mot · GD02K254 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:K254 Medborgarnas kontroll över den politiska 1989/90 Frågan om medborgarnas kontroll över den politiska makten kommer att stå i förgrunden för 1990-talets politiska debatt. Det ökade avstånd som kan utlösas mellan väljare och valda tar sig inte bara uttryck i att den offentliga makten på en lång rad viktiga punkter fattar beslut som uppenbart strider mot opinionens uppfattning om hur vårt samhälle bör utvecklas. Det tar sig också uttryck i en frustration över svårigheterna att nå ett verkligt inflytande över politiken samt en misstro mot om den politiska makten utövas och kontrolleras efter regler som tvingar de politiska beslutsfattarna att ta ansvar. Frustrationen och misstron accentueras av att den politiska makten i haft en kontinuerlig tillväxt och fått en allt mer ökad betydelse för medborgarnas vardag sedan den nu gällande författningen antogs 1974. Efter mångårigt förberedelsearbete antogs nu gällande regeringsform och trädde i kraft med början av 1975. Under de denna varit grunden för vårt statsskick har den uppvisat allt fler brister sett ur medborgarnas perspektiv. Svenska folket har ett mycket begränsat inflytande över den offentliga maktutövningen. Delvis beror detta på frånvaron av en maktdelning. Till en annan del beror det på att kombinationen av starka partigrupper och parlamentarism i viss mån upphäver den parlamentariska kontrollen. Frånvaron av personval är i detta hänseende en viktig faktor av betydelse både för bristande kontroll och för medborgarnas frustration och begränsade inflytande. Det är mot denna bakgrund inte förvånande att vi ser ett vikande intresse för den traditionella politiken. När man regeringsform till nackdel för maktdelningen lade tyngdpunkten på , förbisågs behovet av kontroll av att de olika högsta statsorganen håller sig inom de gränser som grundlagen uppställer. Den rättsliga tolkningen av grundlagen utövas i praktiken genom politiska majoritetsbeslut, vilket inte är förenligt med de principer som rättsstaten uppställer. De enskilda människornas ställning har i konsekvens därmed hamnat i skymundan. Rättighetsreglerna är alltjämt ofullständiga. Äganderätt och integritet är exempel på viktiga rättigheter som har ett svagt skydd i nu gällande regeringsform. Mot denna bakgrund framstår det som utomordentligt angeläget med en ny konstitutionell debatt i . bör möta med en ny författning som bygger på utökat medborgerligt inflytande, förstärkta rättig- Mot. 1989/90 heter för de enskilda medborgarna samt en kontroll av den offentliga makten K254 på basis av grundlagens bestämmelser helt och fullt. Ett ökat medborgerligt inflytande kan uppnås genom införandet av personval och beslutande folkomröstningar. Förstärkta rättigheter kan uppnås genom en grundlag som tar sin utgångspunkt att garantera individernas rättigheter och inte i den politiska maktens behov av enkla beslutsregler. Den politiska makten kan ges en bättre kontroll bl.a. genom antingen en utökad lagprövningsrätt, förändrade former för KU:s verksamhet eller inom ramen för en ny författning i en författningsdomstol. Detta var utgångspunkterna för det förslag till en ny grundlag som en sexmannagrupp, vari undertecknad ingick, presenterades 1988. I förslaget lades stor vikt vid möjligheten att välja de politiska företrädarna genom direkta val. Även i övrigt spelade direkta personval stor roll bl.a. vad gäller den konstitutionella kontrollen. Rättighetsskyddet var utbyggt. Möjligheterna till kontroll av de styrande var centrala i detta förslag liksom möjligheten till beslutande folkomröstningar. Förslaget som var avsett att ställa konstitutionella frågor i debattens fokus och ställa grundläggande begrepp under diskussion förtjänar att vara ett bidrag till den parlamentariska process som är nödvändig för att skall få en ny grundlag. Sexmannagruppens förslag till ny regeringsform lyder som följer: 1 kap Statsskickets grunder 1 § Det svenska riket är en sammanslutning av fria medborgare. Medborgarnas frihet och rätt till liv och egendom värnas av grundlagarna. Staten skyddar riket mot yttre och inre fiender, upprätthåller lag och ordning samt främjar välfärden och vården av natur och kultur. 