mot · GD02Jo97 · 1990-05-08 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo97 av och (båda C) med anledning av prop. 1989/90:146 Livsmedelspolitiken av alla som arbetar i län är på ett eller annat sätt beroende av hur lantbruksnäringen utvecklas. har antalet jordbruksföretag halverats i län. Det är de mindre företagen i storlek 230 ha som minskat. har också gruppen 3050 ha börjat minska. Inom länet är det stora skillnader i hur utvecklingen varit. kommun har mist 2/3 av jordbruksföretagen . , , , och har tappat av dessa , medan , , och har en minskning till ungefär hälften. Längst ner på skalan i fråga om minskning av antal företag ligger och med . I förhållande till riket har minskningen av arealen varit snabbare i län mot totalt. Med det nu framlagda förslaget till ny livsmedelspolitik får man nog bedöma att av jordbruksföretagen är i farozonen i länet. Den nya och avreglerade livsmedelspolitiken kommer att få stora och dramatiska effekter för jordbrukarna och därmed för hela län. Med bonden försvinner det öppna landskapet, den som kör mjölkbilen, de som kör ut foder, som sköter djurtransporterna, de som jobbar på slakteriet och på mejeriet, som kör taxi, som står i affär, kör ut posten, jobbar i verkstaden, är lärare i skolan och många fler. Tillsammans innebär de en levande landsbygd där bonden och hans familj utgör ryggraden. LRF i län har låtit utföra en pilotstudie i beträffande konsekvenserna av det framlagda förslaget till ny livsmedelspolitik (prop 1989/90:146). Konsekvensstudier lyser nämligen med sin frånvaro i det centrala material som föregått propositionsskrivandet. För visar studien att av jordbruksföretagen kommer att läggas ner. Det betyder mellan 330 och 760 årsarbeten inom jordbruk och övriga sektorer. För mjölkföretagen är situationen mycket allvarlig. 1989/90 Jo97 143 402 ha 131 417 ha En minskning med 11 985 ha; ca 600 ha/kr. 7 236 4 435 En minskning med 2 801 st; ca 140 st/år. 2 957 I 894 En minskning med 1 063 st; ca 88 st/ar. 1977 var då mjölkföretagen särredovisades. Sorn en följd av förslagen till ny livsmedelspolitik förlorar lånets 4 435 jordbrukare 204 milj.kr. i årsinkomst enligt uppgift i en konsekvensanalys som lantbruksnämnden i lån gjort inför det kommande beslutet om ny livsmedelspolitik. Siffermaterial från har brutits ner på länsnivå och sammanfattas kommunvis. Inkomstbortfallet uppstår både på växtodling och på djursidan. lönsamhet är dålig, vilket framkommit i en utredning som gjorts av på regeringens uppdrag. Priserna skulle behöva höjas med om jordbrukarna fullt ut skulle få ersättning för egen arbetstid och eget kapital. Avräkningspriserna till jordbruket har fallit realt . har konsumentpriserna för de reglerade livsmedlen ökat realt . Det är således inte bönder som drivit på inflationen i landet. De höjda priserna på livsmedel har skett i leden efter prisregleringen! Det är inte böndernas fel att har en sådan kostnadsutveckling och inflationsindrivande lönerörelser, vars effekter läggs på i alla led, inte minst i den arbetsintensiva vidareförädlingen och handelsledet. Jordbruket tål inte ytterligare lönsamhetsförsämringar.Jordbruket måste få en chans till rimlig anpassning och klara signaler om vilka spelregler som gäller. Jordbruket måste helt enkelt återfå framtidstron. I stället för att som från statsmakternas sida betrakta jordbruket som en belastning och ett stort samhällsproblem, skall man se jordbruket som en enorm resurs som 6 blir allt värdefullare ju mer miljöförstöringen i världen fortskrider. Propositionen innehåller en ökning av medel för landskapsvård . Stödet ges för att säkerställa värdefulla miljöer som är särskilt intressanta från naturvårds- eller kulturmiljösynpunkt. Ersättningen skall betalas ut till bonden och regleras i avtal mellan brukaren och på samma sätt som görs . 