ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Sf5 · 1990-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:51 Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. Det krävs nya satsningar inom den svenskasjukvården. Förnyelsearbetet måste ta sikte på attfinna andra former för sjukvårdens organisation,verksamhet och finansiering. Flexibilitet ochförändring kan leda till att vården kan bedrivas pålika villkor, oberoende av inkomst, bostadsort ochålder. En likvärdig vård är en viktig förutsättningför att kunna leva ett i alla bemärkelser rikt liv.Sjukvårdens huvudmän ställs inför storaekonomiska svårigheter i den närmaste framtiden.Den ekonomiska utvecklingen under 1990-taletkommer att innebära en ytterligare försämring avlandstingens möjligheter att finansiera sinverksamhet. Regeringens mycket måttliga höjningav sjukvårdsersättningen tillsjukvårdshuvudmännen som föreslås medanledning av årets kommer attinnebära bl a ökade patientavgifter.Det finns anledning att noggrant analysera ochomvärdera olika former för vårdens bedrivande.Nya vårdalternativ bör kunna erbjudas på likavillkor.Den hälso- och sjukvård som bedrivs avantroposoferna i bygger på en helhetssyn avmänniskan. Ingen del av människan kan sesisolerad, lika litet som människan kan ses isoleradfrån den omgivande världen.Vid Vidarkliniken vårdas till ca 40 procentcancerpatienter. Den näst största gruppen ärpatienter med psykiska besvär. Många väljerVidarkliniken som en sista utväg, när denkonventionella vården inte kan erbjuda annanlämplig vård. Vården bygger på ett engagemamgför den enskilda patienten och på dennesmedverkan i vården.En forskningsstudie som presenteratskan visa att den vård som bedrivs i påVidarkliniken ger ökad livskvalitet. Forskningensom bedrivs vid Hälsouniversitetet i ärny i sitt slag och mycket angelägen somjämförelsematerial i förhållande till skkonventionell vård. Vi anser att dennaomvårdnadsforskning bör kompletteras med mermedicinskt-kliniskt inriktad undersökning. Vi avseratt återkomma till frågan om anslag i en motionmed anledning av kommande budgetproposition.Vad här anförs bör ges regeringen till känna.Landstingen står för en tredjedel avkostnaderna. är det dominerandeupptagningsområdet. Vårdkostnaden var per vårddag. I de fall då intebetalar vårdkostnaden är patienten självbetalningsansvarig. Verksamheten finansieras tillstor del genom donationer och gåvor som kommerVidarkliniken till del.Vården som bedrivs vid Vidarkliniken bör på ettannat sätt än vara öppen för alla.Detta kan möjliggöras om verksamheten får del avden sjukvårdsersättningen. Detta bör gesregeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om medel tillVidarklinikens verksamhet från den allmännasjukvårdsersättningen.
