mot · GD02T42 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:T42 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:88 Vissa näringspolitiska frågor - Är så fattigt att samhället måste sälja ut sina vägar och järnvägar till privatkapitalet? - Skulle trafikförsörjningen och miljön bli bättre om , och fick ta över vägar och våra lönsammaste järnvägar? är inte fattigt. För vpk är det självklart att samhället skall ha ett avgörande inflytande över vägar, järnvägar och över trafikförsörjningen. Transporterna måste fungera bra i alla delar av . Om privata vinstintressen ges möjlighet att ta över och styra delar av infrastrukturen kan inte samhället garantera att hela landets transportbehov blir tillgodosedda. Det finns ingen anledning att t ex låta bil- och vägbyggnadskoncerner plocka russinen ur kakan. Däremot finns det starka skäl som talar för att de vinstrikaste företagen skall betala mera för den infrastruktur och transportservice som de utnyttjar och som samhället byggt upp. Regeringen har en helt annan syn. Den anammar allt fler av trafikmotioner. I den näringspolitiska propositionen fullföljer regeringen den höger- och EG-inspirerade linjen. anser att näringslivet skall kunna köpa in sig i infrastrukturen. Vpk avvisar bestämt denna linje. Frågan om att ombilda och till affärsdrivande verk har skjutits . Men vpk vill redan nu slå fast att vi kommer att säga nej även till ett sådant förslag. * Vpk vet att det krävs en helt ny transportstruktur om miljön skall kunna räddas och förbättras samt för att minska antalet dödade och skadade människor i trafiken. På inget annat område går det att åstadkomma lika stora och snabba miljövinster. * Vpk kräver i denna motion att trafikpolitiken omgående skall utformas så att trafikströmmar kan flyttas över från väg- och flygtrafiken till miljövänliga järnvägs- och sjötransporter. I en sådan politik finns det inget utrymme för nya motorvägar, stora bilbroprojekt eller utbyggnader av storflygplatser. * Vpk anser att de transporter som samhället och enskilda behöver, måste göras så rena från skadliga utsläpp, så handikappvänliga och så trafiksäkra som den bäst kända tekniken medger. * Vpk föreslår bl a att järnvägsnätet byggs ut och rustas upp så att Banver- Mot. kets redovisade behov blir tillgodosedda. är underhållet av banor så T42 eftersatt att det krävs för att komma i kapp. Till nyinvesteringar behövs det ca 60 miljarder fram . * Vpk inser att nya finansieringskällor måste utnyttjas för att klara nödvändig upprustning och utbyggnad. Vi menar därför att såväl AP- som löntagarfonderna borde kunna utnyttjas som ett viktigt redskap för att styra och påskynda järnvägsinvesteringarna. Syftet är dels att rädda miljön, dels att skapa regional balans och rättvisa i trafikstrukturen. Vi kan också tänka oss att de vinstrikaste privatföretagen åläggs en infrastrukturskatt. Det är hög tid att införa flygbränsleskatt. Det skall enligt vpk ske på den nivå som motsvarar bilismens bensinskattesystem. Idén med järnvägsobligationer för småsparare verkar intressant, men förutsätter en diskussion och ett ställningstagande till om sparandet överhuvud taget skall användas till investeringar. Idén kan dessutom bli verkningsfull först när samhället i övrigt visar ett kraftfullt ekonomiskt engagemang. Privata koncerner agerar - regeringen reagerar hanteras nu som en underavdelning till industridepartementet. Långtgående politiska ställningstaganden, som öppet ifrågasätter samhällets ägaransvar för vägar och järnvägar, har helt enkelt stoppats in i en bilaga till årets näringspolitiska proposition. Ett syfte som regeringen anger är att långsiktigt trygga infrastrukturen i ett näringspolitiskt perspektiv. Regeringen avslöjar en total underkastelse för kapitalets krav och internationalisering. Den utomparlamentariska processen fram till regeringens påtagliga högervridning har igångsatts av starkaste aktionsgrupper i och utanför EG. sammankallades på initiativ av den svenske volvochefen en grupp europeiska industriledare för att diskutera det europeiska initiativet. Idén till mötet fick stöd av dåvarande EG-kommissionären , som tillsammans med andra från kommissionen deltog i mötet. De projekt som diskuterades på mötet var vägsystem, broar och telecommunication highways, dvs sådana projekt som genomförs