mot · GD02N57 · 1990-03-26 00:00:00 — Genom att fondernas målgrupp utökas får dessa nu möjlighet att i ökad utsträckning få del av utvecklingsfondernas tjänster. Vi vill emellertid i likhet med vad som anförs i propositionen betona vikten av att utvecklingsfonderna fortsättningsvis lägger ökad vikt vid att främja teknikbaserade företag och underleverantörer inom industrin. Utvecklingsfondernas organisation - med delat huvudmannaskap mellan stat och landsting - har gett fonderna en regional förankring som varit till stor nytta. Staten har inte ansett sig behöva utöva sitt inflytande genom att driva frågor direkt i styrelsearbetet. I stället har det betonats vikten av regional förankring. I propositionen föreslås, med hänvisning till finansieringsutredningen, att nuvarande ordning för val av styrelser i utvecklingsfonderna bör ändras så att staten i princip skall utse hälften av ledamöterna i fondernas styrelser. Detta är återigen ett uttryck för den strävan till centralstyrning och reglering av den regionala nivåns verksamhet som på olika sätt kommer till uttryck i propositionen. Regeringens förslag har mött mycket kraftiga reaktioner. Utvecklingsfonderna vill själva behålla nuvarande ordning som innebär att 11 skall utse styrelsen. Vi delar detta synsätt. därför regeringens förslag om ändrade principer vid val av styrelse. Enligt uppfattning bör landstingen och i förekommande fall , och kommuner även fortsättningsvis utse den regionala utvecklingsfondens styrelse i dess helhet. Det är viktigt att slå fast att utvecklingsfondens styrelse varken är ett partssammansatt organ eller något som är att betrakta som en politisk nämnd. Om styrelsetillsättningen uppdelas så att även regeringen skall utse ledamöter blir detta ett allvarligt hinder för att få en ändamålsenlig sammansättning. Landstingen har med sin förankring i länet den bästa förutsättningen att ge utvecklingsfondens styrelse den sammansättning som bäst kan bidra till att målen för fondens verksamhet uppfylls. bör därför besluta att nuvarande principer och regler för val av utvecklingsfondernas styrelser skall gälla även i fortsättningen. I propositionen anför föredragande statsråd att han "är medveten om att fondernas begränsade resurser gör det svårt att hjälpa samtliga företag som kan komma att efterfråga fondernas tjänster". Samma statsråd framhåller i proposition 1989/90:76 "Regionalpolitik för 90-talet", som avlämnades med den näringspolitiska, att utvecklingsfondernas uppgift att förse företag med riskfinansiering blir än mer betydelsefull när lokaliseringslånen slopas. Trots denna insikt om utvecklingsfondernas resurser föreslås en minskning av fondernas kapital med nästan två tredjedelar. Totalt föreslås att lyfts bort från länsnivån till staten och en ny "storregional" nivå. Av detta belopp skall dras in till staten och överföras från fonderna till nya riskkapitalbolag. Detta innebär en centralisering av kapital som använts för regional näringslivsutveckling. Regeringens förslag om indragning av utvecklingsfondernas kapital är både anmärkningsvärt och förvånande. Det är också ologiskt med hänsyn till andra förslag som regeringen framlägger. I propositionen "Regionalpolitik inför 90-talet föreslås en utökning av det s.k. länsanslaget med 100 milj. kr., vilket i praktiken är en neddragning. Detta uppväger således inte den indragning av fondernas medel som föreslås i den näringspolitiska propositionen. Vi avvisar därför bestämt förslagen om indragning av utvecklingsfondernas kapital. I propositionen begärs också ett bemyndigande för regeringen att uppta överläggningar med Norrlandsfonden om placering av 200 milj. kr. av Norrlandsfondens nuvarande tillgångar i ett av de nya riskkapitalbolag som föreslås. Det skulle innebära att Norrlandsfonden berövas nästan hälften av sitt kapital som används för högriskfinansiering av angelägna forsknings- och utvecklingsprojekt inom det norrländska näringslivet. avvisar därför även detta förslag. Utvecklingsfonderna