mot · GE02Sf7 · 1990-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:51 Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. Förbättrat högkostnadsskyddFör närvarande finns ett högkostnadsskydd isjukvården som (med vissa förbehåll) omfattarbesök i offentlig och privat öppen vård,företagshälsovård samt inköp av läkemedel. Det ärutformat som ett s.k. femtonkort där patienten fåren stämpel (en halv vid sjukvårdande behandling)vid varje besök. Efter femton gånger blir manbefriad från avgift under återstoden av entolvmånadersperiod räknat från första stämpeln.Det betyder i regel att högsta kostnaden vid enpatientavgift på blir för dedelar av sjukvården som skyddet täcker.I skyddet ingår dock inte egenavgiften vidsjukresor, hjälpmedelsavgifter, vissa läkemedel,omläggningsmaterial m.m.I takt med landstingens försämrade ekonomihar beslut om nya och höjda avgifter ökat -- främstpå borgerligt håll. Detta är en oroande tendens avföljande skäl:Avgift i stället förskattefinansiering innebär att de sjuka ochhandikappade får betala själva i stället för att vi allasolidariskt gör det, vilket ur fördelningspolitiskutgångspunkt är mindre bra.En rad av avgifterhöjs eller införs nu av olika organ där de var för sigser mer måttliga och oskyldiga ut. Summerade hosden enskilde pensionären/handikappade kan detdock bli avsevärda belopp.Höjda och högaavgifter riskerar att människor med behov avstårfrån nödvändig vård och behandling.Avgiftertotalt har en mycket liten effekt i landstingensekonomi -- 2 à av bruttoomslutningen.Förslagen i propositionen möjliggör en höjningav högkostnadsskyddet från till ellermed , utan att skyddet inkluderar flerslag av sjukvårdskostnader såsom för resor ochhjälpmedel. Enligt min mening börhögkostnadsskyddet för att göra skäl för namnet blimer heltäckande.Ett annat problem som alltmeruppmärksammats är att skyddet bordekompletteras med ett högsta belopp per månad.För många grupper med små marginaler --pensionärer och handikappade som ofta behövertät sjukvårdskontakt -- kan redan under en månadsjukvårdsutgifterna uppgå till många hundrakronor. Det accentueras särskilt när fler och flerlandsting avgiftsbelägger ocksådistriktssköterskornas arbete, där t ex tätasåromläggningar är vanliga. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna att möjligheten att görahögkostnadsskyddet mera heltäckande bör prövasytterligare,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts beträffandemöjlighet för landstingen att kompletterahögkostnadsskyddet med ett högsta belopp ävenper månad.
mot · GE02Sf8 · 1990-11-20 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:51 Vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. I årets har parterna intelyckats uppnå enighet vad gäller beloppet av denallmänna sjukvårdsersättningen tillsjukvårdshuvudmännen. Den höjning som föreslåsi den nu aktuella propositionen är endast 0,7procent, motsvarande 100 miljoner för år 1991.Med denna mycket måttliga uppräkning kommerinte sjukvårdshuvudmännen att kunna möta deväxande behoven av en god vård.Sjukvårdens huvudmän står inför storaekonomiska prövningar . Forskning ochmedicinsk-teknisk utveckling ökar möjligheternatill framgångsrik behandling av sjukdom, men lederockså till krav på ökade ekonomiska resurser.Hos allmänheten finns stora förväntningar påförebyggande hälsovårdande insatser, som i mångafall inte ger positiv ekonomisk effekt förrän efterflera år.Personalen inom sjukvården har ett mycketansvarsfullt och krävande arbete. Anspråken påbättre arbetsvillkor, mer personal och högre lönerär därför högst berättigade.Samtidigt har den kommunala sektorn undersenare år drabbats av regeringens indragningar isådan omfattning att de reserver som tidigarefunnits nu tömts.Höjningar av de kommunala skatterna börundvikas av fördelningspolitiska skäl och för att deavsedda effekterna av skattereformen inte heltskall utebli. Det finns därför anledning att sökaandra vägar att tillföra hälso- och sjukvården ökadeintäkter. En sådan möjlighet är, enligt vår mening,att införa en särskild hälso- och sjukvårdsavgift påsprit och tobak.Trots att ställt sig bakom WHO-måletatt minska alkoholkonsumtionen underperioden --2000 har konsumtionen det senasteåret ökat ännu mer än 3 %.Samhällets kostnader för alkoholbruket harberäknats till . Man uppskattar att avakutsjukvårdens platser utnyttjas ca 20--förvård av alkoholberoende. som skrivs utfrån psykiatriska sjukhus har diagnosen alkoholismeller alkoholpsykos. Mellan 300 000 och 500 000människor i missbrukar alkohol. avall misshandel utföres av alkoholberusadepersoner.Även tobaksbruket förorsakar sjukvården höga''onödiga'' kostnader.Vi anser det vara logiskt och konsekvent att denkonsumtion som förorsakar stora kostnader försjukvården belastas med en särskildkonsumtionsavgift som tillfaller hälso- ochsjukvården.Mot bakgrund av förslag till enkraftig höjning av priserna på alkohol vore detrimligt att en del av höjningen fick uttas som ensjukvårdsavgift som direkt fördelades tillsjukvårdshuvudmännen.En 5-procentig sådan avgift skulle gott och väl,även efter den önskvärda minskning avkonsumtionen som följer av en prishöjning, ge enmiljard kr i ökat tillskott till hälso- ochsjukvården. Om detta sedan i sin tur skulle leda nedgång av alkohol- och tobakskonsumtionen,vilket är avsikten, kommer sjukvårdens kostnaderproportionellt sett att sjunka ännu mer och skapautrymme för de förbättringar som eftersträvas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om införande av en 5-procentig hälso- och sjukvårdsavgift på alkohol ochtobak.
