mot · GD02A802 · 1990-01-11 00:00:00 — Motion till 1989/90:A802 av m.fl. (fp) Jämställdhet - Den förlängda föräldraförsäkringen kan bli en kvinnofälla. Ju kvinnor är borta från arbetet desto svårare får de att komma igen. Männen måste stimuleras att utnyttja ledigheten. Pappaledigheten vid barns födelse bör stegvis byggas ut till en pappamånad. Vi anser att staten som arbetsgivare har ett särskilt ansvar att stimulera män att ta föräldraledigt. - Den effektivaste åtgärden för att öka jämställdheten och minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män är att bryta de offentliga monopolen. Om alternativen släpps fram i barnomsorgen och avskaffas underlättas daghemsutbyggnaden. Men det räcker inte att erbjuda möjligheter att jobba i egen regi. Vi måste också bättre ta tillvara de offentliganställdas kreativitet och skaparkraft. - Sänkta marginalskatter är gynnsamt för jämställdheten. har de samlade marginaleffekterna avskräckt många lågavlönade och deltidsarbetande från att öka sin arbetstid. Om skattereformen genomförs blir det väsentligt mer kvar av en inkomstökning. - Jämställdhetslagen bör skärpas. - Kvinnojourerna gör en ovärderlig insats. föreslår att de beviljas ett särskilt anslag på . Förföljda kvinnor måste få en reell möjlighet att byta personnummer. - Vi föreslår att en arbetsgrupp tillsätts som skall bevaka jämställdhetsaspekterna av EG-harmoniseringen. Det är dags för en ny jämställdhetsoffensiv i . Jämställdhet är inte ett visst samhällstillstånd som en gång för alla uppnås, utan snarare en strävan som måste hållas levande under skiftande yttre förhållanden. har födelsetalen ökat kraftigt i . Vi får fler barn och fler föräldrar, som sannolikt inte kommer att låta sig nöja med dagens brister i barnomsorgen eller med de begränsade möjligheter att förena föräldraskap och förvärvsarbete som existerat. Ett av de stora problemen på arbetsmarknaden är bristen på arbetskraft. Innovationsrikedomen har varit stor inom företagen. Flera stora arbetsgivare har under det senaste året försökt hjälpa sina anställda genom att anställa barnskötare och förskollärare och bilda föräldrakooperativ. Det avgörande i en ny offensiv för jämställdhet måste vara att göra jämställdheten till en mansfråga lika mycket som en kvinnofråga. En nyckel för att engagera männen är deras roll som pappor. Det räcker inte med att bygga ut barnomsorgen, eller ens att göra den mer flexibel. Männen måste uppmuntras att utnyttja inte bara de lediga dagar som utgår vid barnets födelse utan också andra former av föräldraledighet, ledighet för vård av sjukt barn, deltidsarbete när barnen är små etc. För detta krävs inte bara förstående arbetsgivare, utan arbetsgivare som har klart för sig att det är utvecklande för alla att ta hand om barn och att den kvinna eller man som ägnar tid åt detta får erfarenheter som är till nytta också i en rad andra situationer. De erfarenheter som föräldraledighet ger bör i många sammanhang kunna vara en merit också i arbetslivet. 1.1 En friare mansroll Mans- och papparollen har utvecklats en hel del under , även om det återstår mycket att göra. Dagens pappor har ett helt annat ansvar för och delaktighet i hem, familj och hushåll än vad som var fallet för en generation sedan. Denna förändring av mansrollen har varit en av förutsättningarna för att fler kvinnor fått chanser i arbetsliv och politik. Och det är bara genom att denna mannens frigörelse fortsätter som kvinnans frigörelse kan gå vidare. Den insikt om den traditionella mansrollens begränsningar och den vilja till större delaktighet som finns hos många män är en viktig och stor kraft att ta tillvara i arbetet för jämställdhet. Den utveckling som pågår tar sig bl.a. uttryck i att de flesta pappor numera är med vid barnens födelse. Men många reagerar mot att de sedan ofta är tvungna att gå hem. Det är därför värdefullt om fler landsting kunde ha BB-avdelningar där det finns möjlighet för pappor att stanna kvar och övernatta efter förlossningen. Det vore också en