ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Kr293 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr293 av (vpk) Ett körcentrum Musiken är ett dominerande fritidsintresse bland stora grupper i vårt land. är musiken genomgående hårt exploaterad och kommersialiserad. Olika sätt att motverka kommersialismens negativa verkningar är att stimulera egen aktivitet genom studieförbunden, de centrala amatörorganisationerna m.m. och att stödja de fria grupperna, liksom att verka för att radions och TV:s musikutbud utgör ett alternativ till de multinationella bolagens spekulation i vårt behov av musik. Ett ökat utbud av levande bra musik krävs inom radio och TV. Intresset för körsång har stadigt ökat och är ett levande exempel på en i huvudsak ickekommersialiserad kulturform, vilken utövas av av alla svenskar , dvs. ca 600 000 människor! Denna verksamhet är en oerhörd tillgång för det levande kulturlivet. Man kunde vänta sig att detta är resultatet av en samlad samhällelig satsning. I själva verket är det tvärtom. Körlivet har nått sina positioner av egen kraft och samhällets insatser har snarare minskat än ökat. Det ligger givetvis en styrka i det faktum att körlivet verkligen är en levande folkrörelse som bärs fram av körsångarnas intresse och entusiasm. De ekonomiska problemen för körsångarna är emellertid stora. Många körer lever ofta under knappa ekonomiska omständigheter. Vpk har bl.a. därför i en annan motion till årets föreslagit att anslaget för studieförbundens kulturverksamhet höjs. Svenskt körliv behöver ett körcentrum som en samlad resurs till körers och körledares förfogande. Dess uppgift bör vara följande: Information om körlivets struktur, t.ex. kör- och musikorganisationer och register över svenska körer, vidare om festivaler och tävlingar i och utomlands. Sprida kunskaper om olika sätt att finansiera körverksamheten samt förmedla körpedagogisk expertis till körer i olika delar av landet. Biblioteksverksamhet inriktad på böcker, uppsatser och avhandlingar om körer och körmusik, referensbibliotek för körnoter, körskivor och kassetter m.m.Utbildning för att komplettera körförbundens och studieförbundens kursutbud, inklusive seminarier om forskning kring körer och körmusik. Forskning om körmetodik på olika stadier, liksom repertoarsammanställningar och svensk körhistoria. Ett körcentrum bör självfallet byggas upp i nära samarbete med existerande körinstitutioner som körförbund och studieförbund, liksom körutbildningarna vid . bör få i uppdrag att ta nödvändiga initiativ för inrättandet av ett körcentrum. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att ta erforderliga initiativ för att inrätta ett körcentrum. 1989/90 Kr293
mot · GD02Kr294 · 1990-01-21 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr294 av m.fl. (vpk) Kultur i arbetslivet Alla tillgängliga undersökningar visar att utnyttjandet och användandet av kulturanslagen endast mycket marginellt förändrats under 1970- och . går samhällsmedlen för kulturverksamhet till stora delar till grupper bland medel- och överklass. LO-kollektivets utnyttjande av den offentliga kulturverksamhet som finansieras via skatterna från denna grupps medlemmar är alltjämt låg. Vi är fortfarande mycket långt från kulturell jämlikhet. När utredningen om Kultur i arbetslivet presenterades ställdes stora förhoppningar om att nu skulle ett stort språng tas mot detta jämlikhetsmål. Det skulle också bidra till att humanisera arbetslivet, föra in fler dimensioner i arbetet, stärka självkänslan och sammanhållningen men också bidra till att förnya det fackliga arbetet. Mycket snabbt grusades dessa förhoppningar. För litet pengar anslogs i budgeten, vilket bidrog till att kraften gick ur hela projektet redan i inledningsskedet. Någon meningsfull struktur på verksamheten kunde inte heller byggas upp och många av de ansatser som fanns rinner nu ut i sanden i och med ovissheten om möjlighet till bidrag. Varken de fackliga organisationerna, folkbildningens organisationer eller främjandeorganisationerna har därför vågat bedriva den kulturkampanj som borde ha varit en självklarhet inför ett sådant projekt om någorlunda meningsfulla anslag hade budgeterats. När endast ett fåtal projekt kan få stöd av alla de anslagsansökningar som ändå kommer in är risken att endast säkra projekt, sökta av för referensgruppen för Kultur i arbetslivet under säkra organisationer och grupper får stöd. Mer udda satsningar, kanske av förnyelsekaraktär ställs därför utanför, vilket kan vara till men för förnyelse och utveckling av verksamhet och arbetsmetoder inom kulturområdet. Med hänvisning till det anförda hemställs att för /91 till Bidrag till utvecklingsverk samhet inom kulturområdet anslår . utöver vad regeringen har föreslagit som stöd till Kultur i arbetslivet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Kr294
