ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Kr310 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr310 av m.fl. (fp) museer i är unikt inte bara i utan i världen. Professor , som var chef för museet 32, var den ledande antropologen i och gjorde museet i till en av de största institutionerna av detta slag i världen. Detta bekräftas i H R Hayes bok . efterträdare har fullföljt hans arbete, vilket lett till att museet i är internationellt känt för sina ur vetenskaplig synpunkt mycket intressanta samlingar, framför allt från . På museet finns dokumentation och föremål från indiankulturer som är helt försvunna. Det är ett kommunalt museum, som genom tiderna fått ett etnografiskt material av världsklass. Samlingarna räknar drygt 100 000 föremål, varav från , 13 från och från . Från finns ett omfattande arkeologiskt material, bl.a. drygt 1 200 textilier från förcolumbiansk tid. De mest kända är de s.k. Paracastextilierna från , som är . De anses av specialister som de kvalitativt sett kanske förnämsta i världen och röner också intresse därefter. Dessa textilier är varken tillfredsställande utställda eller magasinerade. bör såväl som dess motsvarighet i betraktas som riksmuseum. De kompletterar varandra och utgör tillsammans ett riksintresse. Därför föreslår vi att får i uppdrag att se över möjligheterna att omvandla museet från kommunalt museum till riksmuseum. har även andra museer av riksintresse, t ex som bör få högre statliga anslag. har en förnämlig samling brukskonst och dekorativ konst, som belyser riktningar och tendenser inom samtida konsthantverk och konstindustri. Vi föreslår att museer får 20 extra grundbelopp, dvs. 2,2 milj. kr. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om museet i , 2. att till anslaget Bidrag till regionala museer (G 34) för /91 anvisar ett belopp som motsvarar ytterligare 20 grundbelopp utöver vad regeringen föreslagit. () () 1989/90 Kr310
mot · GD02Kr312 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr312 Arkiv för dekorativ konst i Museet är det enda i vårt land för offentlig konst och som skildrar ett konstverks födelse och konstverkets skapelseprocess. Samlingen av sådan konst är den största i världen. Arkivmuseet har en betydande internationell samling, i vilken framför allt och är väl representerade. Det finns också en viktig samling främst med inriktning på nordisk konst. för dekorativ konst grundades av professor som en avdelning av konsthistoriska institutionen vid . avsikt var att samla fotografier och skisser till svensk dekorativ konst från alla tider. Han avsåg i första hand bildkonst för arkitektonisk utsmyckning eller på arkitektoniskt formade platser. Från starten fick också arkivmuseet prägel av arkivsamlandet snarare än av ett offentligt museum. Först kunde museet öppnas för allmänheten. Museet finansieras genom att anslår från diverse anslag. Ett mindre bidrag kommer också från . I praktiken arbetar museet som ett självständigt museum, men dess verksamhet hämmas av finansieringssättet. Jag föreslår att får i uppdrag att tillsammans med pröva formerna för det framtida statliga stödet till museet. I avvaktan på detta bör tilldelas ett extra anslag på . för att kunna ge säkerligen efterlängtad förstärkning till museet. Anslaget kan anvisas under Bidrag till vissa museer (G 33). Med hänvisning till det anförda hemställs att med hänvisning till vad i motionen anförts om för dekorativ konst i till Bidrag till vissa museer (G 33) för /91 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit.