fördel om fler barnavårdscentraler i samband med barnets födelse ordnade regelbundna pappaträffar. Ett annat uttryck för en mansroll i förändring är att den nuvarande s.k. pappaledigheten vid barns födelse utnyttjas i stor omfattning. Det genomsnittliga uttaget är av tio möjliga. arbetar för att stegvis bygga ut mäns fristående rätt till ersättning i samband med barns födelse . I ett första steg fr.o.m. föreslår vi att ledigheten byggs ut . Vi vill på detta sätt uppmuntra ett positivt beteende och bygga vidare på en lyckad jämställdhetsreform. Förhoppningsvis är det också en väg att locka fler män att ta en större del också av föräldraledigheten. Den förlängda föräldraledigheten kan bli en kvinnofälla. Ju längre kvinnor är borta från arbetet desto svårare får de att komma igen. Männen måste därför stimuleras att utnyttja ledigheten genom att denna erfarenhet tillgodoräknas vid t.ex. tjänstetillsättningar. 1 * 1989190. A801 sami Nr A801-803 Av män med små barn arbetar deltid. Av kvinnor Mot. i samma situation arbetar ungefär hälften deltid, en knapp tredjedel heltid A802 och resten förvärvsarbetar inte alls. Anmärkningsvärt är att män med barn arbetar mer än män som inte har minderåriga barn. Betydligt större ansträngningar måste göras för att uppmuntra och möjliggöra också för män med minderåriga barn att välja förkortad arbetstid. Mycket talar för att det fortfarande finns ett avsevärt motstånd mot pappaledighet i arbetslivet. informationssatsning - Pappa kom hem - är ett positivt steg som bör följas av fler. Här har även JämO en viktig uppgift. Samlevnadsundervisningen under värnplikten har haft en begränsad omfattning men erfarenheterna är goda där den prövats. Det är viktigt att utnyttja de tillfällen som erbjuds att diskutera könsroller och samlevnadsfrågor. De borde ha en given plats i t.ex. befälsutbildningen. Många av dagens bestämmelser och myndighetsrutiner begränsar mannens möjlighet att ta ansvar för sina barn. Ett exempel är att en ogift pappa måste anmäla sig som vårdnadshavare till sitt eget barn medan en gift automatiskt får vårdnaden. Systemet upplevs av allt att döma som både krångligt och förnedrande. Det är viktigt att stärka den ogifte pappans ansvar, skyldigheter och rättigheter gentemot barnen. Man bör t.ex. pröva möjligheten att man som är stadigvarande sammanboende med barnets mor inte ska behöva erkänna faderskapet utan att han antas vara far till barnet. På det sättet skulle sambon behandlas på samma sätt som gifta föräldrar. Ett sådant förslag bör föreläggas . Barnbidraget går automatiskt till kvinnan efter en separation. Det borde vara mer naturligt att fråga föräldrarna hur de vill ha det. Vid gemensam vårdnad blir barnet automatiskt mantalsskrivet på moderns hemort även när det bor stadigvararande hos fadern. Efter separationen har inte den biologiske pappan rätt till föräldraledighet medan en eventuell styvfar kan vara hemma med den andre mannens barn. Regler av detta slag borde utan svårighet kunna ändras, och det kan överlåtas åt föräldrarna att enas om vad som är bäst i det enskilda fallet. Den ökade viljan till förvärvsarbete och studier hos svenska kvinnor samt kravet på god omsorg om barnen är de viktigaste skälen till den kraftiga utbyggnad av barnomsorgen i form av daghem och familjedaghem som skett . Utbyggnaden av barnomsorgen har varit av fundamental betydelse för den ökade jämställdheten mellan kvinnor och män. Den har självklart varit viktig för både kvinnor och män men framförallt är det kvinnorna som genom den fått större valfrihet och möjlighet till självförverkligande och oberoende. Just därför och av rättviseskäl är det så allvarligt att vi fortfarande inte kan erbjuda alla som vill plats i barnomsorgen. 