mot · GE02Sf9 · 1990-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:25 Förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /91 I propositionen föreslås sådana ändringar avinkomstbegreppet som anses nödvändiga för att detnya skattesystemet skall få samma effekt påstudiemedlen som det tidigare.Moderata samlingspartiet har upprepade gångerprotesterat mot att begreppet sammanräknadinkomst använts vid prövningen av rätt tillstudiemedel och vid återbetalning. Vi har hävdatatt det för den enskilde mer fördelaktiga begreppettaxerad inkomst bör användas.Nuvarande inkomstbegrepp tar t.ex. intehänsyn till underskotts- och förlustavdrag somuppkommit på grund av innehav av småhus ellerrörelse. Detta drabbar barnfamiljer, som -- ommöjligt -- ofta föredrar att bo i eget småhus, samtmånga nyetablerade egna företagare.Med den justering av lagtexten som föreslåsi propositionen konserveras dessa orättvisor, ochskevheterna i studiemedelssystemet tillrättaläggsinte.Vi vidhåller därför vår tidigare uppfattning attdet är den verkliga betalningsförmågan -- intenågon konstruerad sådan -- som skall utgöra grundför prövningen av rätt till studiemedel och underlagför återbetalningens storlek.Moderata samlingspartiet föreslår i konsekvenshärmed att endast taxerad inkomst används sominkomstbegrepp i studiemedelssystemet.Översyn av studiemedelssystemetOvannämnda orättvisa i studiemedelssystemetaktualiserar, tillsammans med andra problem somt.ex. den allt högre skuldsättningen, fribeloppetsnegativa effekter och de kraftiga räntehöjningarnaen omprövning av studiemedelssystemetskonstruktion.Regeringen bör därför föranstalta om enöversyn av studiemedelssystemet i syfte att ta framförslag för att komma till rätta med dessa problem.Det bör ankomma på vederbörande utskott attutforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om inkomstbegreppet istudiemedelshanteringen i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att hos regeringen begär att enutredning tillsätts för översyn avstudiemedelssystemet i enlighet med vad somanförts i motionen.
mot · GE02Sk18 · 1990-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:47 Vissa frågor inför allmän fastighetstaxering Jordbrukets avreglering har just inletts.Omfattningen och konsekvenserna avförändringarna i jordbrukets produktion äromöjliga att förutse på detta stadium.Samtidigt kommer en av de mestgenomgripande förändringar i skattesystemet, somnågonsin skett att genomföras vid årsskiftet1990/91. På flera områden kommer dessaförändringar att påverka jordbruket ochjordbruksfastigheternas värde.Om den framtida prisbildningen påjordbruksfastigheter råder därför en mycket storosäkerhet. Att i det läget genomföra enfastighetstaxering 1992, som motsvarar kraven pårättvisa värden, är omöjligt.Jag föreslår med anledning av vad som sagts, attfastighetstaxeringen av lantbruk uppskjuts till 1996och att propositionen därför avslås.Skulle detta yrkande inte bifallas av riksdagenbör ändringar och kompletteringar göras på någraområden.När det gäller småhus med tomtmark som ingåri lantbruksenhet visar prisutvecklingen ett högrepris om huset med tomt varit en självständigfastighet. Denna prisskillnad föreslås få slå igenom.Det måste vara helt felaktigt eftersomprisskillnaden till helt övervägande del beror påden rådande avdragsrätten för reparationoch underhåll av bostad på jordbruksfastighet.En avdragrätt som försvinner ochsom då inte längre verkar prishöjande på bostäderpå jordbruksfastigheter.I jordbrukets avreglering ingår att ersättninglämnas till lantbrukare som minskar eller heltupphör med animalieproduktion. Mångaekonomibyggnader -- och då förmodligen ävenvärdefulla sådana -- kommer därvid inte kunnautnyttjas något som också bör observeras vidtaxeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionen,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om värdering avsmåhus med tomtmark som ingår i lantbruksenhet,3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om avregleringensinverkan på fastighetstaxeringen när det gällerekonomibyggnaders användning.