och som döpts till ScanLink, , DRIVE. (I en särskild partimotion, 1989/90:T25, vilken skrevs i anslutning till regeringens forskningspolitiska proposition, samt i motion 1989/90:T241 om EG-anpassade kommunikationer har vi närmare analyserat dessa projekt och föreslagit alternativ). , när industriledarnas Round Table-grupp bildats, stod det klart att deras kampanj för avancerade trafikprojekt också handlade om helt nya ägar- och finansieringsformer. Speciella konsortier bildades för att pressa och samarbeta med de nordiska regeringarna, ledare inom fackföreningsrörelsen m fl. Syftet har varit dubbelt. Dels har det handlat om att rädda bilindustrin ur den internationella överproduktionskrisen. Dels vill privatkapitalet kapa åt sig de lönsammaste delarna av den offentliga sektorn. Det skall därigenom bevisas att privata intressenter har bättre förutsätt* 1* 1989/90. ningar än staten och de folkvalda att ta hand om transportpolitiken. generella attacker mot den offentliga sektorn sammanfaller med ideologin T42 bakom det europeiska initiativet. är ett av flera redskap i aktionsarbetet. Arbetet har varit framgångsrikt. Den har visat stor anpassningsförmåga genom att gå i spetsen för omfattande förändringar på transportområdet. Avregleringar inom yrkestrafiken, satsningarna på motorvägsprojektet och planerna på en är lika tydliga exempel som delningen av . anser regeringen att tiden är mogen för att gå vidare på denna väg. Staten skall begära hjälp av kapitalet för att klara kommunikationerna. En helt ny syn på vem som skall äga och finansiera infrastrukturen lanseras. Regeringen och dess språkrör, , som helt accepterat Round Table-gruppens och ScanLink-konsortiets krav, säger: Staten klarar inte av det nödvändiga kapitaltillskottet och det behövs därför nya finansieringsformer För järnvägen kan det t ex bli aktuellt att öppna möjligheten för olika intressenter att investera i, äga och driva nya järnvägslinjer. Innan regeringen eventuellt lyckas driva igenom sin linje anser Vpk att följande fråga måste besvaras: - Vem skall ta ansvaret för de järnvägsbanor som privata investerare överger när deras "lönsamhet är tillräckligt intressant ? kan bli tågets decennium I har det inte gjorts några egentliga nyinvesteringar i järnväg . Men det är vpk:s uppfattning att miljöhänsyn, energihushållning och trängsel i luften och på vägarna kommer att tvinga fram tågsatsningar. Det är också i längden omöjligt att upprätthålla flera parallella kommunikationssystem med oförändrad standard på samtliga system. Vpk vill utveckla järnvägen till en beständig stomme i landtransportsystemet . Med tillräckliga ekonomiska anslag till återupprustning och nya projekt går det att få en mycket god lönsamhet i järnvägsnätet. Det är absurt att SJ skall pressas av statens vinstkrav, eftersom det leder till höjda biljettpriser eller nedläggning av trafik. Med ett samhällsekonomiskt synsätt är all miljövänlig trafik lönsam.Vpk kräver att konsekvensen av lönsamhetskrav undersöks. Vpk vill se som tågets decennium. Detta innebär att: måste gynnas på bekostnad av sina konkurrenter, vägtrafik och luftfart. För att trafikanterna skall acceptera en sådan särställning för järnvägen, måste den uppfylla höga krav med tanke på snabbhet, bekvämlighet, tillförlitlighet och miljövänlighet. Detta kräver omfattande investeringar i bl. a. nya bansträckningar, och det senare fordrar bia ett fortsatt elektrifieringsarbete. Ett brett stöd förutsätter att järnvägen är konkret synlig och användbar för invånarna. Det behövs t ex en utbyggd lokal service med återöppnade stationer och bandelar. Regering och riksdag måste fungera som en kontinuerlig politisk ledning Mot. över järnvägssystemet i stället för att undandra sig sitt ansvar genom bola- T42 gisering och utförsäljningar. ledning skall inte vara kommersiell utan politisk och fackmässig. Den politiska ledningen skall uppmuntra och stödja sig på det växande intresse och engagemang som finns för miljövänliga transporter. Engagemang och kunnande måste tas till vara fullt ut. En politisk ledning är mer påpassad för att våga riskera järnvägens anseende genom utmanande privata förmåner (som t ex SJ-chefens lön). måste fungera som ett sammanhållet system. I ett sådant system utgör de av SJ:s egna vägtransporter, som konkurrerar med järnvägen, främmande