58 000 barn står i dagiskö. Redan det innebär att det är tiotusentals föräldrar, oftast kvinnor, som får avstå från förvärvsarbete eller som tvingas acceptera en barnsomsorg som de helst inte skulle vilja ha. Dessutom är den verkliga kön betydligt längre. SCB har beräknat behovet till cirka 100 000 platser. har slagit fast att behovet av barnomsorg skall vara helt täckt Mot. Tyvärr pekar alla prognoser på att det stolta målet inte blir verklighet. backar tyvärr också regeringen och skyller på att det fötts för många barn . Vi tror att en viktig förutsättning för att uppfylla detta mål är att ge statsbidrag till flera former av barnomsorg, personalkooperativ, företagsdagis, dagmammor enligt Uppsalamodellen och mycket annat. måste avskaffas och kommunerna måste mer aktivt stödja alla former av alternativ barnomsorg. Flera enskilda alternativ inom barnomsorgen skulle ge större valfrihet och flexibilitet. Möjligheterna att också finna lösningar som passar den egna familjen skulle öka. Det skulle t.ex. finnas plats för barnomsorg med udda öppettider. Utbildning är ett av de viktigaste sätten att ge människor möjlighet att påverka den egna livssituationen, att välja förvärvsarbete och att få inflytande i samhället. Den sneda könsfördelningen vad gäller dem som har ansvaret för utbildningen försvårar jämställdhetssträvandena. I förskolan och på lågstadiet möter barnen nästan bara kvinnliga barnskötare, förskollärare och lågstadielärare. Ju äldre barnen sedan blir desto fler manliga lärare möter de. Den här sneda könsfördelningen motverkar nytänkande hos eleverna. Snedrekryteringen till läraryrket måste brytas. 2.1 Vägen till förändring Skolan måste aktivt ta ställning för att bekämpa det traditionella könsrollstänkandet som möter oss överallt i samhället. Det handlar mycket om att förändra attityder. Eleverna måste få möta såväl kvinnliga som manliga författare och lära sig såväl kvinnornas som männens historia. De måste också få möjlighet att studera både kvinnors och mäns villkor i olika kulturer. Jämställdhetsfrågorna måste ingå som en naturlig och obligatorisk del i undervisningen. Den läromedelsgranskning som sker skall bl.a. göras från jämställdhetssynpunkt. För att lärarna skall kunna leva upp till de här kraven måste dessa få en framskjuten plats i lärarutbildning och fortbildning. Även i det dagliga arbetet på skolorna kan konkret jämställdhetsarbete bedrivas. Eleverna bör få ta ett större ansvar för sin skola, både genom att fatta beslut och genom att vara med i den praktiska skötseln, som städning och att hjälpa till i matbespisningen. I det arbetet bör man fördela uppgifterna så att flickorna ofta får göra sådant som pojkarna traditionellt sysslar med och tvärtom. Det är vidare väsentligt att försöksverksamheten med enkönade undervisningsgrupper i t.ex. data och laborationsundervisningar i fysik och kemi fortsätter. Eleverna bör redan från lågstadiet få möta kvinnor och män som valt otraditionella yrken och utbildningar. Syftet är att eleverna genom detta skall få en från jämställdhetssynpunkt positiv bild inför framtida studie- och yrkesval. 2.2 Motverka traditionella yrkesval Mot. Ett intensivt informationsarbete för att öka och stimulera nyrekrytering av A802 flickor till tekniska yrken och pojkar till serviceyrken bör göras av företag inom såväl offentlig som privat sektor. Den snäva inriktningen av elevernas yrkesval tillsammans med arbetsgivarnas traditionella sätt att rekrytera leder till att vår könsuppdelade arbetsmarknad cementeras. Kommunerna bör därför sträva efter att erbjuda arbetslösa flickor särskild yrkesorientering i form av studiebesök, sommarkurser och annat som ger inblick i typiskt manliga yrken. Arbetsförmedlingarna bör också uppmuntra till okonventionella val av kurser, utbildningar och yrkesval. Alla elever skall enligt läroplanen få prova på yrken som är typiska för det motsatta könet i samband med prao. En positiv praotid på en icke-traditionell arbetsplats kan förändra den sneda könsfördelningen till högre utbildning och yrkesval. Det är viktigt att detta genomförs i alla kommuner samt att det förbereds noga med eleven, handledaren på arbetsplatsen och elevens föräldrar. I möjligaste mån bör inte endast en elev komma till en arbetsplats helt dominerad av motsatt kön. Det