mot · GE02Sk19 · 1990-11-12 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:47 Vissa frågor inför allmän fastighetstaxering I propositionen föreslås vissa ändringar ibestämmelserna om fastighetstaxering inför 1992års allmänna fastigetstaxering av lantbruksenheter.Det flesta bestämmelserna är av teknisk karaktäroch avser själva värderingsförfarandet. Andra återär följdändringar p.g.a. skattereformen. Vi haringenting att invända mot dessa förslag.Två frågor vill vi dock ta upp i anslutning tillpropositionen. Dels om de s.k. släktköpen skallingå i fastighetsmaterialet, dels storleken påskogsvårdsavgiften.I 5 kap. 5 § FTL stadgas att försäljningar, därovidkommande omständigheter förekommit, intefår beaktas. Enligt remissvaret från är priset vid släktköp i många fallpå samma nivå som om försäljning skulle ha sketttill utomstående. Vi delar denna remissinstans synpå att släktköp endast skall anses vara enovidkommande omständighet -- och köpen därförexkluderas ur materialet -- i de fall där det visas attdet inverkat på priset. På många mindre orter tordeurvalet ändå vara begränsat när fastighetsvärdenaskall fastställas med hjälp av prisstatistik från desenaste försäljningarna. Att då redan på förhandenligt ovannämnda lagparagraf undanta vissatransaktioner anser vi inte vara så väl övervägt.Vår andra synpunkt gäller de effekter den nyafastighetstaxeringen kan få på uttaget avskogsvårdsavgift. Avgiften höjdes 1984 från 0,5%till 0,av taxeringsvärdet. Vi motsatte oss frånfolkpartiets sida denna höjning som bidrog till attge skogsvårdsavgiften en fiskal karaktär.Sambandet mellan skogsvårdsavgiftens storlek ochde statsutgifter som den från början var avsedd attfinansiera försvagades. har föreslagit ensänkning till den ursprungliga nivån 0,(motion1989/90:SK377).När taxeringsvärdena ökar kan denna sänkningvisa sig vara otillräcklig för att parera den ökningav avgiftsuttaget som automatiskt följer av nya ochhögre taxeringsvärden. Den skogspolitiskautredning som tillsatts har bl.a. tilluppgift att ''göra en redovisning av uttaget avskogsvårdsavgift och användningen av avgiftsmedeloch lämna förslag till eventuella förändringar medutgångspunkt i de regler och de värden somkommer att gälla fastighetstaxeringav lantbruksenheter'' (dir. 199:47). Vi motsätter ossatt skatteuttaget nu tillåts öka ytterligare genom dehöjda taxeringsvärdena och föreslår därför attavgiften sätts så lågt att uttaget sedanfastighetstaxeringen genomförts motsvarar vad enavgift på 0,enligt nu gällande taxeringsvärdenskulle ge i avvaktan på att utredningen blir färdigmed sitt arbete. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om ett tillägg till 5kap. 5 § i FTL,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omskogsvårdsavgiften.