mot · GD02Kr295 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr295 av m.fl. (vpk) Stödet till centrumbildningarna De nio centrumbildningarna som erhåller statligt bidrag är uppbyggda på olika sätt, men samtliga har ett rikstäckande ansvar inom respektive område. Centrumbildningarnas gemensamma statliga bidragsbehov /90 uppgick till 9 milj. kr. Av anvisade medel uppgick till . /91 föreslog att bidraget till centrumbildningarna skulle höjas med . skriver i sin ansökan: Om inte den begärda realförstärkningen av centrumbildningarnas anslag kan ske 1990/91, är deras framtida utveckling allvarligt hotad. De negativa effekterna för det fria kulturlivet blir stora. Regeringen föreslår en ökning med . På grund av urholkade statliga anslag har Teatercentrum tvingats säga upp sin personal och fr.o.m. stänga sitt kansli. Om anslagsnivån ej höjs kommer övriga centrumbildningar att tvingas till liknande åtgärder. Därmed hotas en väl uppbyggd verksamhet för det icke institutionsbundna kulturlivet. Centrumbildningarna svarar för information till arrangörer och organisationer, ger ut utbudskataloger och arrangerar och deltar på utbudsdagar, festivaler och konferenser. Inte minst för kulturinslagen i skolan har centrumbildningarna haft stor betydelse. På några av centrumbildningarna i samverkan med är en kulturarbetsförmedlartjänst placerad. Dessa har förmedlat arbetstillfällen i mycket stor omfattning. Med hänsyn till den långsamma anslagsutvecklingen och det verkliga bidragsbehovet för centrumbildningarna föreslår vi att beslutar om en höjning med . utöver det av regeringen föreslagna anslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att under , bil. 10, G 2 Bidrag till utvecklingsverksamhet inom kulturområdet m.m. anslår 1 200 000 utöver vad regeringen har föreslagit som stöd till centrumbildningar. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Kr295
mot · GD02Kr296 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr296 av m.fl. (vpk) Ökat stöd till barnkultur Årets kulturbudget innefattar en satsning på barnkultur i olika former. Bl.a. framhålls att bör öka sina insatser för barn- och ungdomskultur. Det skall enligt regeringens förslag ske inom ramen för rådets allmänna utvecklingsanslag, som höjs med . Vi delar regeringens uppfattning att det är viktigt att insatser på detta område förstärks. vill vi betona vikten av att konstnärer av olika kategorier stimuleras till att arbeta med den unga publiken. Att göra det är av utomordentligt stort intresse för konstnärerna själva, eftersom dagens ungdom är morgondagens vuxenpublik. Inom konstnärsnämnden ges liksom ett särskilt stöd till komponister som skapar populärmusik av god kvalitet för barn. Det är önskvärt att liknande insatser görs inom andra konstområden. Det kan exempelvis gälla stöd till tecknare som gör svenska serier av god kvalitet, utformning av dans- och teaterföreställningar för barn och ungdom m.m. I många fall kan det vara värdefullt att överskrida gränser mellan konstområden, t.ex. genom att komponister, textförfattare, koreografer samarbetar för att skapa en musikal för ungdom, som kanske sedan kan framföras av professionella musiker och scenkonstnärer, eventuellt i samarbete med unga amatörer. Det är naturligt att bidrag till denna typ av verksamhet fördelas av konstnärsnämnden, som har ansvaret att fördela statens stöd till enskilda konstnärer och som har den bästa överblicken över de kreativa resurserna inom olika konstområden. Vi föreslår därför att . anslås utöver vad regeringen har föreslagit under anslaget G 2, Bidrag till utvecklingsverksamhet inom kulturområdet och får disponeras av konstnärsnämnden. Det bör ankomma på nämndens styrelse att fördela medlen mellan olika projekt. Med hänvisning till det anförda hemställs att under anslaget G 2 Bidrag till utvecklingsverksamhet inom kulturområdet m.m. beslutar anslå . geringen har föreslagit att disponeras av till olika former av barnkultur. (vpk) (vpk) Margö (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Kr296