finns en gymnasieutbildning som domineras av manliga elever: lärlingsutbildningen. Det är dessutom den utan jämförelse mest framgångsrika yrkesinriktade utbildningen på gymnasienivå. Det är därför angeläget att sätta in särskilda insatser för att stimulera flickor att genomgå lärlingsutbildning. uppfattning är att både kvinnor och män skall ta ansvar för såväl sin egen försörjning som för sitt föräldraskap. Det innebär att arbetslivet måste organiseras så att kvinnor och män bättre än nu kan förena förvärvsarbete med uppgifter i hem och samhälle. har en hög procent yrkesverksamma kvinnor (), men den bland jämförbara länder mest könsuppdelade arbetsmarknaden. Den svenska arbetsmarknaden är till stor del uppdelad på en kvinnodominerad och en mansdominerad sektor som i flera avseenden skiljer sig från varandra. Kvinnor arbetar framförallt inom den offentliga sektorn och män inom den privata. av den totala arbetskraften arbetar i yrken med jämn könsfördelning. En del av den löneskillnad som finns mellan kvinnor och män kan förklaras av denna segregering. Kvinnornas riktigt stora inträde på arbetsmarknaden sammanföll i tiden med slopandet av sambeskattningen 1970 och med den stora expansionen inom den offentliga sektorn 1970-85. ökade antalet anställda inom den offentliga sektorn med 550 000 personer. Av dessa var kvinnor. Dessa kvinnor valde i stor utsträckning att syssla med samma saker de tidigare gjort innanför hemmets väggar: vård och omsorg. 3.1 Stärk kvinnornas ställning på arbetsmarknaden - Bryt de offentliga monopolen och förnya den offentliga sektorn Den offentliga sektorn och särskilt den sociala tjänstesektorn är starkt dominerad av kvinnor. Offentliga alternativ är kraftigt subventionerade med skattemedel medan enskilda alternativ ofta inte får några bidrag alls. Det innebär att t.ex. en förskollärare som vill starta ett enskilt daghem inte har praktisk möjlighet att göra det. Kvinnor som vill arbeta med vård, omsorg och utbildning har därmed heller inte möjlighet att välja mer än en arbetsgivare - den offentliga sektorn. På områden där män traditionellt är verksamma finns normalt inga liknande hinder att starta enskild verksamhet. Denna ordning är omöjlig att försvara från jämställdhetssynpunkt. En stor andel av alla yrkesarbetande kvinnor i sitter fast i en låglönefälla. Genom att de inte har möjlighet att välja arbetsgivare har de svårare att ställa krav på högre löner. När undersköterskor, förskollärare m.fl. väljer att lämna sitt yrke för något annat bättre betalt arbete är detta ett slöseri med utbildad arbetskraft som behöver. För att klara den framtida barn- och äldreomsorgen måste vi slå vakt om den kvalificerade personal som finns. De måste erbjudas möjligheter till större inflytande på sin arbetsplats, möjlighet att påverka sina arbetstider och möjlighet att välja arbetsgivare. Kort sagt vårdpersonalens arbeten måste värderas högre. Att bryta de offentliga monopolen ter sig i detta perspektiv som den effektivaste åtgärden för att öka jämställdheten och minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Om konkurrens om arbetskraften rådde även inom områden som vård, omsorg och utbildning skulle löneutvecklingen också för de offentliganställda kvinnorna förbättras. Men vi måste dessutom satsa på en förnyelse av den offentliga sektorn. Det räcker inte med att erbjuda möjligheter att jobba i egen regi. Vi måste också bättre ta till vara de offentliganställdas kreativitet och skaparkraft. Vi tror att en förnyelse av den offentliga sektorn där de anställda ges möjligheter att ta eget ansvar, att utvecklas, göra karriär och få erkänsla för sitt arbete är nödvändig för att få den stora andelen kvinnor att stanna kvar. Det är inte minst viktigt att det skapas utvecklingsmöjligheter också vid sidan av att bli chef. I partimotion - mer valuta för skattepengarna behandlas detta ytterligare. har då och då krav på sex timmars arbetsdag framförts. Vi anser att det i dagens läge är bättre att arbeta för mer flexibla