inslag som måste ifrågasättas. På lite sikt tjänar järnvägen på att åter bli en enhet - från trafik, över banor, till verkstäder. Men omgående behövs ett välutvecklat och rättvist biljettrabattsystem istället för det nuvarande. När det gäller decentraliseringen får den inte drivas så långt att växelspelet mellan helheten och delarna i järnvägssystemet förloras. Regeringen föreslår i sin proposition att anslaget till för drift och vidmakthållande av statliga järnvägar (D 1.) inte skall höjas realt. Detta skall jämföras med det redovisade eftersatta underhållet på . Vpk förslår att anslår för /91. Regeringen nonchalerarar även de beslut som skall ge anslag på 1 miljard/år till nyinvesteringar. /90 anslogs endast , /91 föreslås (D2). Med hänvisning till de behov på ca 60 miljarder , som angett och som vpk utgår ifrån i sina förslag är regeringens anslag helt oacceptabelt. Vi föreslår att anslaget ökas till för /91. Vpk förutsätter att de projekt som vi pläderat för vid behandlingen av olika riksdagsmotioner skall kunna rymmas inom den 60-miljardersplan som vi efterlyser. Där omfattas bl a insatser för , snabbtåg till 1992, , , , Borås-Herrljunga-Uddevalla, Götalandsbanan, Blekinge kustbana, , , samt Ostkustbanan inklusive förlängning via upp till . Vi förutsätter att satsningarna på sker snabbt med utgångspunkt från förslag att utbyggnaden finansieras via avgifter på flygbiljetter. Många järnvägssatsningar har stora förutsättningar att bli lönsamma. Sådana finns också . Av nya projekt kan nämnas snabbtåg som, enligt gjord utredning, kan bli ett av de lönsammaste. I övrigt skall finansieringen av anslag under D 1. och D 2. ganska snabbt kunna ske genom sådana resurser som Vpk angett, som t ex löntagarfonder, en infrastrukturskatt m m. har många sett bilen som en frihetssymbol. När antalet bilar ökat till en viss mängd hotar den i stället friheten. När nu till och med bilindustrin insett att det inte helt går att asfaltera bort bilismens trängselpro blem, hur många träd och åkrar som än offras för nya motorvägars skull, Mot. 1989/90 uppstår intressanta lösningar. Med hjälp av statliga subventioner forskar och utvecklar bil- och elektronikindustrin projekt, där autopiloter skall kunna ta över bilförarens ansvar. Biltrafiken skall förtätas genom bilkonvojer, där den mänskliga faktorn utgör ett alltför osäkert inslag. Men bilistens frihet berövas honom rent konkret genom detta system, som dessutom förutser satellitövervakning och -kontroll av trafikströmmarna på väg (projekten heter och ). Statliga myndigheter har redan utsett försöksvägar, där systemet skall börja testas. Man planerar för att yrkestrafiken skall vara en spjutspets i testerna. De transnationella koncernerna ser detta elektroniskt avancerade transportsystem som sitt samhällsprojekt. Den socialdemokratiska regeringen har stora förhoppningar på att systemet skall ligga till grund för bilismens andra utvecklingsväg. Det skall därmed öka den ekonomiska tillväxten i . * Vpk föreslår i ovan nämnda motioner att de mångmiljonbelopp som anslås till forskning för att främja ökad bilism, istället skall föras över till projekt som gynnar miljövänlig kollektivtrafik. Företagens "Just-in-time-transporter ingår också i det nya samhällsprojektet. De anses rationella för företagen men drabbar samhällsekonomin hårt. En undersökning visar att det betyder upp till tio gånger fler transporter för ett företag som satsat på det nya systemet med rullande lagerhållning. Det betyder i sin tur risk för ännu fler trafikoffer, förstörd miljö samt nedslitna och farligare vägar. Om motsvarande teknik på ett systematiskt sätt i stället användes för att bygga ut godstransporterna på järnväg skulle det få motsatt effekt. Men eftersom regeringens ambitioner sammanfaller med det privata näringslivets vill den inte heller ingripa mot just-in-time-transporterna på väg. Det EG-anpassade s k bärighetspaketet på ca 6 miljarder är enligt vpk ett enormt slöseri med samhällets resurser. I likhet med just-intime-transporterna leder det till en ökning av tunga landsvägstransporter och ökat slitage på miljön och vägarna. Vpk anser att anslagen i stället skall användas till miljövänliga och trafiksäkrare åtgärder. Med vårt förslag minskas väganslaget i denna del (B 7.) med ca /91. Anslaget Byggande av