och Norrlandsfonden bör fortsättningsvis få behålla nuvarande ekonomiska medel. Detta är nödvändigt för att de skall kunna uppfylla sin offensiva näringspolitiska roll. Mot bakgrund av att utvecklingsfonderna föreslås få en utökad målgrupp är det än mer angeläget att de får behålla sitt kapital. I den regionalpolitiska propositionen (prop. 1989/90:76) föreslår rege- 12 ringen att det ansvar för beredning och uppföljning av ärenden som regional- Mot. politiskt stöd, som vissa regionala utvecklingsfonder har, skall upphöra och N57 att detta ansvar i fortsättningen skall ligga hos länsstyrelserna. Kostnaderna för den verksamheten beräknas till 7 milj. kr. Ett lika stort belopp föreslås nu successivt överföras från anslaget Småföretagsutveckling till berörda länsstyrelser. Vi avvisar dessa förslag. Utvecklingsfondernas roll i regionalpolitiken är betydelsefull och skulle, om följer regeringens förslag, allvarligt försvåras. Genom den insikt och kunskap om småföretagen som finns hos de regionala utvecklingsfonderna har de utmärkta möjligheter att bistå med utbildningsinsatser, information, rådgivning, etc. Detta innebär att utvecklingsfondernas möjligheter till såväl beredning som uppföljning av regionalpolitiska stödärenden är väsentligt bättre än hos länsstyrelserna. Även om utvecklingsfonderna skall kunna erbjuda god konsulthjälp för småföretagen är det inte alltid nödvändigt att de själva står för denna. Möjlighet att stödja externa konsulter bör uppmuntras. Ett tydligt bevis på den centralisering som regeringen eftersträvar framgår av förslaget att inrätta ett antal nya storregionala riskkapitalbolag. Pengar till dessa bolag skall dels komma via indragning av från de regionala utvecklingsfonderna och från Norrlandsfonden, dels via Småföretagsfonden som tillkom som en del av löntagarfondssystemet. Småföretagsfonden som har en mycket undanskymd roll skall uppenbarligen ges en vidgad roll. I propositionen frammanas bilden av Småföretagsfonden som något av ett moderbolag för de olika riskkapitalbolagen. Flera invändningar kan göras mot den av regeringen föreslagna konstruktionen. För det första finns det inte några bärande argument för att flytta kapital från länen till ett fåtal storregionala riskkapitalbolag och därmed begränsa de regionala utvecklingsfondernas arbetsmöjligheter. För det andra är det orimligt att genom stora riskkapitalbolag med pengar från bl.a. Småföretagsfonden som är en del av löntagarfondssystemet låta dessa bolag bli ägare i småföretag. Detta nya steg i fondsocialismen måste avvisas. För det tredje torde de små och normalt växande småföretagen inte bli intressanta för de föreslagna riskkapitalbolagen. Med avkastningskrav av rimlig omfattning kommer bolagen att konkurrera med venture-capitalbolagen, För det fjärde innebär regeringens förslag att småföretagarens eget inflytande över sitt företag minskar, vilket står i stark strid med strävan att åstadkomma ett decentraliserat och enskilt ägande. Regeringen eftersträvar att även privata och andra intressenter skall delta med kapital i dessa bolag. betonar föredragande statsråd, att det finns en risk med alltför stor andel privat kapital. Enligt uppfattning bygger regeringsförslaget om storregio nala riskkapitalbolag på ett närmast fondsocialistiskt synsätt med en övertro Mot. på extern styrning av småföretag. Det tyder också på bristande kunskap om N57 vad de egentliga drivkrafterna för en småföretagare handlar om. Vi avvisar därför riskkapitalbolagen i den form som föreslås i propositionen. Stiftelsen Småföretagsfonden inrättades 1984 som en del av löntagarfondssystemet. Denna fond tillfördes då 100 milj. kr. tillfördes fonden ytterligare 100 milj. kr. När Småföretagsfonden inrättades var det, enligt uppfattning, endast ett försök av regeringen att skaffa sig ett alibi hos småföretagarna för införande av löntagarfonderna. Fonden skall ses mot bakgrund av att löntagarfonderna systematiskt överför stora ekonomiska resurser från småföretagen