arbetstider. Arbetsdagens eller arbetstidens längd behöver inte regleras mer genom politiska beslut. Enligt uppfattning bör stat, landsting och kommun gå i spetsen för att genomföra en mer flexibel arbetsorganisation och mer flexibla arbetstider som ger individer, både med och utan små barn, större möjligheter till individuell anpassning av arbetstidens omfattning och förläggning. Medan tjänstemän i stor utsträckning har flextid är det av de kommunalt anställda LO-medlemmarna som har denna möjlighet. försök med flextid inom vården har detta visat sig, mot mångas förmodan, Mot. fungera mycket bra. Därför bör flextiden öka för alla anställda. också noteras att ungefär en tredjedel av kvinnorna arbetar på obekväm arbetstid mot av männen. Många kvinnor som arbetar deltid önskar heltid, men kan inte få det därför att arbetet organiserats för deltidsarbete. Målet borde vara att de flesta tjänster som inrättas är heltidstjänster, men att den anställda skall kunna välja hur mycket hon vill arbeta. Många arbetsgivare, inte minst stat och kommun, har funnit det lönsamt att inrätta deltidstjänster. Det har i sin tur lett till deltidsarbetslöshet. Arbetsgivaren sparar pengar men ofta måste samhället gå ut och betala arbetslöshetsstöd, socialbidrag osv. Detta är olyckligt och i direkt strid med jämställdhetssträvandena, speciellt som det framförallt är unga kvinnor som drabbas av ofrivillig deltid. 3.4 Statens roll sorn föregångare Eftersom många kvinnor förvärvsarbetar inom den offentliga sektorn, har såväl politiker som offentliga arbetsgivare ett speciellt ansvar för kvinnors arbetsvillkor. Den bristande jämställdheten på arbetsmarknaden kan till stor del föras tillbaka på det förhållandet att det är mannen som är . Kvinnor föder barn under den tidigare delen av sitt liv, oftast , medan männen kan bli fäder när som helst under sin förvärvsarbetstid. Det är också oftast karriärstegen är viktig. Att vara borta från sitt arbete för att vårda barn kan hindra många kvinnor från att avancera. har många företag satt in åtgärder så att den som är hemma och vårdar barn inte skall tappa kontakten med arbetslivet. SE-banken ordnar regelbundna informations- och kontaktträffar för föräldralediga. De anställda uppmuntras också att gå in och arbeta extra under sin ledighet. Det skall underlätta en återgång och motverka att tiden rusar ifrån en i yrkeslivet bara för att man väljer att ge barnen extra tid. i vill uppmuntra män att ta föräldraledigt. Därför har de valt att ge de män som utnyttjar sin rätt till ledighet en extra semesterdag per ledig månad. Föräldraförsäkringen förlängs, barnkullarna blir större och tillgången på barnomsorg för små barn är dålig. För att allt detta inte skall innebära att kvinnor blir bortkopplade från förvärvslivet måste föräldrarna dela på ansvaret. Vi anser att det är nödvändigt att staten som arbetsgivare aktivt försöker stimulera det. I samband med verksamhetsplaneringen måste ingående samtal föras mellan arbetsgivaren och den anställde. Verksamheten måste anpassas till att både kvinnor och män kommer att vara borta under längre och kortare tider. Arbetsgivaren måste uppmuntra män att utnyttja rätten till ledighet. Vi tror att det är nödvändigt med en morot till männen för att de skall känna sig extra motiverade att ta föräldraledighet. Vi föreslår att staten un- Mot. der en femårsperiod skall ge männen en extra semesterdag för varje ledig A802 Enligt är ungefär en tredjedel av alla chefer i kvinnor. Bland högre chefer är representationen avsevärt sämre än på lägre nivåer, och den privata sektorn har betydligt färre kvinnliga chefer än den offentliga. Dessutom har de kvinnliga cheferna genomsnittligt betydligt lägre lön än männen. Vid internationella jämförelser är det påfallande att trots en mycket hög andel kvinnor i förvärvsarbete har en mycket låg andel kvinnor i chefsbefattningar. Enligt är det självklart att chefer skall rekryteras bland både kvinnor och män. Staten och regeringen borde här vara föregångare. Tidsbestämda mål för en jämnare fördelning av kvinnor och män på statliga chefstjänster är nödvändiga, liksom att jämställdhetsfrågor ingår som en naturlig del av all chefsutbildning. 