riksvägar (B 3.) belastas med räntekostnader för krediten i för ScanLink-utbyggnaden vid i , delen . Enbart kapitalkostnaden för krediten som gäller 1989-90 beräknas till . Kostnaden bygger på den uppgörelse som regeringen och tidigare gjort och är alltså en direkt företagssubvention. Kostnaden bör enligt vpk belasta - inte staten. Med den trafikpolitik som Vpk presenterat går det att minska de ständigt ökande anslagen till vägbyggnationer. Vi menar att undantag från denna princip bara kan gälla bidrag till drift och byggande av enskilda vägar, där glesbygden kan gynnas och kompenseras därför att möjligheterna till kollektivtrafikutbyggnad är små. Vpk föreslår därför att anslaget B 6. utökas med samt att till B 5., Bidrag till drift och underhåll av stats- 6 kommunvägar, anslås enligt regeringens förslag. get till Byggande av riksvägar, B 3., skall minskas till 1 miljard /91, T42 vilket ger en besparing på . Det går att vända utvecklingen. I olika länder finns det ny teknologi och radikala försök som visar detta. skulle kunna bli ett av flera ledande länder som hittar ytterligare lösningar på kommunikationsproblemen. skulle t o m kunna utveckla ett nytta avancerat spårbundet system för kollektivtrafik som en exportvara. Här finns en stor potential inom industrin som kan användas. Men utvecklas inte dessa system med inriktning på att spårbundna transporter skall vara basen i systemet på en inhemsk marknad. Det finns även potential inom de elektroniska kommunikationssystemen för att ersätta en del av bil- och flygtrafiken. Men även om en mycket stor del av vägtrafiken kommer att kunna föras över till spår gäller det att också satsa på avancerad rening för de transporter som går på väg. Vpk delar Transportforskningsberedningens (TFB) uppfattning om skärpta avgaskrav för dieselfordon. Med strängare krav påskyndas den tekniska utvecklingen. TFB skriver i ett yttrande till angående ändringar i bilavgaslagen, bl a: Genom en radikal sänkning av svavelhalten och aromathalten i dieseloljan är det möjligt att optimera motorer mot låga kväveoxidemissioner och ändå få låga utsläpp av kolväten, kolmonoxid och fina partiklar, eftersom katalysatorteknik då kan användas Vår uppfattning är, att dieselmotorns potential, när det gäller låga emissioner, är mycket stor. * Vpk har ställt krav på en snabb utveckling av alternativa och miljövänliga bränslen. Det tänker vi fortsätta med, men vi anser ändå att användning av den bäst kända kvaliteten och tekniken för dagens drivmedel självklart måste tvingas fram omgående. Vid teknikexpon i förevisades prototypen av en svensk ekologisk bil. Projektet är ett samarbete mellan och vid . Framdrivningskraften är elektrisk. En Stirlingmotor, som går på bensin eller alkohol samt sex batterier, används för att driva en generator som laddar bilens batterier. Energin som genereras vid uppbromsning av bilen tas till vara och enligt uppgift är bensinförbrukningen 2,5 1 per . Det intressanta med projektet är inte bara dess löften om miljövänlighet och energisnålhet. Försöken visar också att det som tycks vara möjligt för forskare med rätt inriktning inte har präglat de stora bilkoncernernas forskning och utveckling. * Vpk föreslår att en parlamentarisk utredning tillsätts för att studera förutsättningarna för en ekologiskt inriktad, alternativ produktion för bilindustrin. agerar efter prognoser som visar en ökning av den inrikes flygtrafiken . Regeringen visar anpassning också på detta område, trots flygets miljöfarliga utsläpp. Vpk har i en särskild motion, inlämnad under den allmänna motionstiden , tagit upp dessa frågor.I en annan motion tar vi upp frågor om sjöfarten, som också behandlar miljöpro- Mot. ansvarar för landets telekommunikationer. har fastslagit att ska ta regionala-, service- och sociala hänsyn. Anpassningen till en ökad konkurrenssituation får inte leda till en minskning av dessa hänsyn. Vpk anser att skall finansiera sin verksamhet med avgifter från företag och subventionera normalhushåll i glesbygd. ska inte gynna kunder som kan betala för sig på bekostnad av ekonomiskt svagare kunder. Det är av vikt att upprätthåller en hög grad av självförsörjning på både material och kunskaper för att dels minimera beroendet av utländska intressen och dels ha en god beredskap vid krissituationer. Av bl a miljöskäl