till storföretagen och från utsatta regioner till koncentrationsregioner. Regeringen föreslår nu att Småföretagsfonden tillförs ytterligare resurser, men att detta inte bör ske över statsbudgeten. Sammanlagt föreslås Småföretagsfonden tillföras från AP-fondssystemet med början . Det innebär ett årligt tillskott till fonden med 200 milj. kr. Huvuddelen av fondens medel skall sedan placeras i de nya riskkapitalbolagen som regeringen föreslår inrättas. De utökade resurserna till Småföretagsfonden skall sedan överföras i några stora riskkapitalbolag och därefter som ägarkapital placeras i rörelsedrivande företag. Det innebär att ägandet i småföretagen institutionaliseras i ökad utsträckning. Detta bevisar regeringens ambition att genom olika fondsystem centraldirigera svenskt näringsliv. avvisar regeringens förslag. Med hänvisning till att vi nedan föreslår en annan konstruktion med riskkapitalbolag som får koppling till de regionala utvecklingsfonderna anser vi att Stiftelsen Småföretagsfonden skall avskaffas. Detta kapital bör i stället användas för att stimulera arbetskraftsutbud och småföretagsutveckling. Det ankommer på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Småföretagens kapitalförsörjning - förslag För start och utveckling av företag behövs givetvis kapital. En betydande del av kapitalet måste vara eget kapital, dvs. riskkapital, aktiekapital. I småföretagen är det ägaren som tillskjuter kapitalet, men företagarens privatekonomi ger sällan utrymme för några större kapitaltillskott. De stora företagen har flera olika möjligheter att få riskvilligt kapital. Aktiemarknaden för dessa företag är en väsentlig källa för försörjning med riskkapital. Dessutom är obligationsmarknaden i praktiken endast öppen för de större företagen. har i motion 1989/90:N236 från den allmänna motionstiden redovisat olika förslag för att tillgodose behovet av riskkapital, bredda ägandet och stimulera sparandet. För flertalet småföretag är inte börsintroduktion ett realistiskt alternativ för att skaffa riskkapital. Likartade effekter som en börsintroduktion medför 14 skulle kunna uppnås om privatpersoner, i likhet med vad som sker i flera Mot. västeuropeiska länder, stimuleras att satsa pengar i småföretag, t.ex. genom N57 köp av nyemitterade aktier. Syftet är att åstadkomma en väl fungerande riskkapitalmarknad för småföretag. Det kan ske genom att fysiska personer ges rätt att i sin inkomstdeklaration göra avdrag för sådana investeringar. I första hand bör fullständig avdragsrätt gälla upp till ett visst årligt belopp. En annan möjlighet som vi föreslagit är att medge avdragsrätt för placering i särskilda riskkapitalfonder. En kompletterande lösning, för att ytterligare underlätta handeln med icke noterade aktier i småföretag, är att utveckla systemet med allemansfonder i enlighet med vad vi föreslagit i den ovan angivna motionen. Vi har ovan avvisat regeringens förslag om indragning och överföring av medel från utvecklingsfonderna till staten och ett fåtal storregionala riskkapitalbolag. Utvecklingsfonderna bör behålla de medel man har , men fonderna bör förskjuta en del av sina engagemang från kreditmarknaden till annan finansiering som t.ex. riskkapital i form av minoritetsposter. Det bör öppnas möjligheter för utvecklingsfonderna att tillsammans med privata intressenter bilda länsvisa riskkapitalbolag med regional styrelse och ledning. Vi har ovan avvisat regeringens förslag om indragning av totalt från utvecklingsfonderna. I stället föreslår vi att av fondernas kapital bör en del avsättas för länsvisa riskkapitalbolag. Enligt vår bedömning bör 400 milj. kr. av fondernas totala kapital kunna avsättas till dessa bolag. På detta sätt skulle möjligheten att arbeta med ägarkapital bli ett komplement till övriga finansiella insatser som enligt samstämmiga bedömningar från småföretagsorganisationer, lokala och regionala banker också behövs fortsättningsvis. Utformningen av företagsbeskattningen är en av de viktigaste