mot · GD02Kr313 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr313 geografiska läge och karaktär av handels- och industristad har inneburit att staden utvecklats till en betydande invandrarstad. var var tredje invånare i invandrare, och , när vi skriver 1990, sätter olika invandrargrupper i allra högsta grad sin prägel på . Mot denna bakgrund har tanken på uppförandet av ett invandrarmuseum i väckts och har ställt sig bakom en motion rörande tillkomsten av ett riksmuseum för invandare med placering i . I motionen står bl.a. följande: Det är nu hög tid att material som rör invandringen till dokumenteras och samlas i ett museum. Ett sådant museum kunde bli en naturlig samlingspunkt för invandrarkonferenser och liknande möten. Olika nationsdagar skulle kunna förläggas dit och studieförbund, kvinnoorganisationer, kyrkor och församlingar av olika religioner med anknytning till invandrare skulle kunna få en naturlig samlingspunkt där. För med sin informations- och kursverksamhet och allt utåtriktat arbete i övrigt skulle ett museum få stor betydelse. Även arbetsgivar- och löntagarorganisationerna bör anse det angeläget att ett centrum för olika aktiviteter som rör invandrare skapas. Ett invandrarmuseum kan dock inte vara en angelägenhet för enbart . Det är att betrakta som en nationell angelägenhet. har bra områden som väl lämpar sig för placering av ett invandrarmuseum. Ett sådant område är de gamla industribyggnaderna vid ström. Som framgår av den ovan citerade motionen bör ett invandrarmuseum i inte enbart vara en angelägenhet utan snarare en nationell sådan. Även arbetsgivar- och löntagarorganisationerna bör anse det angeläget att en dokumentation av detta slag förverkligas och att ett centrum för olika aktiviteter som rör invandrare skapas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av att skapa ett invandrarmuseum placerat i . 1989/90 Kr313
mot · GD02Kr315 · 1990-01-25 00:00:00 — av m.fl. (s) Ett nytt landsarkiv i 1989/90 Kr315322 I arkivutredningens betänkande SOU 1988:11 Öppenhet och minne föreslås en utbyggnad av landsarkivorganisationen. I betänkandet nämns som en tänkbar ort för etablering av ett nytt landsarkiv. Utredaren anger ett antal faktorer som skall vara avgörande vid val av område för nytt landsarkiv. har alla de förutsättningar som enligt utredaren är väsentliga vid valet av nya etableringsorter. Det finns dessutom ytterligare faktorer, såväl allmänna som arkivspecifika, som talar för att ett nytt landsarkiv kan och bör etableras i . I och särskilt i finns ett stort antal arkivbildare, såväl offentliga som enskilda. Förenings- och andra arkiv förvaras hos folkrörelsearkivet. arkiv, som är det bäst bevarade hovrättsarkivet i landet, förvaras i sin helhet i . Flera myndigheter inom rättsområdet utgör typarkiv. I förvaras förutom stads handlingar även handlingar från övriga städer och kommuner som tillsammans med staden bildat . I arkiv finns bl.a. sjukjournaler bevarade . Länets många företag, såväl stora som små, har arkiv med värdefullt material för ekonomisk-historisk, sociologisk, teknisk och lokalhistorisk forskning. Det finns ett dokumenterat intresse för släkt-, hembygds- och amatörforskning i länet. tillhör t.ex. de fyra mest aktiva länen i landet när det gäller lån av mikrofilmade kyrkoarkivalier. Den akademiska forskningen på arkivmaterial från länet är också omfattande och kommer sannolikt att utökas, i synnerhet om arkivutredningens m.fl. utredningars förslag om att skall bli ett s.k. intensivdataområde genomförs. En arbetsgrupp för arkivfrågor med representanter för , högskolan, , , , folkrörelsearkivet, samt har föreslagit att ett arkivcentrum inrättas i . Detta arkivcentrum skall byggas upp genom att arkiv från olika arkivbildare i länet - statliga, kommunala och enskilda - sammanförs i en gemensam arkivdepå. Samverkan mellan de olika arkivbildarna kommer bl.a. att göra en ordentlig forskarservice möjlig och syftar till att aktivt marknadsföra arkiven och sprida information om dem. har dessutom tillsammans med olika regionala intressenter ytterligare undersökt förutsättningarna för att ett landsarkiv skall kunna etableras i . Bl.a. har undersökt var ett landsarkiv lämpligen kan lokaliseras i kommunen. Kommunen har redovisat flera alternativ som uppfyller lokalkraven för ett landsarkiv. Som framgår av ovanstående redovisning har det i tagits sådana regionala initiativ på området som arkivutredningen i betänkandet Öppenhet och minne förutsätter för etablering av ett nytt landsarkiv. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om etablering av ett nytt landsarkiv i . () () 1989/90 Kr315
