mot · GD02Bo503 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo503 av m.fl. (fp) Älvskyddet Vattenkraften har gett oss tillgång till avsevärda mängder billig elenergi som varit av stor betydelse för utveckling till en modern industrination. Men otyglade älvar och fria forsar får inte bara betraktas som terawattreservoarer. Vi måste också värna och vårda deras artrikedom och skönhetsvärden. Vi måste ta vara på allt de betyder för naturvård och kulturhistoria. Vi måste inse och värdesätta deras betydelse för samer och fritidsfiskare. har exploateringsintressena fått väga tyngst i besluten om älvarnas framtid. Vi har använt av våra större vattendrag för kraftproduktion. Därför är det nu både rimligt och nödvändigt att ge bevarandeintressena en helt annan tyngd . De orörda älvarna är inga förbrukningsartiklar som vi kan ha eller mista. De är inte vår egendom utan en nationell tillgång som det är vårt uppdrag att förvalta - för oss själva och för kommande generationer. finns det bara fyra stora, outbyggda älvar kvar: , , älvar samt . De är unika. Varje älv har t.ex. speciella vegetationsmiljöer. Vidare är det bara och älvar som är helt opåverkade. Fortsatta kraftbyggen hotar stora miljömässiga och vetenskapliga värden. Det gäller, för att citera , unika ekosystem utan full motsvarighet någon annanstans i världen. Vissa säger att vattenkraften är miljövänlig. Det är fel. Kraftutbyggnad medför en rad oåterkalleliga skador. Stora landområden blir överdämda. Sällsynta och hotade växtarter försvinner. Rennäringen trängs tillbaka ytterligare. Fisket tar skada och tidigare omfattande fiskbestånd försvinner. Fornlämningar såsom gamla fångstplatser förstörs. Naturvård är en fråga om solidaritet med kommande generationer. När krav framförs om att älvarna skall byggas ut ökar hoten mot några av sista vildmarker. De tillhör inte bara vår nation och vår generation. Vår orörda natur är alla människors och generationers egendom. Därför arbetar för en ny vattenkraftspolitik där bevarandeintressena skall väga tyngst. Framgångar - och hot har arbete för att rädda de orörda älvarna gett en del viktiga resultat. Riksdagsmajoriteten avvisade 1985 regeringens förslag om att genomföra s.k. förstudier beträffande de fyra orörda huvudälvarna i . efter första förslag om lagskydd har några av våra värdefullaste vattendrag skrivits in i naturresurslagen - däribland omstridda vattendrag som och Edängeforsen. Men hoten mot älvarna kvarstår i olika former. En rad värdefulla älvar och älvsträckor är fria för prövning i och ingår i den av riksdagsmajoriteten beslutade planen för vattenkraftsutbyggnad. Det gäller bl.a. i , Ammerån och Hårkan. En majoritet av socialdemokrater och moderater i har avvisat folkparti-förslag om att dessa vattendrag skall skyddas i naturresurslagen. beslutade regeringen ge tillstånd till utbyggnad av Klippen i älv - ett projekt som tidigare stoppades av folkpartiregeringen. Utbyggnaden av s.k. minikraftverk har medfört ett kraftigt ökat exploateringstryck mot en rad skyddsvärda bäckar och åar. Regeringens proposition om dammsäkerhet och vattenkraft var på denna punkt uttryck för både lojhet och handlingsförlamning. driver på för en omfattande kraftutbyggnad. har begärt att få göra ett ingrepp i som påverkar . Starka krafter inom socialdemokratin, framför allt LO, arbetar dessutom för att en eller flera orörda huvudälvar skall offras. Den viktigaste förklaringen till socialdemokraternas hållning är partiets band till stora intresseorganisationer såsom LO och . I deras fall är det kortsiktiga hänsyn till sysselsättningen för bl.a. byggnadsarbetare som väger tyngst. Men avvisar sysselsättningsargumentet för en fortsatt utbyggnad av vattenkraften. För det första är sysselsättningseffekterna kortvariga. När kraftverken är färdiga och vattenrallarna ger sig i väg har fasta jobb i rennäring, turism, jord- och skogsbruk försvunnit. Erfarenheterna tyder på att jobben på bli färre, inte fler. För det andra är priset för de kortsiktiga jobben för högt. Vår generation har inte rätt att offra oersättliga naturvärden för att tillfälligt lösa kraftbolagens sysselsättningsproblem. Alla avsteg från långsiktiga naturskyddsbeslut - antingen de gäller nationalparker eller älvar - är allvarliga eftersom de ger exploatörer en signal om att politikerna inte tar