mot · GE02Sk20 · 1990-11-14 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:46 Nya omprövningsregler vid uppbörd av inkomstskatter och socialavgifter m.m. I propositionen föreslås nya regler föromprövning vid uppbörden av inkomstskatter ochsocialavgifter m.m. De föreslagna reglerna byggerpå en översyn som gjorts av riksskatteverket.Propositionens förslag kan i huvudsak godtas. Iett avseende menar vi emellertid att propositioneninte är tillräckligt underbyggd. Det föreslås att densom företräder juridisk person och kan åläggasbetalningsansvar för arbetsgivaravgifter,mervärdeskatt, punktskatter ochprisregleringsavgifter skall kunna åläggas dettaäven om avgifterna eller skatten beslutas först efterdet att den juridiska personen gått i konkurs.Flera remissinstanser ifrågasätter emellertidförslaget med olika motiveringar. Detbeslutsunderlag som redovisas i propositionen gerenligt vår mening inte tillräckligt underlag för att nufatta beslut om denna utvidgning avställföreträdares ansvar.Förslaget bör därför avslås och regeringenåterkomma till med ett meragenomarbetat och välunderbyggt förslag. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1990/91:46 i vadavser ställföreträdares ansvar.
mot · GE02Sk22 · 1990-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:53 Lag om folkbokföringsregister, m.m. 1990/91:53 har regeringen föreslagit attett särskilt register för folkbokföring skall inrättasfr.o.m. Registret skall hanteras avskattemyndigheten i respektive län.Förslaget innebär bl.a. att varje lokalt kontorskall föra och ansvara för sin del av registret. Detskall inte gå att från ett kontor på terminal fåtillgång till ett annat kontors register, trots attkontoren finns inom samma län och tillhör en ochsamma myndighet. Detta innebär att kontoren intekan hjälpa varandra vid sjukdomsfall, vakansereller liknande. Ett kontor kan inte hjälpa till medregistreringsarbete åt ett annat kontor genom attutnyttja ADB-mediets möjligheter. Detta kommeratt innebära svårigheter att hålla en jämn och godstandard på innehållet i registren.Det borde vara en självklarhet att ureffektivitetssynpunkt och för att utnyttjatillgängliga resurser på bästa sätt låtaskattemyndighetens olika kontor i ett och sammalän få tillgång till varandras register. Det enakontoret skulle vid lägre arbetsbelastning kunnarycka in och hjälpa det andra i och med att man harterminalåtkomst.Ett ytterligare skäl för denna ståndpunkt är attdet är länets skatteförvaltning som enligt datalagenhar ansvaret för registren. Ansvaret är inteuppdelat på olika kontor. Ur sekretess- ochintegritetssynpunkt torde denna lösning inte varasämre än den som föreslås i propositionen.Från både riksdag och regering ställs storarationaliseringskrav på våra myndigheter. Då fårinte heller de få möjligheter till effektivisering somfinns hindras av en onödigt byråkratisk lagstiftning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om tillgänglighetentill folkbokföringsregistren.
mot · GE02Sk28 · 1990-11-21 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:53 Lag om folkbokföringsregister, m.m. fattade 1987 ett principbeslut om attansvaret för merparten av kyrkobokföringen skulleföras över från pastorsämbetena tillskattemyndigheterna. Den närmare utformningenav omorganisationen skulle förberedas av en statligkommitté. Regeringen återkommer iförevarande proposition med förslag på grundvalav kommitténs betänkande. Bl.a. föreslås en lag omfolkbokföringsregister.Centern motsatte sig det tidigareprincipbeslutet. Det fanns en rad goda skäl tilldetta. har hög kompetens och långerfarenhet av denna del av folkbokföringen. Detnuvarande systemet är decentraliserat (ca 1 100 pastorsexpeditioner) och det ger därför godservice till medborgarna. Detta skall jämföras medatt merparten av kyrkobokföringen nu skall, enligtpropositionen, övertas av ett par hundra lokalaskattekontor. Till detta kommer att dethittillsvarande systemet ger arbetstillfällen isysselsättningssvaga områden, att det är mindresårbart än ett mer centraliserat system, att deinitiala kostnaderna för en omorganisation är högaoch att de löpande kostnaderna för den samladefolkbokföringen ökar kraftigt i förhållande till ettbibehållande av ansvaret i kyrkans regi. I ett lägedå regeringen föreslår neddragningar av denstatliga administrationen (bl.a. skrivelse1990/91:50) är det desto märkligare att man pådetta sätt vill tillskapa en ny centraliserad byråkratii statens regi.Våra tidigare redovisade skäl gäller fortfarande.Vi yrkar mot denna bakgrund avslag påpropositionen. Vi yrkar också att riksdagenbeslutar att upphäva beslutet enligt prop.1986/87:258, SkU 1987/88:2, rskr. 2 om nyorganisation för folkbokföringen, syftande till attkyrkobokföringen skall kvarstå i svenska kyrkansregi. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå proposition1990/91:53,2. att beslutar att upphäva beslutetenligt prop. 1986/87:258, SkU 1987/88:2 och rskr. 2om ny organisation för folkbokföringen i enlighetmed vad i motionen anförts.