mot · GD02Kr297 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr297 av m.fl. (vpk) Anslaget Visningsersättning Visningsersättningen tillkom 1982 som en kollektiv ersättning till bild- och formkonstnärer för att deras verk i offentliga institutioners ägo visas för allmänheten eller används på annat allmännyttigt sätt. /83 uppgick den till knappt 20 milj. kr. har den, bl.a. efter initiativ av vpk, successivt höjts så att den innevarande budgetår omfattar 38 milj. kr. /91 nöjer sig regeringen med att föreslå en uppräkning , vilket inte ens täcker penningvärdets försämring. I betänkandet om visningsersättning (DsU 1981:3) beräknades det offentliga konstinnehavet till 644 000 verk, vilket inkluderar brukskonst och fotografier. Antalet nyförvärv 1976-78 beräknades till ca 22 000 . Några mer aktuella siffror finns inte, men om nyförvärven 1979-89 legat på samma nivå uppgår de till sammanlagt 242 000 verk. Låt vara att siffran är osäker - den visar i alla fall att det är för ett mycket stort antal verk som visningsersättningen utgår. Det framgår tydligt hur otillräcklig den nuvarande nivån på visningsersättningen är när man ser på antalet ansökningar och bidrag till bild- och formkonstnärer som konstnärsnämnden administrerar. /89 sökte 2 700 bild- och formkonstnärer bidrag. Av dem skulle 1 550 ha fått bidrag om erforderliga medel funnits tillgängliga. 780 personer som uppfyllde fastställda krav på konstnärlig verksamhet och kvalitet fick emellertid avslag. har låtit SCB göra en undersökning av inkomstförhållandena bland dem som i folk- och bostadsräkningen 1985 angav att de var verksamma som konstnärer. Av den framgår att målare, skulptörer, textilkonstnärer och konsthantverkare hör till de grupper bland kulturarbetarna som har de allra lägsta inkomsterna. Hälften av dem som var medlemmar i taxerades för eller mindre. Detta innebär naturligtvis att många bild- och formkonstnärer för sitt uppehälle tvingas arbeta i andra yrken än sitt konstnärliga. Vid en genomgång av 460 ansökningar till konstnärsnämnden från bildkonstnärer i visade det sig att ett mycket stort antal av dem arbetade i ett 50-tal olika yrken, t.ex. inom vården, på posten eller som taxichaufför. Det finns anledning att också peka på de speciella problem som finns för yngre konstnärer som avslutat sin utbildning. Många av dem har stora studieskulder - . är inte ovanligt - och det nödvändiga extraarbetet gör det svårt för dem att helt satsa på konsten då de skall finna sin personliga stil. Vi anser att det finns skäl att höja statens anslag till visningsersättning åt bild- och formkonstnärer till samma nivå som biblioteksersättningen till författare. Detta krav har under en följd av år drivits av såväl konstnärsorganisationerna som den inom konstnärsnämnden verksamma styrelsen för . För /91 föreslår fondstyrelsen att visningsersättningen som ett första steg räknas upp med . jämfört med innevarande år. Vpk ansluter sig till förslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att anslaget G 4 Visningsersättning åt bildoch formkonstnärer för /91 höjs med . utöver vad regeringen har föreslagit. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Kr297
mot · GD02Kr300 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr300 De fria teatergruppernas ekonomiska situation De fria teatergrupperna gör stora insatser för att nå ny teaterpublik. De har ofta som målsättning att förströ och engagera samt ge möjlighet till gemenskap och initiera diskussion. Ett exempel är Fria Teatern i , en förort till . Teatern är ett viktigt inslag för att ge denna förort en egen identitet. Deras repertoar vill väcka eftertanke hos publiken. De spelar ofta teaterstycken som vänder sig till barn och ungdom. De går ut direkt till skolklasserna och har fått stort gensvar. De har ofta haft syftet att belysa orsakerna till främlingskap och hur invandrares situation är. Det är ett viktigt opinionsbildande arbete som borde stödjas långsiktigt av samhället. är det tyvärr så att Fria Teatern och andra fria teatergrupper lever under mycket osäkra ekonomiska omständigheter. De vet oftast bara sin situation någon månad framåt, då samhället oftast gör kortsiktigt punktvisa ekonomiska insatser. Alltför mycket av oro och osäkerhet när det gäller den ekonomiska situationen inkräktar för det konstnärliga arbetet samt förhindrar långsiktig planering. De fria teatergrupperna gör ett för samhället betydelsefullt arbete och berikar människors tillvaro. Deras ekonomiska situation behöver därför en långsiktig lösning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om långsiktig lösning av de fria teatergruppernas ekonomi.