naturvården på allvar utan är beredda att rucka på tidigare åtaganden om de kortsiktiga förtjänsterna ter sig tillräckligt lockande. Det måste göras alldeles klart att några ytterligare ingrepp i de områden som är unika och vilka vi beslutat skydda inte kan accepteras. I det läge som har uppstått sedan en företrädare för , som hårt drivit kravet på att älvskyddet skall rivas upp, tagit över ansvaret för energipolitiken inom regeringen är det angeläget att ger entydiga besked. Hotet mot älvarna måste avvärjas. Vattenkraften är ingen miljö- och naturvänlig energikälla. Kraftutbyggnad medför tvärtom stora skador på den omgivande naturen, på fisket, på rennäringen, på jord- och skogsbruket och på kulturminnesvården. I. Vattenkraftutbyggnad skadar naturen (växt- och djurlivet m.m.) Vid kraftutbyggnad förändras landskapet kraftigt. Stora landområden blir överdämda. En utbyggnad i älv skulle t.ex. innebära att skog och renbetesland dränks. På vintrarna torrläggs dessa sjöar, och då blottläggs stora döda bottenytor. I konstgjorda vattenmagasin varierar vattennivån ofta kraftigt, i vissa fall ända upp till 35 m. Den konstgjorda sjön är som störst som . Stora delar av älvfåran torrläggs eftersom älven leds ner i berget långa sträckor. Vid en fullständig utbyggnad av älv skulle av älven torrläggas. Detta skapar givetvis svåra sår i landskapet. Även erosionen ökar. Flera tidigare kraftprojekt har inneburit ingrepp i fyra nationalparker, bl.a. som skadats mycket svårt. Den ständiga transporten av näringsämnen gör att den biologiska produktionen i älvarna är stor. På en kvadratmeter i en fors finns tiotusentals djur av ett hundratal olika arter. Den höga näringsproduktionen leder till att produktionen av fisk i strömmande vatten är två-tre gånger högre än i sjöar. Den näringsrika miljön längs älven leder också till att växtlighet och djurliv vid stränderna är mycket rikare än i omkringliggande natur. Älvdalarna har med rätta kallats ett slags långsmala oaser i det norrländska landskapet. De utgör på flera sätt pulsådror i ett kargt fjäll- och skogslandskap. Växt- och djurlivet tar skada redan vid små utbyggnader. När vattennivån förändras förstörs strandvegetationen. Djurlivet på botten av sjöarna påverkas kraftigt. I en insjö som reglerats 5 m minskade djurlivet ner . De skador som vattenkraftutbyggnaden medför kan inte repareras. Stora områden lämnas biologiskt döda. Vattenkraftens utplåning av växt- och djurliv i sjöar och vattendrag är enligt än mer omfattande än vad försurningen åstadkommit. Till detta kommer att en exploatering av de återstående älvarna skulle innebära att våra sista större vildmarker försvinner. Just vildmarken gör dessa områden ovärderliga för naturvård och turism och helt unika i ett europeiskt sammanhang. De bottendjur som försvinner eller minskar vid kraftutbyggnad är viktig föda för många fiskarter. Dessutom torrläggs eller överdäms fiskarnas lekplatser. Laxens och laxöringens vandringar skärs av eller försvåras. Det är därför självklart att fritidsfisket starkt påverkas av kraftutbyggnad. Det finns nu omkring 2 miljoner fritidsfiskare i . 700000 av dessa har fiske som sin vanligaste fritidsaktivitet. av fritidsfiskarna vill fiska i strömmande vatten, och fisket är en av de vanligaste orsakerna till att människor turistar i . Det kan visserligen finnas rikligt med fisk också i utbyggda älvar men desssa arter är i allmänhet av mindre värde. Lax och öring får mycket svårt att klara sig. Det har förekommit många försök att kompensera bortfallet av strömfiske, t.ex. genom fiskodling, men ett av många problem är att odlingen kan leda till att fiskbestånden drabbas av inavel och efter hand degenererar. Det är därför viktigt att det finns kvar genetiskt opåverkade fiskstammar. Reproduktion av lax i t.ex. älv omöjliggörs vid en utbyggnad. De outbyggda älvarna har ovärderlig betydelse för fisket genom reproduktionen av arter som fiskas i och för att skydda fiskstammar med bevarad genetisk variation. Den vildlekande laxen är en naturlig genbank för avelsfisk, utan vilken odling av lax skulle bli omöjlig. Att på konstlad väg - med enbart odlad lax - upprätthålla laxstam är omöjligt. Älvdalarna har stor betydelse för renskötseln. kan en isbelagd älv användas vid flyttning av renarna. Eftersom snötäcket är tunt i dalgångarna smälter snön