2 § All offentlig makt utövas under lagarna genom folkstyrelse. Folkstyrelsen förverkligas genom att folkets företrädare i riket och i kommunerna utses i allmänna, fria, hemliga och direkta val med lika rösträtt samt genom folkomröstningar. 3 § Denna regeringsform, tryckfrihetsförordningen och succes sionsordningen är rikets grundlagar. 4 § Statschefen företräder riket. Konung eller drottning inträder i ämbetet som statschef enligt reglerna i successionsordningen. 5 § Folket företräds av , statsministern och vissa do mare samt lokalt och regionalt av kommunernas högsta beslutande församlingar. 6 § Som svenska folkets valda ombud stiftar lag, be stämmer om statens inkomster och utgifter samt granskar rikets styrelse och förvaltning. 7 § Regeringen styr riket. Regeringens chef är statsministern. Han utser statsråd som dess medlemmar. 8 § Den offentliga förvaltningen ombesörjes av statliga och 1* 1989/90. 9 § Rättsskipningen fullgörs av självständiga och oavhängiga Mot. De dömer i tvister mellan enskilda och mellan K254 enskilda och det allmänna. Författningsdomstolen tryggar domstolarnas självständighet och oavhängighet. Den avgör tvister om grundlagarnas tillämpning. 10 § Lag skall stiftas med utgångspunkt från att alla behandlas lika under lagarna. Ingen åtskillnad till person får göras med hänsyn till ras, ursprung, religion, politisk åskådning, förmögenhet, ställning i samhället eller annat liknande förhållande. 11 § Regeringen, förvaltningsmyndigheter, domstolar och andra organ, som anförtros myndighetsutövning, skall iaktta allas likhet inför lagen och besluta på saklig och opartisk grund. 2 kap Medborgerliga fri- och rättigheter 1 § har rätt till sitt liv. Dödsstraff får icke förekomma. 2 § Ingen får underkastas kroppsstraff eller annan omänsklig eller förnedrande behandling. Yttrande får ej framtvingas genom tortyr eller annat kroppsligt ingrepp. 3 § Varje medborgare har rätt att fritt välj a bostadsort och vistas fritt i riket, utom då i särskilda fall, angivna i lag, en inskränkning är nödvändig för att skydda rikets säkerhet, liv, egendom eller natur. Ingen medborgare får hindras att lämna riket eller återvända till riket, dock att reseförbud får meddelas enligt föreskrift i lag under utredning om brott. Ej heller får någon berövas egendom till följd av att han lämnar riket. Beträffande utlänning skall asylrättens grundsatser iakttagas. 4§ Ingen får berövas sin frihet eller eljest åläggas begränsningar Mot. i sin rörelsefrihet annat än enligt föreskrift i lag sorn påföljd K254 av brott, till fullgörande av tjänsteplikt eller till skydd för eget eller annans liv eller hälsa. 5 § Ingen får hållas i tvångsarbete eller slaveri. Tjänsteplikt får föreskrivas för upprätthållande av rikets försvar och för säkerställande av annan viktig samhällsfunktion samt för bistånd i nödsituation. 6 § Den som anhålls som misstänkt för brott skall räknat från midnatt efter det att ingripandet skett ställas inför domstol, som bestämmer om häktning. Den som hålls i häkte för brott skall få sin sak prövad i rättegång som skall påbörjas senast räknat från den dag frihetsberövandet skedde. 7 § Ingen får fällas till ansvar för brott för gärning, som ej var straffbelagd i lag då gärningen begicks. Inte heller får för brott utmätas strängare brottspåföljd än som fanns i lag föreskrivet då gärningen ägde rum. Förverkande av egendom som brottspåföljd eller åläggande av vite till det allmänna får endast ske med stöd av lag på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. 8 § har rätt till . Husrannsakan får dock ske enligt föreskrift i lag vid misstanke om brott, på vilket strängare straff än fängelse kan följa. För husrannsakan fordras beslut av domstol utom i fall då fortsatt brottslig verksamhet måste förhindras. Till grund för utmätning eller annan fullgörelseåtgärd eller för kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd skall ligga beslut av domstol. 