mot · GD02So517 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:So517 av m.fl. (fp) Åtgärder mot läkemedelsberoende Det har angivits att en procent av befolkning skulle vara beroende av lugnande medel eller sömnmedel, vilket skulle motsvara 80 000 personer. Uppgifter från talar för att siffran skulle ligga lägre, någonstans kring , vilket motsvarar 12 000 individer om är representativt för hela . Också högre siffror som 200 000 har publicerats men något underlag som stöder dessa siffror har inte gått att finna. Som exempel på problemets omfattning kan också nämnas att ungefär 800 människor försökt få hjälp från det s.k. i (TUB = Terapi och Utvärdering av Bensodiazepinberoende). Läkemedelsberoende är ett vanligt och allvarligt hälsoproblem som det är viktigt att förebygga. Av största vikt är också att ta hand om, behandla och rehabilitera de människor som drabbas. Läkemedelsberoende kan vara psykiskt och karakteristiskt är att patienten känner en intensiv önskan och lust att få tillgång till det preparat det gäller för att känna välbehag och undvika olust. Beroendet kan också vara fysiskt och yttra sig i olika kroppsliga obehag som ångest, förvirring, sömnlöshet, depression, illamående och svettningar när medlet inte längre tillförs. Varje grupp av beroendeframkallande ämnen ger sina karakteristiska abstinenssymtom. Läkemedelsberoende är ofta iatrogent, dvs beror på att en läkare skrivit ut lugnande medel och sömnmedel i ett gott syfte men medlet har sedan kommit att användas på fel sätt t.ex. för länge, i för hög dos eller tillsammans med andra droger som alkohol. Vilka läkemedel gäller det Den största gruppen beroendeframkallande medel på marknaden är bensodiazepinerna. Hit hör preparat som Valium, Sobril, Rohypnol och . De olika bensodiazepinerna är variationer på samma tema. De skiljer sig åt genom att de har olika snabb effekt och nedbrytning. Vissa av dem används som sömnmedel medan andra huvudsakligen används för att dämpa oro och Gemensamt för dem alla är att de är beroendeskapande hos vissa människor. Det finns också andra typer av beroendeskapande lugnande medel med annan kemisk struktur (Ansopal, Heminevrin, Modirax, Noludar, Persedon, Restenil). De används dock inte alls i samma utsträckning som bensodiazepinerna. Användning av beroendeframkallande läkemedel Av Apoteksbolagets statistik framgår att försäljningen av lugnande medel 1988 låg på 22 DDD/1000 invånare och dag (DDD = den förmodade genomsnittliga dygnsdosen, då läkemedlet används av vuxen vid medlets huvudindikation). av försäljningen utgjordes av bensodiazepiner. Försäljningen av lugnande medel låg på 43 DDD/1000 invånare och dag. Bensodiazepinerna dominerade också här. Variationerna är betydande mellan landets olika delar. I köpte man 1988 ut mer än dubbelt så mycket av preparaten som i (67.3 resp 32.8 DDD/1 000 inv/dag). Användningen är starkt relaterad till patientens kön och ålder. Till kvinnor förskrivs ungefär en halv gång så många recept som till män enligt Apoteksbolagets receptstatistik. I de yngsta åldersgrupperna är användningen liten. Ökningen är till att börja med snabbast för lugnande medel som svarar för den största andelen av recepten. Bland de äldsta patienterna är det sömnmedel som dominerar. Oro, ångest, psykoneuros och sömnstörningar är de diagnoser som ligger bakom merparten av förskrivningarna. Allmänläkare är ansvariga för av recepten och psykiatriker för . Trots avsaknaden av hårda data om omfattningen av läkemedelsberoende kan man på basen av befintliga rapporter dra slutsatsen att det rör sig om ett allvarligt problem som måste åtgärdas. För att kunna sätta in rätt åtgärder för förebyggande och behandling av läkemedelsberoende fordras dock en noggrannare kartläggning av omfattningen av problemet: vilka läkemedel är aktuella, vilka grupper i samhället är särskilt utsatta och varför skrevs läkemedlen från början ut. bör därför i sin egenskap av tillsynsmyndighet få i uppdrag att initiera en rikstäckande undersökning av förekomsten av läkemedelsberoende och vilka läkemedel som är aktuella. En sådan undersökning kan göras anonymt. Ett annat sätt att få information om förekomsten av läkemedelsberoende är genom system för rapportering av läkemedelsbiverkningar. skall läkarkåren anmäla säkra eller misstänkta fall av läkemedelsberoende till läkemedelsbiverkningsregister. Rapporteringen fungerar dåligt och man kan inte få någon bild av vilka läkemedel som förorsakar de största problemen. bör därför vidta åtgärder för att effektivisera rapporteringen av läkemedelsberoende till styrelsens läkemedelsbiverkningsregister. Nya läkemedel innehållande nya kemiska substanser mot oro, ångest och sömnrubbningar, där man kan misstänka beroendeframkallande egenskaper, bör bli föremål för intensivregistrering av effekter och biverkningar i enlighet med vad som föreslagits i motionen om rationell läkemedelsanvändning m.m. Läkarna har ett stort ansvar när det gäller att förebygga läkemedelsberoende eftersom det i praktiskt taget alla fall är via läkarordination som människor får tillgång till sömnmedel och lugnande medel. Därför är det viktigt att den information till och fortbildning av läkarkåren som förekommer om användningen av lugnande medel och sömnmedel fortsätter och intensifieras. Särskilt viktigt är insatserna på det lokala planet där läkemedelskommittéerna spelar en betydelsefull roll. Det är viktigt att fortbildningen av läkarkåren vidgas till att omfatta inte bara de offentligt anställda läkarna utan också privatpraktikerna. Dessa har av ekonomiska skäl ofta svårt att delta i fortbildningsaktiviteter. Det bör utredas om har möjlighet att ekonomiskt bidra till en sådan utbildning eftersom läkemedelsförmånen ligger inom