bör få i uppdrag att verka för att ny teknik i så hög grad som möjligt ersätter vanliga gods- och persontransporter, t ex visar färska undersökningar att olika typer av videoteknik kan ersätta behovet av vissa affärsresor. Av samma skäl bör ej deltaga i eller stödja projekt som syftar till att gynna bilismen, t ex . har ansvar för postservicen i landet. Det är ett av statens större företag men ändå bland de minst diskuterade. har relativa personalminskningar skett trots större postmängder. Detta har lett till större distrikt och mer arbete för många anställda, vilket i sin tur gett postverket svårigheter att klara personalrekryteringen. Postanställda hör också till låglönegrupper. Många anställda upplever postverket som en toppstyrd, odemokratisk koloss där man som anställd har föga inflytande. Ett jobb på posten betraktas av många som ett genomgångsstadium, kvar blir bara de som inte har något alternativ. arbetsätt och organisation synes vara i stort behov av förnyelse och demokratisering. Kanske kan vi få se inflytelserik personal ? Kanske kan kunderna få välja tidsdifferentierad postgång, brevbärarna kan kanske som sista yrkesgrupp få slippa att cykla, kanske ska brevlådan vara i entrén på flerfamiljshus, kanske ska lantbrevbärarna utvecklas ännu mer i sin sociala service, kanske man kan få välja bort reklam, etc. I framtidens kommunikationsvärld kommer postverkets personal förmodligen att ha många fler och nya uppgifter. Ny teknikkomer att förändra arbetsuppgifterna, de kommer att innehålla mer data- och elektronikkommunikation.Vpk hoppas att Post- och teleutredningen också kommer att visa hur posten ska ta sitt ansvar för miljön genom bl.a. ökad användning av järnvägstransporter. Vi hoppas också att utredningen kommer med ett positivt besked om ett kulturporto. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att privata företag inte skall tillåtas att investera i, äga och driva nya järnvägslinjer och därigenom styra trafikpolitiken, 2. att beslutar att privata företag inte skall tillåtas överta, köpa eller ansvara för vägar och vägtullar, broar och brotullar, 3. att beslutar att respektive inte skall ombildas till affärsdrivande verk, 4. att beslutar att de transporter som samhället och enskilda behöver måste göras så rena från skadliga utsläpp, så handikappvänliga och så trafiksäkra som den bäst kända tekniken medger, 5. att beslutar att de behov som redovisat beträffande underhåll, 35 miljarder, och nyinvesteringar, ca 60 miljarder fram , skall styra beslut om anslag till järnvägen, 6. att begär att regeringen skall undersöka möjligheten att utnyttja löntagarfonderna som ett redskap för att styra och påskynda järnvägsinvesteringar, 7. att begär att regeringen skall undersöka förutsättningarna för att inrätta en infrastrukturskatt i enlighet med vad som nämns i motionen, 8. att beslutar att införa en flygbränsleskatt i enlighet med motionens förslag, 9. att beslutar att trafikpolitiken måste utformas i riktning mot en helt ny transportstruktur, där järnväg och övrig miljövänlig kollektivtrafik utvecklas på bekostnad av väg- och flygtrafik, 10. att beslutar att inga satsningar på nya motorvägar, stora bilbroprojekt eller utbyggnad av storflygplatser skall få ske, 11. att begär att regeringen skall undersöka konsekvenserna av de lönsamhetskrav som ålagts SJ, 12. att beslutar att SJ:s ledning inte skall vara kommersiellt utan politiskt och fackmässigt inriktad, 13. att under punkt Dl., Drift och vidmakthållande av statliga järnvägar, beslutar anslå 4 miljarder för /91, 14. att under punkt D 2., Nyinvesteringar i stomjärnvägar, beslutar anslå 3 miljarder för /91, 15. att under punkt B 7. beslutar att avslå regeringens förslag på 669,9 milj. 16. att under punkt B 6. beslutar att i förhållande till regeringens förslag öka anslaget med 100 milj. kr. för /91, 17. att under punkt B 3. i förhållande till regeringens förslag minskar anslaget till 1 miljard för /91, 18. att hos regeringen begär förslag om sänkning av svavel- och aromathalt i dieselolja, [att hos regeringen begär att en parlamentarisk utred 1989/90 T42 ning, med uppgift att studera förutsättningarna för en ekologiskt in- Mot. riktad, alternativ produktion för bilindustrin skall tillsättas '.] (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1989/90:N61