9 § är skyddad mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse, hemlig avlyssning och upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande. Vid misstanke om brott, på vilket strängare straff än fängelse kan följa, kan dock domstol enligt föreskrift i lag tillåta sådant ingripande. är skyddad mot påtvingat kroppsligt ingrepp och Mot. Vid misstanke om brott, på vilket stränga- K254 re straff än fängelse kan följa, eller för bevisupptagning efter beslut av domstol, är sådant ingrepp tillåtet i den mån det stadgas därom i lag. 10 § har rätt till personlig integritet enligt vad därom är stadgat i lag. Det allmänna får ej insamla personuppgift utan att stöd för detta finns i lag. Insamlad personuppgift får av det allmänna ej användas för andra ändamål än det för vilket den insamlats, såvida ej samtycke lämnas från den som uppgiften berör. Vid misstanke om brott, på vilket strängare straff än fängelse kan följa, eller för bevisupptagning efter beslut av domstol får uppgift lämnas enligt vad som finns stadgat i lag. 11 § Allmänt åtal får väckas endast av allmän åklagarmyndighet, som enligt föreskrift i lag är behörig därtill, samt av justitiekanslern eller av justitieombudsman. 12 § är tillförsäkrad opartisk och offentlig rättegång inför domstol som enligt lag är behörig, när fråga är om ansvar för brott eller om civil tvist. Domstol får med stöd av föreskrift i lag besluta om förhandling inför lyckta dörrar, när så är nödvändigt för att skydda viktiga enskilda eller allmänna intressen på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. Den som åtalats för brott skall betraktas som oskyldig till dess hans skuld visats och lagligen fastställts. Den åtalade skall äga tillgång till offentlig försvarare, som utses av domstol, om strängare straff än böter kan följa på brottet, samt vara tillförsäkrad insyn i alla handlingar i målet. 13 § är tillförsäkrad skydd för sitt familjeliv och har rätt att ingå äktenskap, bilda familj och uppfostra sina barn på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. 14 § har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religions frihet på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. Ingen får utan eget samtycke registreras för sin åsikts skull i allmänt register. 15 § är tillförsäkrad yttrande- och informationsfrihet. Därmed förstås rätt att fritt meddela sig i tal, skrift, radio, K254 television eller film eller på annat sätt och att inhämta, motta och sprida uppgifter i media på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. Rätt att framställa film och att sända radio- och TVprogram skall tillkomma envar, som registrerat sig som utgivare och uppfyller de behörighetsvillkor, som enligt lag uppställts i det allmännas intresse på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. Om tryckfriheten gäller vad som är föreskrivet i tryckfrihetsförordningen, där bestämmelser också finns om rätten att ta del av allmänna handlingar. 16 § är tillförsäkrad mötesfrihet och föreningsfrihet och har rätt att tillsammans med andra bilda sammanslutningar på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. Förening eller sammanslutning får ej vägra någon utträde eller inskränka någon frihet, som varje medborgare är tillförsäkrad. Ingen sammanslutning får missbruka sin ställning att ansluta någon till politiskt parti eller annan åsiktsgrupp utan dennes eget samtycke. 17 § fysisk eller juridisk persons rätt till sin egendom skall Ingen får berövas sin egendom genom expropriation eller annat sådant förfogande utan stöd i lag och mot skattefri ersättning som motsvarar förlusten. Då så är nödvändigt får på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle i lag bestämmas om användningen av egendom. Leder sådan rådighetsinskränkning till särbehandling av egendom på sätt, sorn medför skada eller förlust av någon betydelse, skall ersättning utgå på samma sätt som vid expropriation. 