snabbare. Det gör älvdalarna lämpliga både som vårbetes- och kalvningsland. När vattnet däms upp är det ofta renbetemarker som blir översvämmade eller omöjliga att använda. Det avgörande är inte hur stora markerna är utan deras kvalitet och deras betydelse för samebyn. Den vattenkraftutbyggnad som redan genomförts har medfört att samernas möjligheter att bedriva renskötsel och därmed bevara sin kultur starkt försvårats De flesta samebyar har drabbats av svåra skador enom kraftutbyggnad. Vattenkraftutbyggnad skadar våra kulturminnen De äldsta daterade boplatsfynden i är 6 000-7 gamla. Fångstkulturen var framför allt knuten till älvdalar och sjösystem. Eftersom fornlämningar och kulturmiljön befinner sig nära strandkanten tar de skada redan av små ingrepp. Särskilt värdefulla är de orörda fångstkulturmiljöerna vid Nedre Långan, och älv. ängsområden och lämningar från jordbrukskultuen under senare århundranden påverkas av kraftutbyggnad. Detsamma gäller självfallet alla lämningar från den samiska kulturen i fjällområdena. Många kulturminnen kräver stora skyddsområden för att kunna komma till sin rätt. Det gäller t.ex. lämningar från fångstkulturen. Den Ekströmska utredningen understryker starkt kulturminnesvårdens betydelse i dessa områden: Från internationell synpunkt motsvarar dessa kulturlandsmiljöer naturvårdens vildmarksområden. För vissa typer av förhistoriska miljöer kan man här med fog tala om sista orörda kulturlandskapsmiljöer. Inte heller jord- och skogsbruket lämnas opåverkat av vattenkraften. I detta avsnitt skall vi - utan anspråk på fullständighet - ge några exempel på de värden som hotas om dessa energipolitiskt betydelselösa men miljömässigt mycket värdefulla vattendrag förstörs. Listan på vattendrag som kan skyddas har dess värre blivit kortare än genom regeringens utbyggnadsbeslut beträffande Klippen. är enda i stort sett outbyggda vattendrag. beräknas ge 39 GWh/år. I ån och dess dalgång lever sex arter av i hotade eller sällsynta ryggradsdjur. Det handlar bl.a. om utter, hasselmus och kungsfiskare. hyser det största av landets tre bestånd av den utrotningshotade fisken malen - största sötvattenfisk som är upptagen på Världsnaturfondens lista över hotade djur. Ån är klassad som riksintressant för naturvården med för landet unika naturområden i form av förgrenade älvfåror s.k. kvillar med mycket rik växtlighet och med en rad sällsynta växter. I finns också den mest growuxna havslaxöringstammen i . En betydande del av de reproduktionsområden som denna berömda laxöringsstam har kommer att förstöras av den kraftverksutbyggnad som planerar vid . Dessutom kommer en lång sträcka av ån att förlora en stor del av sitt vatten och långa konstgjorda kanaler att grävas vid sidan av ån där vattnet leds till kraftverket. Ett annat hot mot är de årensningar och invallningar som börjat genomföras med mycket stora skador på naturen och på malens reproduktionsmöjligheter som följd. Det är alldeles nödvändigt att dessa ingrepp stoppas. är ett av de finaste vattendrag med vildmarkskaraktär vi har kvar i . Den har ett utomordentligt fint fiske efter harr och är ett populärt kanotvatten. har Hylströmmen i förts till de vattendrag som är skyddade i naturresurslagen men det är angeläget att hela den övre delen av skyddas. har föreslagit att hela älven uppströms skall göras till naturreservat. Ett interimistiskt reservat föreligger redan. Vid älven har man bl.a. hittat flera mycket sällsynta växter. Här finns också en fast stam av den hotade uttern. har mycket stor betydelse för turismen. Den ligger bl.a. lättillgängligt för många människor i . Förutom tidigare planer på att bygga ut Hylströmmen finns också planer på minikraftverk bl.a. i Storlugnet vilket skulle få stora konsekvenser för naturen och fisket på ett av de finaste avsnitten i älven. Bl.a. skulle en lång sträcka på flera kilometer rensas och flera kilometer dämmas upp. Hårkan är ett biflöde till . Utbyggnaden - de bägge projekten - beräknades av vattenkraftberedningen ge sammanlagt 113 GWh. Utbyggnad avstyrktes inför behandlingen av vattenkraftsplanen bl.a. av de berörda kommunerna, , , planverket och . Skäl som anfördes var älvsträckans läge nära , dess lättillgänglighet, dess betydelse för fisket och för kulturminnesvården. Området är rikt på fornlämningar bl.a. i form av fångstgropar