frågorna för att åstadkomma en positiv näringslivsutveckling. Särskilt viktigt är det att förbättra de små företagens och egenföretagarnas skattesituation. Den reformering av företagsbeskattningen som skall genomföras måste bidra till att stimulera kapitalbildningen och kapitaltillväxten i mindre och nyetablerade företag. För den egna kapitaluppbyggnaden spelar skattemässiga redovisningsregler, reserveringsregler, förmögenhets- och reavinstbeskattningen, möjligheterna till förlustutjämning samt de sociala avgifterna en central roll. På alla dessa områden har de mindre företagen behandlats styvmoderligt. anser att egenföretagare och mindre företag under stark tillväxt skattemässigt måste få samma möjligheter som aktiebolagen att utvecklas. Utgångspunkten för detta bör vara att skapa en skattemässig åtskillnad mellan företagsdelen och företagarens privatekonomi. För de mindre företagen behövs det därför en särskild redovisningsmetod. Reglering för reservering och konsolidering måste också utformas så att 15 det gynnar småföretagen, och beskattningen av reavinst på näringsfastighe- Mot. ter bör behandlas på likartat sätt som övriga fastigheter. Förmögenhetsbeskattningen har inte kommit att inrymmas i skatteutredningarnas arbete. anser detta beklagligt. Med hänsyn till konkurrensneutralitet mellan olika företagsformer som utgör en av målsättningarna med det nya skattesystemet anser vi att skälen för slopande av beskattningen av arbetande kapital i småföretag nu är starkare . kommer senare i samband med regeringens proposition om reformerad inkomst- och företagsbeskattning att utveckla förslagen om ett småföretagsvänligt skattesystem. Teknisk forskning och utveckling har stor betydelse för industriell utveckling och förnyelse. Teknikpolitiken måste ha en inriktning som syftar till en ökad utveckling av branscher som kan ge både en ökad kompetens och en bättre internationell konkurrenskraft, t.ex. rymdprogrammet. Vi ser därför med tillfredsställelse på att regeringen i bl.a. den forskningspolitiska propositionen anslutit sig till kraven på förstärkta ekonomiska resurser både för det nationella rymdprogrammet och för svenskt deltagande i det europeiska rymdsamarbetet, såsom har föreslagit under en lång följd av år. STU har svarat för genomförandet av målinriktad forskning bl.a. inom det nationella informationsteknologiprogrammet. Detta program upphör i och med utgången av innevarande budgetår. Enligt vår mening har det s.k. IT 4-programmet, som är ett delprogram för industriell utveckling i samverkan mellan staten och industriföretag, haft en alltför ensidig inriktning på storföretag. av IT 4-programmets resurser har satsats i projekt där största företag är huvudintressenter. Med hänsyn till den inriktning som IT 4-programmet fått är det nu motiverat att rikta ett särskilt anslag till de regionala utvecklingsfonderna. Vi har därför med anledning av den forskningspolitiska propositionen, 1989/90:90, föreslagit att 20 milj. kr. skall avsättas för speciella satsningar inom informationsteknologin att specialdestineras för de mindre företagen. Detta belopp bör anvisas över tolfte huvudtiteln, F 18. Industriell utveckling m.m. inom informationsteknologiområdet. Vi vill betona att utvecklingsfonderna aktivt bör engageras för att främja sådana satsningar. Vi har vidare betonat att stödet till enskilda uppfinnare inte får eftersättas. Mot denna bakgrund har vi i annat sammanhang föreslagit ökade satsningar inom program 3 Nya produkter om 10 milj. kr. och att dessa medel avdelas för stöd till enskilda uppfinnare. I den forskningspolitiska propositionen föreslås att ett teknikvetenskapligt forskningsråd skall inrättas. Medel till detta forskningsråd anvisas genom omfördelningar från flera sektorsorgan om totalt 67 milj. kr. Någon förstärkning av de ekonomiska resurserna är det inte fråga om. Från sida har vi vid upprepade tillfällen hävdat att forskning och teknisk utveckling är en grundläggande förutsättning för en offensiv och