mot · GD02Kr301 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr301 av m.fl. (vpk) Stödet till fria teater- och dansgrupper För /91 begärde för de fria teater- och dansgrupperna en ökning av anslaget med . Regeringens förslag till stannar vid . Som synes är skillnaden mellan ansökan och regeringens förslag ganska avsevärd. De ökade resurser som begär för teatergrupperna, 11 milj. kr., skall dels användas till att förstärka nuvarande bidragskategorier, verksamhetsbidrag och projektbidrag, dels prioritera turnerande barn- och ungdomsteatrar med särskilt turnéstöd samt att kunna erbjuda dessa grupper särskilda bidragsmedel för att göra det möjligt för dem att beställa nyskrivna svenska barn- och ungdomspjäser. Mimgrupperna är en annan yrkesgrupp inom teaterområdet som skall få särskild del av det ökade anslaget för att kunna utveckla mimkonsten och ge stabilitet åt verksamheten. De turnerande teatergrupperna spelar sina produktioner över hela landet. Detta får till följd att det uppstår svårigheter att få till stånd någon eller regional bidragshuvudman. Grupperna tvingas att spela ett mycket stort antal föreställningar för att ekonomisera sin verksamhet. Denna intensiva arbetssituation sliter hårt på gruppernas medlemmar fysiskt och även vad gäller konstnärlig kvalitet. Vad gäller barn- och ungdomsteatern är de fria teatergrupperna den största producenten, av utbudet. I så kallade teaterlösa län uppgår frigruppsutbudet till . Skall den turnerande verksamheten fortsätta måste statens ansvar i form av bidrag utgöra basen i gruppernas ekonomi. Det är nödvändigt att höja nuvarande bidrag till en rimlig nivå och som framhåller också utöka bidraget så att anslaget ger utrymme för att prioritera insatser som särskilt turnéstöd, investeringsbidrag för teknik och fordon, och medel till ny svensk dramatik. Genom en förstärkning på dessa områden av det statliga stödet ökar förutsättningen för fortsatt kontinuerlig verksamhet, i överensstämmelse med de kulturpolitiska målen, och möjligheterna till konstnärlig utveckling inom frigruppsområdet tryggas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att under bil. 10, G 16 Bidrag till fria teater-, dans- och musikgrupper m.m. anslå . utöver vad regeringen har föreslagit. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1989/90 Kr301
mot · GD02Kr302 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr302 av m.fl. (c) En ny musikteater i Frågan om en ny musikteater i västra , närmare bestämt i , har varit föremål för många utredningar och långa förhandlingar mellan olika intressegrupper. var frågan nästan klar att lösas men den dåvarande socialdemokratiska majoriteten i sa nej och då hjälpte det inte att samtliga landsting i hade varit positivt inställda till frågan. Härefter har nya överläggningar skett och under ledning av en av regeringen tillsatt förhandlingsman. Tyvärr gick det ej att nå en överenskommelse fullt ut och frågan har därför nu s a s fastnat. Olika slag av lösningar diskuteras, bl a att näringslivet skall sponsra teatern. Vi tar inte nu ställning till om detta är en möjlig lösning eller inte. Vad vi vill framhålla är att vi anser det vara rimligt att staten ikläder sig ett större ansvar även för den västsvenska kulturen. Det kan inte vara rimligt att det endast skall vara kulturinstitutioner belägna i som skall ha anslag från staten. diskuterades ett anslag till en ny musikteater i i omfattningen av 230 milj. kr. Enligt vår uppfattning bör detta anslag räknas upp. Regeringen bör också ta ett förnyat initiativ i teaterfrågan. Med ett kraftigt uppräknat anslag med i förhandlingsbagaget så bör förhandlingarna kunna utmynna i ett positivt resultat till glädje för kulturintresserade västsvenskar och många andra teaterbesökare från såväl övriga som utlandet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om angelägenheten av att en ny musikteater i kommer till stånd. () () () () () 1989/90 Kr302
mot · GD02Kr303 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr303 av och (båda vpk) I olika motioner har representanter för kommunisterna påtalat att behandlas avsevärt sämre än vad gäller statens bidrag till kulturverksamheten. Det är därför naturligt att föreslå att staten ökar sitt bidrag till så att det kommer i paritet med bidraget till filharmoniker. Enligt historien gick borgarrådet och SAF-direktören upp till och lyckades utverka en höjning i budgetpropositionen /77 till 170 grundbelopp för del. har fördelningen varit 105 till och 170 till . rör det sig om i skillnad. Detta orättvisa förhållande har medfört att skattebetalarna i fått bära en mycket större börda för den klassiska musiken än skattebetalarna i och att orkestern i har fått en sämre behandling. Under en följd av år kunde en del av