1992/93 slutar ersättningen på 250 milj.kr. för hela landet. Detta skall vägas mot den samlade inkomstförlusten för läns jordbrukare på ca 200 milj.kr. Man har i debatten gjort stor affär av de ökade bidragen till naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet. Ett höjt stöd (NOLA-stödet) kompenserar på inget sätt bönderna om det inte går att bedriva lönsam produktion i övriga delar av företagen. Det småländska och öländska landskapet har formats under århundraden av idoga och målmedvetna odlare. Med människors arbete och djurens betande har det kulturlandskap vuxit fram som alla säger sig älska och vilja värna om. Vad händer med alla ängs- och åkerlyckor och småtegar när jordbruket inte längre förmår hävda dessa åtråvärda marker? Totalt finns inom län ca 55 000 ha med kvalificerade bevarandevärden ur naturvårdssynpunkt. särställning måste betonas eftersom här finns ett ännu nästan orört gräsmarksbruk och med naturvärden som saknar motsvarighet i . I detta ingår Stora alvaret, ca 25 000 ha och östra strandängar, ca 12 000 ha, samt övriga objekt på , ca 5 000 ha. Utöver dessa områden finns på fastlandet med samma höga bevarandevärde, klassat som odlingslandskap inom riksintressen för naturvården, ca 13 000 ha. Utöver dessa utpekade riksintressanta områden finns i länet flera regioner som är av utomordentligt högt bevarandeintresse för t.ex. turism och rörligt friluftsliv. Närmast kan nämnas Glasriket i sydväst, Tjustbygden i norr, "i nordväst och stora delar av det öländska jordbrukslandskapet. Det är inte orealistiskt att räkna med att 1/3 av länets åkerareal - det vi kallar för vardagslandskapet - tillhör denna kategori. Det ger en areal i storleksordningen 50 000 ha. Sammantaget skulle det totala årliga behovet av NOLA-stöd, om nu gällande miljöambitioner skall kvarstå, uppskattas till 77 milj.kr. bara till län. NOLA-stödet är därför långtifrån tillräckligt. bör därför /91 anvisa 250 milj.kr. (förslag: 100 milj.kr.) för att därefter komma upp i 500 milj.kr./år. Eftersom detta är en samhällsangelägenhet skall finansieringen ske över statsbudgeten. Med beaktan av att stora summor anslås till skötsel av park- och grönområden, ca /år, är de summor vi föreslår mycket blygsamma! län har näst efter de flesta mjölkföretagen i landet. 1 894 företag har i medeltal 23 kor i sina besättningar. Sammantaget finns således i länet ca 45 000 kor. Enligt propositionen skall av korna i landet bort. Det innebär för Mot. län ca 9 000 kor och 250 årsarbeten. Höjs siffran till , vilket Jo97 många befarar, betyder det 380 förlorade jobb, när 13 888 kor försvinner. Överskottet i mjölkproduktionen inom landet motsvarar 1990 ungefär 50 000 kor. Det innebär överskott, men av dessa behövs för att klara säsongsvariationen. Konsumtionen sjunker stadigt, inte minst uppbackad av en del statsråd och andra myndighetspersoner. Till detta kommer att vi måste räkna med en minskad K-mjölksförsäljning med när mjölksubventionerna försvinner som ett led i skatteuppgörelsen mellan s och fp. finns 50 000 kor för mycket på grund av att tvåprissystemet försvunnit och alla mjölkproducenter optimerar inom sitt företag . Med lägre konsumtion och borttagande av mjölksubventionerna ökar överskottet med ytterligare 25 000 kor. Kommer det därtill, som propositionen föreslår, att bli omöjligt för näringen att gemensamt lyfta ut överskottet handlar det totalt om 150 000 kor som snabbt måste slaktas. Eftersom kominskning i kvarvarande besättningar är uteslutet - alla kvarvarande måste ju producera för fullt - innebär det att 7 0008 000 besättningar måste bort kvickt och helst före . Det får ej ske! Det förenklade utjämningssystemet som förespråkat får vara kvar under en övergångstid. Det är den enda reglering som skall finnas kvar temporärt enligt propositionens förslag. Frågan är hur mycket denna "förenkling är värd.