mot · GD02Kr316 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr316 av och (båda m) Inrättande av ett landsarkiv i I arkivutredningens betänkande Öppenhet och minne SoU 1988:11 läggs det fram förslag om att ett antal nya landsarkiv skall inrättas i landet. Utredningen tar inte ställning till på vilka orter en lokalisering skall ske, utan nöjer sig med ett principförslag till utbyggnad. På initiativ har en arbetsgrupp för arkivfrågor bildats. I gruppen ingår bl.a. representanter från landsting, högskola, kommun, hovrätt och länsstyrelse. Arbetsgruppen har i en rapport föreslagit att ett arkivcentrum inrättas i . I utredningen anges det ett antal förutsättningar för en lokalisering till en ort och vi konstaterar att uppfyller samtliga krav. Det finns dessutom ytterligare faktorer, såväl allmänna som arkivspecifika, som talar för att ett nytt landsarkiv bör etableras i . och kommunen har redan undersökt lämpliga lokaler och kommit fram till ett par alternativ som uppfyller de uppställda kraven. I finns högskola och hälsohögskola. Den akademiska forskningen på arkivmaterial från länet är vital och omfattande. Det finns ett dokumenterat intresse för släkt-, hembygds- och amatör-forskning. Enligt tillhör de fyra mest aktiva länen i landet när det gäller lån av mikrofilmade kyrkoarkivalier. I och i finns ett stort antal arkivbildare, såväl offentliga som enskilda. Förenings- och andra arkiv försvaras hos folkrörelsearkivet. arkiv, som är det bäst bevarande hovrättsarkivet i landet, förvaras i sin helhet i . I länet finns arkiv från statliga verk och regionala myndigheter. Det är med andra ord många faktorer som talar för att det i arkivutredningen aktualiserade landsarkivet i skall förläggas till . Förutom det vi redan har nämnt så kan vi tillägga: - har ett förnämligt länsmuseum som står inför en stark utveckling. - Det finns ett väl utbyggt bibliotekssystem med länsbibliotek i som administrativt centrum som har som en av sina huvuduppgifter att hjälpa till att ta fram material till forskare eller förmedla kontakter med arkiv och andra informationskällor. - Ett humanistiskt forskningsråd finns i . 1* 1989190. - Den tekniska utvecklingen i länet ger goda förutsättningar för att arbeta vidare med modern arkivhandering, inte minst databehandling. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ett landsarkiv inrättas i . () () 1989/90 Kr316
mot · GD02Kr318 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr318 av () Ortnamnen Dialekt- och ortnamnsarkivet i () är en statlig forskningsinstitution med uppgift att samla in, bevara och bearbeta material om dialekter och ortnamn. Dialekterna och ortnamnen är oumbärliga hjälpmedel när det gäller att gräva fram den historia som ytterst är en förutsättning för kulturella identitet. Dialekterna vittnar om urgamla kulturförbindelser och kulturområden. ger det inspelade och upptecknade materialet som finns på arkivet väsentlig kunskap om forna tiders materiella och andliga förhållanden. Arkiven är ytterst bärarna av landets eller regionens kulturarv. Att bevara historien genom arkiv hör samman med själva grunden för vår civilisation. Eftersom de äldsta ortnamnen i är mer än tvåtusen år gamla är de en utomordentligt viktig källa för vårt vetande om den tidens sydsvenska växt- och djurvärld, religion, rättsväsen, bebyggelse, försvarsväsen o.dyl., från vår tideräknings början och fram . Indirekt är DAL:s samlingar av skriftliga ortnamnsbelägg ett ovärderligt hjälpmedel för lokalhistoriker och hembygdsforskare: den som vill veta exempelvis var i litteraturen en viss