18 § Varje medborgare har rätt till fritt val av arbete, yrke och Då så är nödvändigt får föreskrifter lämnas i lag om villkor, som fordras för att utöva yrke eller näring, på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. Näringsutövning får endast förbjudas, om det är nödvän- K254 digt av hänsyn till landets säkerhet eller till skydd för liv, hälsa eller natur. Medför förbud eller särbehandling skada eller förlust av någon betydelse, skall ersättning utgå på samma sätt som vid expropriation. Enskild verksamhet får ej genom skattelättnad eller stöd av allmänna medel beredas sådan fördel, att annan enskilds näringsutövning blir påtagligt missgynnad. 19 § skall ha rätt att fritt ingå avtal med andra för att sörja för egna eller gemensamma angelägenheter. Begränsningar får göras i avtalsfriheten genom föreskrifter i lag endast på sätt som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. Förbjuds tillämpning eller fullgörelse av avtal i statens eller kommuners intresse, skall ersättning utgå för härav föranledd skada eller förlust av någon betydelse. Stat och kommun skall som avtalspart i alla avseenden vara rättsligt likställda med enskild avtalspart. 20 § Skatter och avgifter får det allmänna ålägga enskilda endast med stöd av lag. De skall till form och innehåll, syften och omfattning motsvara det vedertagna i ett demokratiskt samhälle. Skatt får ej uttas i syfte att överföra egendom från en begränsad grupp enskilda till en annan eller för att föra till staten, någon grupp eller sammanslutning viss egendom. Skatt på en persons årsinkomst får inbegripet arbetsgivaravgifter som belastar ersättning för arbete icke överstiga hälften av inkomsten, såvida ej med en majoritet av två tredjedelar av ledamöterna medger detta eller landets säkerhet kräver det i krig, vid krigsfara eller annat nationellt nödläge. Beslut att av enskild utta högre skatt än hälften av hans årsinkomst gäller för ett budgetår i sänder. Samma ordning gäller, om det allmänna vill av en enskild i förmögenhetsskatt och inkomstskatt tillhopa utkräva mer än hälften av den årliga avkastningen av förmögenheten i skatt. Skatt eller avgift får ej uttas med högre belopp än det vartill skatter och avgifter skulle uppgått enligt de regler som gällde när betalningsskyldigheten inträdde. 1989/90 K254 21 § Innehåller konventionen mellan europeiska länder angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna eller dess tilläggsprotokoll skydd utöver vad regeringsformen medger, skall det mer vidsträckta skydd, som konventionen eller dess tilläggsprotokoll ger, gälla. 22 § Inskränkning i de medborgerliga fri- och rättigheter som är skyddade i grundlag får beträffande utlänning göras i särskild ordning genom lag. För antagande av sådan lag fordras bifall av minst två tredjedelar av ledamöter, att lagens föreskrifter är förenliga med internationella förpliktelser, och att de överensstämmer med vad som är vedertaget i ett demokratiskt samhälle. 1 § Statschefen är rikets främste företrädare. 2 § Under statschefens ordförandeskap sammanträder regering en till konselj. I konselj behandlas frågor av synnerlig vikt för riket. Statschefen hålles fortlöpande underrättad om rikets angelägenheter av regeringen. 3 § Som statschef får endast den tjänstgöra som är svensk med borgare och fyllt . Den som fullgör uppgift som statschef får icke utöva annan tjänst. 4 § Är konungen förhindrad att fullgöra uppgiften såsom stats chef, inträder enligt gällande tronföljd medlem av konungahuset, som ej är hindrad, att som riksföreståndare fullgöra uppgiften som statschef. Kan ingen av kungahuset inträda som riksföreståndare, fullgör talman, med tillfälligt frånträdande av talmansskapet, som riksföretåndare uppgiften som statschef. 5 § Utslocknar konungahuset utser ny konung. första omröstning i valet fordras fern sjättedels majoritet för K254 val av ny konung. Om sådan majoritet ej uppnås hålles nya omröstningar. För val av ny konung krävs vid andra omröstning två tredjedels majoritet och, om då sådan majoritet ej nås, vid en tredje omröstning flertalet av kammarens ledamöter och slutligen, om så erfordras, vid en fjärde omröstning flertalet röstande. 