skillnaden möjligen förklaras med hänsyn till orkestrarnas storlek och kvalitet. saknas enligt en samstämd expertis denna grund. Det rör sig om två jämnstora orkestrar, som båda håller en mycket hög internationell klass. I rapporten och samhället (Ds 1989:46) framhöll den av kulturministern utsedda enmansutredaren om : Orkestern har på ett anmärkningsvärt och uppmärksammat sätt höjt sin standard och haft stora framgångar också internationellt. Den har också gjort en lång rad grammofoninspelningar. Ekonomiska insatser från statens sida bör ha en omfattning som är jämförbar med bidragen till filharmoniker. Orkestern själv har i sin ansökan om statsbidrag varit något blygsammare och nöjt sig med att äska 155 grundbelopp. Denna ansökan bör enligt vår mening tillstyrkas. Regeringen har valt att låta fördela de nytillkommande grundbeloppen som uppgår till 25 /91 resp. 50 /92. Vi har inget att invända mot denna princip men anser att bör anslå ytterligare 30 grundbelopp för att motsvara Göteborgssymfonikernas behov, detta som första steg mot en jämlik behandling av symfonikerna i och . Med hänvisning till det anförda hemställs att till Bidrag till regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner för /91 anslår , motsvarande 30 grundbelopp, till . (vpk) (vpk) 1989/90 Kr303
mot · GD02Kr304 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr304 av m.fl. (vpk) Ökat stöd till Rätten till nationell idei titet och kulturarv bör vara ett väsentligt mål för kulturpolitiken. Tyvärr har detta inte tillräckligt uppmärksammats under den pågående kulturpolitiska reformperioden. När nu vårt största kulturhistoriska museum, , genom en radikal omorganisation och en ny verksamhetsplan står redo att ta ansvaret för en ökad verksamhet på detta område, är det angeläget att museet ges möjligheter att arbeta. har beträffande rollen som ansvarsmuseum och stöd för landets övriga kulturhistoriska museer redovisat ett brett verksamhetsprogram, som kommer att kunna innebära en väsentlig förstärkning av museernas samlade insatser för att bevara och levandegöra kulturarvet. I planerna ingår också nydanande satsningar för att utveckla museernas barn- och ungdomsverksamhet samt förslag om en serie stora utställningar som skulle göra det möjligt för den breda allmänheten att få en upplevelse av sitt kulturarv och se sina förhoppningar och visioner om framtiden i ett fördjupat tidsperspektiv. Vid har rått en ekonomisk kris som först nu kunnat klarläggas. En rekonstruktion av museets ekonomi måste ske. Regeringen föreslår en förstärkning för nästa budgetår på 6,2 milj. kr. Detta innebär att museets överlevnad säkras, men det finns alltjämt inga medel för utställningar eller den övriga verksamhet som planeras. Det är därför väsentligt att också erhåller de som man har begärt för denna. Det är angeläget att ge museet denna möjlighet , när förändringsarbetet vid museet väckt entusiasm och förhoppningar som öppnar vägen för nyskapande. Med hänvisning till det anförda hemställs att till för /91 anslår . utöver vad regeringen har föreslagit. (vpk) (vpk) 1989/90 Kr304
mot · GD02Kr309 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr309 av m.fl. (fp) Statsbidraget till länsmuseerna Det ökade stödet till länsmuseerna är välkommet om än otillräckligt. Fördelningen av statsbidragen är f. n. något ojämlik, eftersom landstingen i flera län undan för undan ökat stödet till museiverksamheten utan att staten gjort motsvarande insats. Även om statsbidragen varit otillräckliga har de ändå varit värdefulla för museernas möjlighet att klara viss basverksamhet som annars skulle varit svår att finansiera. Det anmärkningsvärda är regeringens fortsatta strävan efter centraldirigering av kulturanslagen i allmänhet, vilket redan vid förra årets budgetbehandling kritiserade och avvisade. Oturen har kommit till de regionala institutionerna. Som villkor för det ökade statsbidraget kräver regeringen att museerna upprättar särskilda verksamhetsplaner. Därefter får besluta om hur bidragen skall fördelas. Statsrådets uttalande, att ett sådant krav inte skulle innebära något ingrepp i museernas frihet att utforma sin verksamhet utifrån kompetens och regionala förhållanden, förtar inte intrycket av en omyndigförklaring av de regionala institutionerna. Vi anser att stödet till de regionala museerna liksom skall utgå utan krav på verksamhetsberättelser och utan särskilda godkännande av dessa. I partimotion om kulturpolitiken 1989/90:Kr257, finns en särskild hemställan (p. 17) om . utöver vad regeringen föreslagit under anslaget Bidrag till regionala museer (G 34). Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att nuvarande ovillkorade regler för bidrag till regionala museer skall fortsätta att gälla. () () 1989/90 Kr309