och stenåldersboplatser. Inom området finns nästan 500 registrerade fångstgropar. Älven är vidare av riksintresse för fritidsfisket och är ett av de få kvarvarande tillhållen för uttern. Ammerån är den sista helt orörda älven i . Planerna är att en del av Ammeråns vatten skall ledas över till med hjälp av en tunnel. I vattenkraftberedningens betänkande uppgavs projektet ge 158 GWh/år. I utredningen och miljö 1974 ansågs Ammerån ha mycket höga bevarandevärden och placerades i näst högsta klassen. Ån är belägen i landets mest kraftverkstäta kommun, , och i det län, , där exploateringen av älvarna har gått längst. Den uppges vara landets kalkrikaste älv och den som längst kan stå emot försurningen. Projektet har avstyrkts bl.a. av , , , och kommun. Viktiga skäl är att Ammerån är helt outbyggd och har mycket stor betydelse för fritidsfisket och därmed för turismen. Meåforsen är den sista outbyggda forssträckan i . Projektet beräknades av vattenkraftberedningen ge 42 GWh . ansågs forsen ha låga bevarandevärden men har senare när ytterligare fakta blivit kända kommit att värderas högre av naturvården. Det avstyrktes när vattenkraftsplanen behandlades av den berörda kommunen , , , och . Älvsträckan anses framför allt ha stor betydelse för fisket och turismen i regionen, eftersom den är den enda större sträcka i hela som kan erbjuda fiske i strömmande vatten. Beståndet av harr anses t.ex. mycket värdefullt. Detta är den sista outbyggda sträckan av . Den ligger mellan Vietas kraftverk och Stora Lulevattnet som är reglerat. Strömmen nedanför sjön heter Jaurekaska. Sjön har mycket stor betydelse för bofasta yrkesfiskare och för samerna i området. Sjön ger nämligen ett mycket gott fiske efter och sik. Här finns också en omfattande fisketurism. Sjön ligger delvis inom . En utbyggnad skulle totalförstöra fisket i sjön och torrlägga forsen. program för att rädda älvarna bör uttala att den tidigare beslutade utbyggnadsnivån - skall vara det slutliga riktvärdet för den svenska vattenkraftsproduktionen. Det bör påpekas att ombyggnader och effektiviseringar självfallet skall tillåtas, där det kan ske utan skador. Vattenkraftsberedningen visade att ett högre utbyggnadsmål kommer att kräva ingrepp i skyddade älvar. Men ett övre riktvärde innebär att regeringen inte längre skall släppa fram kontroversiella utbyggnadsprojekt för att öka elproduktionen. Därmed skulle trovärdigheten i olika skyddsbeslut öka. Naturresurslagen skall kompletteras så att följande älvar och älvsträckor skyddas. - Meåforsen i (biflod till ) - sträckan mellan och Lulevattnet Ansökan om att bygga ut Ammerån som skall behandlas av regeringen bör givetvis avslås. De fyra huvudälvarna samt ytterligare några särskilt värdefulla mindre älvar - bl.a. och - bör få ett förstärkt skydd genom att avsättas som nationalälvar. De bör därigenom få ett skydd som motsvarar nationalparkerna. En utredning om nationalälvar bör genomföras. Beslutsordningen för minikraftverk bör förändras så att risken för omfattande miljöskador till följd av en utökad exploatering undanröjs som vattenlagen även i övrigt justeras i mer miljövänlig riktning. Förslag om detta framläggas i en särskild kommittémotion. Enligt de ändringar som skedde i vattenlagen i samband med NRL har regeringen inte längre obligatorisk prövning av vattenkraftutbyggnader i undantagna älvar. Det innebär att domstolarna själva fäller avgörandet i dessa fall. Mot bakgrund av de starka skyddsintressen som är knutna till de undantagna älvarna bör man inte överlåta bedömningen enbart till vattendomstolarna. Regeringen bör alltså ha det slutliga avgörandet i fall som rör de undantagna älvarna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att någon ytterligare vattenkraftsutbyggnad utöver den produktionsnivå, ca , som tidigare uttalat sig för inte skall ske, 2. att beslutar om sådan ändring av lagen om hushållning med naturresurser m.m. att , uppströms , Ammerån, Meåforsen, Hårkan och sträckan mellan och Lulevattnet skyddas, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning om avsättande av de fyra orörda älvarna och ytterligare några särskilt värdefulla älvar som nationalälvar, [att beslutar om en sådan lagändring att vattenkraftsprojekt i undantagna älvar och älvsträckor alltid skall prövas av regeringen1]. () () () () '1989/90:Jo923