ansvarsområde. Såväl svenska som utländska studier har visat att många läkare är ovetande om i vilken omfattning de skriver ut lugnande medel och sömnmedel. En åtgärd som visat sig påverka de egna förskrivningsvanorna är att förse läkarna med statistik över den egna läkemedelsförskrivningen (se motion om rationell läkemedelsanvändning). Genom Apoteksbolagets datoriserade system över läkemedelsleveranser och icke individbaserade receptdata är det möjligt att regelmässigt förse läkarna med dessa uppgifter. En återföring och analys av sådant material borde bli en obligatorisk uppgift för vården. Mångå läkare är helt ovetande om att de har patienter som går runt till olika läkare och får recept på sömnmedel och lugnande medel. Ett sätt att motverka detta är genomförandet av husläkarsystem som innebär att varje medborgare inom försäkringssystemets ram knyts till en läkare som han eller hon själv valt. Detta finns utvecklat närmare i sjukvårdsmotion. Det är särskilt viktigt för patienter med läkemedelsberoende att ha en egen läkare som kan lägga upp en behandlingsplan för avtrappningen av medicineringen och som finns tillgänglig om abstinenssymtom uppträder. En annan väg att gå när det gäller att begränsa förekomsten av läkemedelsberoende är tillskapandet av en effektiv tillsynsorganisation. medelsförskrivningen blir en viktig uppgift för regionala tillsynsenheter som tog beslut om. Ett problem är att nuvarande sekretesslag lägger hinder i vägen för upptäckt av patienter med läkemedelsberoende som går runt till olika läkare för att få sömnmedel och lugnande medel. Frågan är föremål för utredning i efter beslut om översyn av sekretesslagen . Det är viktigt att förslag till ändring kommer på bord. Ett sådant förslag skulle kunna innehålla möjlighet men ej skyldighet för apoteken att kontakta receptutfärdare för att uppmärksamma denne på t.ex. att patienten anlitar flera läkare i samma ärende. Däremot bör apoteken inte åläggas att föra patientregister vare sig dataförda eller då apoteken inte bör åläggas en polisiär roll. Det skulle allvarligt kunna skada förtroendet mellan patient och apotek. För att förebygga läkemedelsberoende bör allmänheten fortlöpande informeras om hur man behandlar ångest, oro och sömnsvårigheter med andra medel än läkemedel. Ändrad livsstil, svalt sovrum m.m. kan vara effektivare åtgärder än läkemedelsterapi. Apoteken har skriftlig information riktad till allmänheten om detta men det gäller att se till att denna information också får genomslag. Apoteken bör därför tillsammans med primärvård och företagshälsovård i större omfattning än gå ut med detta informationsunderlag till olika målgrupper t.ex. kvinnor i medelåldern och pensionärer och diskutera alternativ till läkemedelsbehandling. Därmed skulle också patienternas förväntningar på läkaren, att alltid skriva ut läkemedel, kunna ändras. En bidragande orsak till förskrivning av sömnmedel och lugnande medel har visat sig vara att läkaren vill motsvara patienternas förväntningar och för att inte störa patientläkar-relationen skriver ut läkemedel mot bättre vetande. De patienter som blivt beroende av läkemedel hamnar ofta mitt emellan narkomanvård, psykiatrisk vård och alkoholistvård. finna bara ett fåtal platser inom vården avsedda för patienter med tablettberoende. På varje sjukhus bör det därför finnas någon med speciell kompetens inom området läkemedelsberoende. Antalet platser för sådana patienter måste ökas. Det arbetssätt man infört på , det ovan nämnda , vilket innebär att man skräddarsyr behandlingen för patienter med tablettberoende och behandlar och följer dem har givit lovande resultat och bör prövas på fler ställen. Endast en liten del av medlen för missbruksforskning avsätts för forskning rörande läkemedelsberoende. Det är t.ex. viktigt att studera varför en del människor blir läkemedelsberoende och andra inte för att kunna identifiera riskpatienter och redan från början ge dem annan behandling. Behandlingsforskning är ett annat viktigt område att satsa på. Sådan forskning bör därför stimuleras och stödjas av de olika forskningsråden. Läkemedelsindustrin har ett stort ansvar för att inte marknadsföra beroendeframkallande läkemedel på ett otillbörligt sätt. Det är viktigt att industrin här följer de etiska regler för marknadsföring som utarbetats och godtagits både nationellt och internationellt. har begränsade resurser för en sådan forskning. Det är därför viktigt att det läkemedelsverk som från 90 07 01 avses ta över läkemedelskontrollerande uppgifter får tillräckliga resurser för reklamgranskning och granskning av industrins övriga metoder för marknadsföring. Detta kan finansieras genom påslag på den registreringsavgift industrin betalar. Beroendeframkallande medel bör vidare säljas i mindre förpackningar. och industrin bör här arbeta mer aktivt för att dessa medel skall tillhandahållas i småförpackningar. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kartläggning av förekomsten av läkemedelsberoende, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rapportering av läkemedelsberoende som läkemedelsbiverkan, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning och information om läkemedelsberoende till olika grupper i samhället, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återföring av förskrivningsdata till läkarkåren, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av husläkare, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sekretesslagen,1] 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vård och behandling av läkemedelsberoende, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om forskning, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om läkemedelsindustrin. () () () 11989/90: K427