Ölandsmejerier som drivits som ett eget företag är dödsdömt . Man har inlett förhandlingar om att få gå upp i Arla. Skall denna "produktorienterade förenkling vara värd något, förutsätter den ett fåtal mot varandra väl balanserade mejeriföretag, som därmed kan betala något så när lika till sina medlemmar. Exportfinansiering var tänkt från näringens sida att ingå i den förenklade mjölkregleringen. Enligt propositionens förslag kommer inte exportfinansiering, dvs. att alla landets mjölkproducenter gemensamt tar kostnaden för att lyfta ut överskottet, att tillåtas. Detta är synnerligen allvarligt. Export fordras för att klara säsongs- och årsmånadsvariationerna. I annat fall måste produktionen ner till av konsumtionen för att inte nå . Dessutom tillkommer en internationaliserad livsmedelsmarknad att medföra en viss utbytesexport. Införselavgifterna på importen måste kunna användas till att exportera motsvarande kvantiteter. Utan möjligheter till exportfinansiering kollektivt blir situationen katastrofal. Detta har något förutsetts i propositionen. Där föreslås drygt 300 milj.kr. för att betala köttexport . Detta är endast en droppe i havet! Vi föreslår att näringen ges möjligheter till gemensam exportfinansiering i första hand så länge det förenklade utjämningssystemet finns, dvs. För att överhuvudtaget klara det öppna landskapet och landsbygden i våra skogs- och mellanbygder krävs ett särskilt regionalpolitisk! stöd i södra och . Dessa områden kommer att drabbas särskilt hårt vid en avreglering. Mjölk- och köttproduktion är de dominerande produktionsgrenarna i dessa områden. Ersättningen bör knytas till djurproduktionen och vara kopplad till vall och betesareal för att inte riskera en ren stallutfodring. Vi föreslår därför att stödområdet utvidgas till att omfatta skogs- och mellanbygderna i södra och . I detta utökade område ingår läns inlandskommuner och . Lammköttet har en subvention av litet /kg. Detta stöd föreslås att avvecklas . NOLA-stödet med prövning av skall delvis ersätta subventionen, enligt tankar i propositionen. Större delen av fårnäringen kommer att dö, om inte stöd även fortsättningsvis utgår till fårnäringen. Vi anser att ersättning skall utgå på samma sätt som vi tidigare föreslagit till grovfoderbaserad produktion, nämligen per djur och knutet till viss areal. Långsiktiga, permanenta lösningar måste fram för att ställa om produktionen. I propositionen presenteras kostnaden för omställningen (13,6 miljarder) som en storstilad satsning från samhället. är jordbrukets samlade kostnader ca . En inflation gör att dessa kostnader ökar med 2,5 miljarder/år. 5 miljarder x 5 (antal år i omställningsprogrammet) = 12,5 miljarder. Till detta kommer naturligtvis kostnadsökningar. Det finns fog att påstå att näringen själv får stå för omställningskostnaden. När det gäller användningen av arealen till annan produktion ber vi att få hänvisa till partimotion, där snara åtgärder på detta område krävs. I detta sammanhang vill vi upprepa tidigare krav på en utredning om förutsättningar för en etanolfabrik i . Det måste till en massiv satsning på miljövänliga drivmedel som är inhemskt producerade. Med en låg inblandning av etanol i bensinen kan vi utnyttja svenska råvaror, svensk industri och minska importen av bensin. 