3.6 Löneskillnader och arbetsvärdering Löneskillnaderna mellan kvinnor och män har under en följd av år minskat. har dock en tendens till ökade löneskillnader mellan kvinnor och män kunnat skönjas. I en nyligen utkommen doktorsavhandling slås fast att såväl längre utbildning som längre arbetslivserfarenhet betalar sig sämre för kvinnor än för män. Ett skäl är att den könssegregerade arbetsmarknaden befrämjar en bestående löneolikhet mellan kvinnor och män. Detta är något som åter kan komma att öka löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Det framgår av SCBs lönestatistik för industriarbetare att löneskillnaderna mellan kvinnor och män var 1988 medan den var 1981. För att minska löneskillnaderna krävs insatser av olika slag. Den svenska jämställdhetslagens förbud mot lönediskriminering håller inte måttet vid en jämförelse med EG-direktiven. I ligger bevisbördan om lönediskriminering på den enskilda kvinnan. Uppstår en tvist kan den anställde vända sig till facket eller JämO. Enligt en dom i tvingas företagen att visa att de inte diskriminerar kvinnor vid lönesättningen. Regeringen bör få i uppdrag att undersöka om liknande bestämmelser kan införas i . En internationell konvention om lika lön för arbete av lika värde, ILOs konvention nr 100, som godkände , säger bl.a. att åtgärder ska vidtas för att främja en objektiv värdering av arbetsuppgifterna på grundval av den arbetsinsats som uppgiften kräver, om genomförandet av konventionens bestämmelser underlättas genom detta. har också godkänt FNs konvention om att avskaffa all slags diskriminering av kvinnor. Också den slår fast att principen om lika lön för arbete av lika värde måste förverkligas i praktiken. Regeringen har tagit på sig ett ansvar när de godkänt dessa konventioner, men har man inte levt upp till innehållet. Vem som tjänar vad och varför påverkas framförallt av tillgång och efter- Mot. frågan i produktionen och av efterfrågan på arbetskraft. Men lönernas stor- A802 lek för olika arbetsuppgifter styrs också av värderingar. De s.k. kvinnojobben måste uppvärderas. Kraven för olika befattningar jämförs med varandra och framförallt görs bedömningar av vilka arbetsuppgifter som anses vara de viktiga. Sådana värderingar kan i många fall vara otydliga. Tydliga blir de dock vid en systematisk arbetsvärdering. Ett sådant system har i uteslutande använts inom den privata sektorn, där framförallt männen finns. Jämställdhetslagens bestämmelser om krav på arbetsgivarens aktiva åtgärder har förfuskats. På många avtalsområden har kollektivavtal träffats vilka inneburit att JämO inte kan utnyttja möjligheten att gå in och kräva att arbetsgivaren skall vidta aktiva jämställdhetsåtgärder. Vi anser att den möjlighet som finns att genom centrala kollektivavtal avtala bort 6 § jämställdhetslagen borde tas bort. Vi anser att lagen bör kräva att en överenskommen arbetsvärdering av arbete av lika värde finns tillgänglig. 3.7 Stöd för kvinnligt företagande Fler kvinnor än män etablerar sig som företagare. har många fler kvinnor än män startat enskilda bolag. Påfallande många kvinnor är i åldern när de startar eget. I glesbygd där utbudet av arbetstillfällen är otillräckligt etablerar de sig ofta för att skapa egna försörjningsmöjligheter. Det dominerande motivet är emellertid för kvinnor precis som för män friheten - de vill utveckla sig själva och en affärsidé. Eftersom utvecklingsfonderna huvudsakligen endast vänder sig till dem som vill starta företag inom tillverkning, där antalet kvinnor är litet, är kvinnor ofta i praktiken uteslutna från möjligheter till stöd från utvecklingsfonderna. Vi anser därför att utvecklingsfondernas målgrupper även skall omfatta tjänstesektorn. Därtill anser vi att en del av utvecklingsfondernas resurser skulle kunna öronmärkas för att stödja kvinnligt företagande.