göteborgssymfonikernas behov. Bara skillnaden till stockholmsfilharmonikerna skulle ha inneburit 7 milj.kr. i tillskott till . har i sin kulturmotion pekat på behovet av att öka antalet grundbelopp till Göteborgssymfoniker och har därför i en partimotion anvisat ytterligare 50 grundbelopp till musikinstitutioner. Vi föreslår således att anslår ytterligare 50 grundbelopp till musikinstitutionerna och att därvid minst 20 nya grundbelopp tilldelas . Med hänvisning till det anförda hemställs att med hänvisning till vad i motionen anförts om anvisar medel till 50 grundbelopp utöver vad regeringen föreslagit till musikinstitutioner (G15). () () 1989/90 Kr229