Mot. Samhällets satsningar på teknisk utbildning, N57 forskning och utveckling måste främst inriktas mot att tillgodose de små och medelstora företagens behov. I fråga om det föreslagna teknikvetenskapliga forskningsrådet föreslår i annan motion en vidgning av uppdraget. Enligt mening bör det inrättas som ett miljö- och teknikvetenskapligt forskningsråd och tillföras 33 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit för /91. I den forskningspolitiska propositionen föreslår regeringen olika åtgärder för att utveckla rymdtekniken i . Vi ser med tillfredsställelse på att regeringen äntligen anslutit sig till kraven på förstärka ekonomiska resurser både för det nationella rymdprogrammet och för svenskt deltagande i det europeiska rymdsamarbetet. Detta har föreslagit under en lång följd av år. Vi har i olika sammanhang understrukit, att genom en ökad satsning på rymdtekniken kan angelägen och framtidsinriktad utveckling inom högteknologisk verksamhet åstadkommas. För t.ex. Kirunaregionen är en sådan utveckling viktig och ett offensivt medel för omstrukturering av näringslivet. Regeringen betonar i den forskningspolitiska propositionen att det är angeläget att öka antalet företag som är aktiva inom rymdområdet. Ett motiv för detta är ett minskat intresse från den etablerade rymdindustrin att vara leverantörer av apparater och experimentutrustningar för DFR:s (statens delegation för rymdverksamhet) nationella rymdforsknings- och fjärranalysprogram. Regeringen avser att verka för fler företag, men anger inte på vilket sätt detta skall ske. är tre svenska storföretag dominerande inom rymdområdet - , och . delar uppfattningen att det behövs fler företag med inriktning på rymdtekniken. Det handlar om ett intressant teknikområde med betydande utvecklingsmöjligheter som också bör engagera högteknologiska småföretag. föreslår därför att 20 milj. kr. anvisas för ett särskilt branschprogram för att främja rymdteknisk utveckling hos småföretag. Anslaget bör anvisas över titeln . De stora förändringarna inom den statliga företagssektorn som regeringen föreslår består i ombildning av affärsverket FFV till aktiebolag och bildande av ett nytt förvaltningsbolag. Regeringens förslag beträffande FFV ligger väl i linje med vad under ett flertal år föreslagit. Därför bör regeringen bemyndigas att ombilda FFV till aktiebolag. Övriga förslag beträffande FFV kan vi också biträda. Regeringens förslag att tillskapa ett nytt och centralt förvaltningsbolag för den statliga företagssektorn med en samlat marknadsvärde på ca anser vi vara ett steg i fel riktning. Möjligheten att ge ut konvertibla skuldebrev motsvarande högst av sitt egna kapital uppfyller inte krav på ägarspridning. Ett gemensamt bolag för stora statliga företag som , , , , , , , , samt SIB-Invest skulle bli en gigant bland svenska företag. Regeringens förslag är ett led i strävan att aktivera och utveckla den statliga företagssektorn. Genom att även de aktieplacerande försäkringsinstitutionerna och löntagarfonderna skall ges möjlighet att engagera sig i förvaltningsbolaget med i storleksordningen 3 till innebär det ett ökat institutionellt ägande i motsats till vad förordar. Även om regeringen motiverar förslaget med att det behövs ekonomiska resurser för att långsiktigt utveckla den statliga sektorn torde avsikten vara att ge löntagarfonderna en förstärkt ställning.Den sammanblandning av statligt kapital, AP-fonder och löntagarfonder som föreslås blir en hybrid i svenskt näringsliv. Av den anledningen avvisar förslaget. Av propositionen framgår att regeringens önskan är att åstadkomma en mer avvägd riskprofil på förvaltningsbolagets placerade kapital. har staten ett stort engagemang i branscher, vilka kännetecknas av hög kapitalintensitet, stark konjunkturkänslighet och som är utsatta för kraftig konkurrens från internationella varumarknader, inte minst inom råvarusektorn. Även om det inte direkt uttalas i propositionen tycks regeringens önskan vara att det kapital som