mot · GE02Sk30 · 1990-11-23 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:54 Kvarvarande frågor i reformeringen av inkomst- och företagsbeskattningen, m.m. En följd av omläggningen avföretagsbeskattningen är att enskilda näringsidkareskall ha kalenderår som räkenskapsår. Brutnaräkenskapsår som börjar före skallavkortas så att de slutar den 31 december 1990.Brutna räkenskapsår som börjar den 1 juli 1990eller senare, skall antingen avkortas så att de slutar31 eller förlängas så att de slutar den31 december 1991.Denna del av omläggningen av beskattningenberör enskilda näringsidkare, jordbrukare,dödsbon och handelsbolag. I samband med attbeslutet om omläggningen togs var flera avremissinstanserna kritiska till förslaget. Ävenmoderata samlingspartiet motsatte sigomläggningen. Från näringslivet framfördes kritikbl.a. på grund av att belastningen på bokförings-och revisionsbyråer blir stor under boksluts- ochdeklarationsperioden.Vidare finns det i allmänhet starka skäl somlegat till grund för enskilda näringsidkares val avräkenskapsperiod. Detta i första hand i form avsäsongsvariationer i arbetsbelastningen förnäringsidkarna. I många fall är det högsäsong vidkalenderårsskiften varför tiden då inte medger attockså hantera lagerinventering och bokslutsarbete.Trots kritiken och frågetecknen beslutades detatt övergången skall genomföras. Det harsedermera även framgått för dem som vartillskyndare av beslutet att omläggningen kanmedföra allvarliga och icke önskvärdakonsekvenser. Utöver den kritik som tidigareframförts tillkom nu de likviditetsproblem för vissanäringsidkare som kan följa på regeländringen.Speciellt gäller detta företag som haft bruteträkenskapsår per . Dessa företag gesingen möjlighet att förlänga räkenskapsåreteftersom det då blir mer än 18 månader vilket ärmax. Den ''dubbelbeskattning'' som blir följden avatt dessa företag 1991 kommer att åsättas tvåtaxeringar (en för ordinarie räkenskapsår 1 maj1989 -- och en för -- 31december 1990) kan i många fall leda till betydandeoch i vissa fall avgörande negativa konsekvenser.Företag kan komma att hamna i en så svårlikviditetskris att konkurs kan bli följden.Sedan frågan aktualiserats har man inomfinansdepartementet insett de svårigheter som kanbli följden av omläggningen. De åtgärder som medanledning härav har föreslagits i propositionen äremellertid inte tillräckliga. Förhöjd avsättning tillresultatutjämningsfond kan endast i en del fallmildra effekterna av den beslutade omläggningen.Den grundläggande kritiken mot övergångenfrån brutet räkenskapsår till kalenderår somräkenskapsår för enskilda näringsidkare kvarstårdärmed till i stort sett alla delar. Med hänvisning till det anförda hemställsatt med upphävande av beslutet omomläggning av kalenderår som obligatoriskträkenskapsår för enskilda näringsidkare beslutaratt dessa även fortsättningsvis kan tillämpa bruteträkenskapsår för sin redovisning.