200 000 ha kan användas för att producera spannmål till etanolframställning. Det innebär två fullskaleanläggningar för etanolproduktion. är etanolen väl prövad för låginblandning i bensinen. Därmed kan en större del av bilparken köra på blyfritt, enligt beräkningar. Taxi, bussar och andra fordon i tätortstrafik kan snabbt gå över till ren etanol. Därmed kan stora miljöfördelar uppnås i tätorterna. lokaltrafik har startat ett vällovligt projekt med etanoldrivna bussar. I län har en lokal studie visat att en etanolfabrik med fördel kan förläggas till bruk. För att komma i gång med en fullskalig etanolsatsning måste etanolen Mot. moms- och skattebefrias. De beslut som fattats om moms på inhemsk energi Jo97 motverkar en satsning på etanolen. har skarpt tillbakavisat detta. Sockerbruket i har fått en respittid. Detta tjänar inga andra syften än att öka oron. I propositionen aviseras en utredning med ett diffust syfte. Sockernäringen har varit föremål för omfattande utredningar, dels genom statens jordbruksnämnds utredning Socker, andra sötmedel, stärkelse och sprit" , dels i en kompletterande utredning av statens jordbruksnämnd . När det gäller en fortsatt drift vid sockerbruket i ber vi att få hänvisa till en gemensam motion från länets alla riksdagsmän. De argument som vi där framförde har samma styrka när det gäller sockerbetornas betydelse för sysselsättning och miljö på södra och även på läns fastlandssida. Vi upprepar dock betydelsen för miljön av fortsatt odling av sockerbetor. Betodlingsdistriktet kring ingår i det område, där särskilda krav ställs beträffande urlakning och utsläpp av närsalter. Kraven innebär att av arealen skall vara besådd med fånggrödor. Sockerbetor är de enda vårsådda grödor som där inräknas. Detta visar på betans betydelse ur miljösynpunkt. Skillnad i urlakning enligt uppgifter är ca N/ha mellan sockerbetor och vårsådda spannmålsgrödor. Under ett torkår som 1989 är skillnaden betydligt större. Under ett normalår är alltså urlakningen ca N mindre för sockerbetor jämfört med spannmål. Detta kan jämföras med Sockerbrukets utsläpp av kväve på ca /år. Odlingen av bruna bönor på har stor betydelse. Det är en verklig nischgröda. 350 odlare finns. Odlingen omfattar 1 200 ha. I kombination med lök och matärter är bruna bönor huvudgröda förde öländska specialodlarna. Rubbas förutsättningarna med arealbidrag och prisbidrag kommer odlingen troligen att försvinna. Odlingen är livsviktig för specialodlarna. Den skapar inga överskottsproblem. Tvärtom avlastas spannmålsarealer, vilket är ett mål för föreslagen livsmedelspolitik. Vi hemställer därför att minst nuvarande stöd skall utgå till den öländska bönodlingen. Jordbruket är en resurs för framtiden som vi inte har råd att förlora. Jordbruket har alltid tagit sitt samhällsansvar. Trots svängningar och inkonsekvent handlande frän staten har man sökt ställa in sin produktion enligt anvisningar från de statliga lantbruksnämnderna. Man har sökt leva upp till krav på rationaliseringar och pressat ner sina kostnader för att producera livsmedel till rimliga priser. Jordbruket är en näring som arbetar med stora investeringar där omlägg ning av produktionsinriktning kräver lång omställningstid. Det måste bli slut Mot. signaler krävs för yrkets utövare. Först då vågar ung- Jo97 domen satsa, överta gårdar och tänka sig en framtid på landsbygden. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar om stöd till landskapsvård i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar att gemensam exportfinansiering skall finnas kvar i första hand till , 3. att beslutar att införselavgifterna på importen skall kunna användas till export av motsvarande kvantiteter, 4. att beslutar om regionalpolitisk! stöd i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att beslutar att särskilt stöd skall utgå till fårnäringen baserat på antal djur relaterat till areal, 6. att beslutar uppdra åt regeringen att utreda förutsättningarna för en etanolfabrik i , 7. att beslutar ge regeringen till känna att sockerbruket i skall garanteras fortsatt drift, 8. att som sin mening ger regering till känna att odlingen av bruna bönor även i fortsättning skall få minst oförändrat stöd. () ()