6 § Konungen kan ej åtalas för sina gärningar. kan ej åtalas för sina gärningar som statschef. Är statschefen kvinna, gäller för drottningen detsamma som i denna regeringsform stadgas om konungen. 1 § består av en kammare med 151 ledamöter. 2 § Varje myndig svensk medborgare har rätt att i val till riks dagen avge en röst. upprättas en röstlängd, som skall ligga till grund för val. 3 § till hålls , vars årtal är jämt delbart med fyra, som bestämts i lag. 4 § För val till utgör varje län en valkrets. Valkretsarna tilldelas riksdagsmandat i förhållande till den andel av de i riket röstberättigade, som är bosatt i valkretsen. Mandattilldelningen fastställs före varje val av författningsdomstolen efter förslag av den centrala valmyndigheten. 5 § Röstberättigad medborgare är valbar som ledamot av riks Som kandidat i valkrets godtas valbar medborgare, som visat, att minst fem hundra andra väljare stöder hans kandi Kandidat får vid val kandidera i endast en valkrets. 1989/90 För varje kandidat skall anges en ersättare. Om godkännan- K254 de beslutar den lokala valmyndigheten. Den lokala valmyndigheten ombesörjer att valsedlar upprättas för valkretsen, som upptar de godkända kandidaternas namn i bokstavsordning. Valsedel skall ange antalet riksdagsmandat i valkretsen. 6 § Den röstande anger på valsedeln den turordning i vilken han önskar utse kandidaterna till ledamöter av med siffror i följd från ett till det tal, som motsvarar antalet valkretsmandat. Lägre siffra turordnar kandidat före kandidat med högre siffra. Valkretsmandat tilldelas kandidaterna i valet allteftersom de erhållit de högsta röstetalen. Dessa bestäms vid sammanräkning efter grunder, som anges i lag. 7 § Blir mandat ledigt övertages det av den avgångnes ersättare. Finns ej sådan anordnas ny sammanräkning av valet i den valkrets, där ledigheten uppkommit. Till riksdagsledamot utses då den bland återstående kandidater, som har det högsta röstetalet. 8 § Besvär över val till prövas och avgöres av för 9 § Ytterligare bestämmelser om val till meddelas i riksdagsordningen eller annan lag. 1 § sammanträder till . eller talmannen kan bestämma annan mötesplats. 2 § utser inom sig för varje valperiod en talman samt en förste och en andre vice talman. 1** 1989190. utser inom sig vid varje konstitutions- Mot. utskott, utrikesutskott, finansutskott, lagutskott och för- K254 svarsutskott samt de övriga utskott finner behövliga. 3 § Regeringen och riksdagsledamot får väcka förslag i frågor, som enligt regeringsformen avgöres av . Riksdagsledamot får framställa interpellation eller fråga till statsråd i angelägenhet, som hör till dennes ansvarsområde. 4 § Innan avgör ärende, skall detta ha beretts av ut Om en tredjedel av utskottets ledamöter finner ett ärende otillräckligt berett, får utskottet ej avsluta ärendets behandling förrän ytterligare beredning skett. Arten och omfattningen av denna beredning bestäms av utskottets ordförande och vice ordförande eller, om dessa ej enas, av talmännen. 5 § Utskottets möten skall vara offentliga, när en tredjedel av utskottets ledamöter begär det, utrikesutskottets och försvarsutskottets dock endast när samtliga ledamöter är ense därom. 6 § Vid omröstning i gäller som beslut den mening, som samlar mer än hälften av de röstande, om ej annat följer av regeringsformen. 7 § beslut expedieras av talmannen. 8 § Fullgörandet av uppdrag som riksdagsledamot har företräde framför annan tjänsteuppgift eller likartad förpliktelse. 9§ Misstänks riksdagsledamot för brott, får han gripas, anhållas eller häktas endast om misstanken avser brott för vilket gäller straff som ej är lindrigare än fängelse . Talan får ej väckas mot riksdagsledamot i anledning av yttrande eller handling under utövande av uppdraget med mindre så medger i beslut, om vilket minst fem sjättedelar av de röstande förenar sig. 10 § Ytterligare bestämmelser om riksdagsarbetet lämnas i riks- Mot. 1989/90 dagsordningen. 