förvaltningsbolaget har i ökad utsträckning skall användas för placeringar i mindre konjunkturkänsliga branscher. Detta kan således leda till att förvaltningsbolagets styrelse och ledning finner det mer angeläget och lönande att placera bolagets kapital i växande tjänsteföretag i stället för att investera i konjunkturkänslig skogsindustri, gruvnäringen eller annan råvarubaserad industri. Det kan betyda att en angelägen investering i t.ex. får stå tillbaka för en investering i ett annat företag eller annan del av landet som förväntas både kort- och långsiktigt ge bättre avkastning. Vårt ställningstagande innebär även att vi avvisar förslaget om överföring av statens aktieinnehav i till det nya statliga förvaltningsbolaget. I samband med behandling av regeringens proposition om överlåtelse av statens aktier i till PKbanken (prop. 1988/89:143) anförde vi att det inte behövdes någon överföring av egendom från Investeringsbanken till dess dotterbolag . Regeringen bör därför återkomma till med förslag om försäljning av . I stället för att förstärka det statliga företagandet och möta den privata maktkoncentrationen med en annan makt- och ägarkoncentration bör regeringen sälja statliga företag och statliga minoritetsposter. I en gemensam motion, 1989/90:Fi712, från , och moderata samlingspartiet har vi föreslagit hur en försäljning av statliga företag bör och kan genomföras. 1989/90 N57 Regeringen föreslår att anslaget Småföretagsutveckling som inrymmer anslag till de regionala utvecklingsfondernas företagsservice och administration m.m. skall utgå med 215,3 milj. kr. Detta belopp inkluderar även anslag för branschfrämjande åtgärder, som av beräknats till 18 milj. kr. Utöver regeringens förslag föreslår vi att utvecklingsfonderna får ekonomiska förutsättningar att stödja satsningar på energi- och miljöinvesteringar samt teknikutveckling inom denna sektor. Utvecklingsfonderna bör enligt vår mening fä möjlighet att medge amorterings- och räntefrihet för sådana lån upp till . Det är enligt vår mening, med hänsyn till projektens angelägenhetsgrad, viktigt att lånevillkoren är förmånliga. Berörda utvecklingsfonder bör även i fortsättningen ha ansvar för beredning och uppföljning av regionalpolitiska ärenden i enlighet med vad vi anfört under avsnittet Utvecklingsfonderna. Den socialdemokratiska regeringen har inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att stimulera teknikutvecklingen inom energi- och miljöområdet. Genom särskilda resurser till utvecklingsfonderna kan småföretagens innovationsförmåga stimuleras inom denna sektor. Vi föreslår därför att utvecklingsfonderna får besluta om sådant projektstöd inom en ram upp till 20 milj. kr.. Vi bedömer att anslagsbehovet ökar med 10 milj. kr., vilket bör anvisas över anslaget Småföretagsutveckling. Därutöver bör, som vi föreslagit ovan, 20 milj. kr. anvisas för rymdteknisk utveckling hos småföretag. Således föreslår vi att 60 milj. kr. utöver vad regeringen föreslagit anvisas till B 7. Småföretagsutveckling eller totalt 265,3 milj. kr. för /91. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mål och inriktning av näringspolitiken för att främja ett decentraliserat näringsliv, teknikutveckling, decentraliserat ägande, anställningstrygghet, regional balans och god miljö, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de mindre företagen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om avreglering inom näringslivet, 4. att avslår regeringens förslag om ändrade riktlinjer för val av styrelse i de regionala utvecklingsfonderna, 5. att beslutar att val av styrelse i de regionala utvecklingsfonderna skall ske enligt nu gällande regler och principer, dvs. att och de berörda kommunerna skall utse styrelse för utvecklingsfonderna, 6. att avslår regeringens förslag om indragning av medel från de regionala utvecklingsfonderna, 19 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo- Mot. tionen anförts om de regionala utvecklingsfondernas ansvar för be- N57