6 kap Statsministern och regeringen 1 § Statsministern och statsråden utgör regeringen. tern leder regeringens arbete. 2 § Statsministern utses genom val som hålls de jämna år, då riksdagsval ej sker, som bestäms i lag. Valet avser en period av . I valet får envar vid riksdagsval röstberättigad avge en röst. För valet gäller den för riksdagsval upprättade röstlängden. 3 § Röstberättigad medborgare, som fyllt , får kandidera i val av statsminister. Som kandidat i statsministerval godkänns valbar medborgare, som visar att minst fem tusen andra väljare i riket stöder hans kandidatur. Varje riksdagsledamot har rätt att kandidera i val av statsminister. Godkännande av kandidater sker före valdagen av den centrala valmyndigheten. 4 § Till statsminister utses den kandidat, som erhåller mer än hälften av rösterna i statsministervalet. Uppnår ej någon kandidat sådant röstetal, anordnas en ny valomgång senast efter den första mellan de två kandidater, som i denna samlat flest röster. Till statsminister utses den, som erhåller flest röster i den andra valomgången. 5 § Statsministern utser och entledigar statsråden i regeringen. Statsministern och statsråd skall vara svenska medborgare och får ej inneha allmän tjänst eller utöva verksamhet, som kan rubba allmänhetens förtroende. Statsministern utser bland statsråden en vice statsminister som sin ersättare. 6 § Statsministern insätts i sitt ämbete av konungen dagen efter Mot. det att sammanräkningen avslutats i det val då han utsetts. Därmed avgår den tidigare regeringen. 7 § Avgår statsministern eller får han varaktigt förfall övertar vice statsministern ledningen av regeringsarbetet. Återstår mindre än till nästa statsministerval, inträder vice statsministern som statsminister. I annat fall ordnas urtima val av statsminister för återstoden av regeringsperioden. Sådant val tillgår på samma sätt som ordinarie val. 8 § Besvär över val av statsminister prövas och avgörs av för 9 § Ytterligare bestämmelser om val av statsminister meddelas i 10 § Statsministern åtnjuter samma skydd som riksdagsledamot i fråga om ingripanden i anledning av brott. 1 § Regeringen styr riket, framlägger för förslag till lag och förslag till riksstat samt verkställer beslut. 2 § För beredning av regeringsärenden skall finnas ett regerings kansli med departement för skilda verksamhetsgrenar. För skötseln av utrikesärendena skall finnas ett utrikesdepartement. Statsministern utser bland statsråden chefer för departementen. Två av statsråden skall vara lagfarna. Regeringen fördelar regeringsärendena mellan departementen. 3 § För beredning av regeringsärendena skall regeringen inhäm ta upplysningar och yttranden från berörda myndigheter och lämna tillfälle för sammanslutningar och enskilda med Mot. 1989/90 särskild sakkunskap att yttra sig i ärendet. 4 § Statsministern kallar statsråden till regeringssammanträde och för ordet vid sammanträdet. För att regeringen skall vara beslutför fordras att minst fem statsråd deltar i regeringssammanträdet . 5 § Regeringen kan genom förordning överlämna till statsråd, som är chef för departement, att på regeringens vägnar avgöra mindre viktigt regeringsärende, som tillhör departementets verksamhetsområde. 6 § Vid regeringssammanträde är departementschefen föredra gande i ärende som hör till hans departement. Berör en fråga flera departement, förordnar statsministern om ansvarsfördelningen mellan olika föredragande. 7 § Vid regeringssammanträde skall protokoll föras. mening skall antecknas i protokollet. 8 § Författningar, förslag till och andra expeditioner av regeringens beslut skall skrivas under av statsministern eller hans ersättare och föredragande statsråd på regeringens vägnar för att bli gällande. Regeringen kan dock förordna, att tjänsteman vid får expediera regeringsärende av mindre vikt. 1 § Folkomröstning skall anordnas i de fall som anges i denna