skånsk by är nämnd har bara Dialekt- och ortnamnsarkivet i att börja sina forskningar på. De sydliga svenska landskapen bildar emellertid en språklig och kulturell enhet. Dialekt- och ortnamnsforskning är båda språkliga discipliner. De går hand i hand: utan en ingående kunskap om en trakts dialekter kan man inte tolka dess ortnamn. Det är därför inte bara regionalpolitisk! önskvärt utan också angeläget för både professionella forskare och den hembygdsintresserade allmänheten, att materialet för både dialekter och ortnamn från hela regionen finns samlat på ett ställe, . Så är fallet med dialekterna men inte ortnamnen! Slumpmässiga historiska förhållanden har gjort att bara har hand om ortnamnen i . Den som vill veta något om namnen i de övriga sydsvenska landskapen får resa till . Tilläggas kan att givetvis är en bättre utgångspunkt för insamlingsarbete i än vad är. dominerar stort även gentemot och . Här råder således en besvärande obalans. Det fysiska avståndet till arkiven är ofta ett problem som avspeglas i arkivens omfattande interurbana utlåningsverksamhet. En intern arbetsgrupp inom DOVA har föreslagit en omorganisation inom myndigheten innebärande en decentralisering och regionalisering av verksamheten genom att arkiven i , och får utökade ansvarsområden. Den föreslagna omorganisationen kan inte genomföras utan att de tre berörda arkiven, som är betydligt mindre än motsvarande arkiv i , får utökade resurser. Vartdera arkivet bör tillföras en ny arkivarietjänst för att kunna fungera väl som på respektive ort. I sin anslagsframställning (Dnr 63/88) inför forskningspropositionen föreslår därför DOVA-styrelsen, att de tre nämnda mindre arkiven får en utökning av sina tjänster med en arkivarie vardera (punkterna 4 och 5.1) De tre tjänsterna beräknas kosta . Med hänvisning till det anförda hemställs att till G 24 Dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv för /91 anvisar . utöver vad regeringen föreslagit för tjänster som arkivarie. 1989/90 Kr318
mot · GD02Kr322 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr322 av och (båda c) Kostnadsansvaret vid arkeologiska utgrävningar Reglerna för arkeologiska utredningar har varit synnerligen uppmärksammade. En särskild utredare tillkallades 1982 för att se över kostnadsansvaret vid utgrävningarna och hur statens stöd, i samband därmed, skulle vara utformat. En ny lag trädde i kraft . Den bygger i allt väsentligt på den tidigare gällande lagen, om fornminnen m.m. Vad det gäller kostnadsansvaret har inga betydelsefulla ändringar skett. Man måste därför konstatera att den nya lagen blivit en stor besvikelse för många på de orter där förekomsten av fornminnen är stor, och där kostnaderna för utgrävningarna är betungande. Det finns givetvis ett stort allmänt intresse av att, via arkeologiska utgrävningar, skaffa ökade kunskaper om vår historia och om hur våra förfäder levde och bodde. På en del platser kommer emellertid detta intresse i konflikt med intresset av att utveckla, förnya och förbättra de samhällen som människor lever i. Detta gäller för många platser i hela och vi har här valt att beskriva situationen i . I har, vid upprepade tillfällen, utbyggnadsplaner stoppats eller bromsats på grund av att de antikvariska myndigheterna krävt omfattande utgrävningsarbeten. För kommunen har det inneburit stora svårigheter vad gäller planeringen av såväl industriområden som bostadsområden. I en del fall har den kraftiga kostnadsbelastningen så gott som omöjliggjort den tänkta utbyggnaden. Eftersom kostnadsansvaret i huvudsak åvilar byggherren, har gällande regler verkat starkt hämmande på underhåll och utveckling av stadskärnan. har exempelvis flera tomter i stadens centrum stått obebyggda och man har med fog kunnat tala om en utarmad stadskärna. I en motion till förra hemställdes att byggherrens kostnader skulle begränsas genom en kostnadsram, och att kostnader därutöver skulle belasta staten. Av kulturutskottets betänkande framgår att utskottet delar vår uppfattning att kostnaderna för arbetsföretagen bör hållas nere. Utskottsmajoriteten var emellertid inte beredd att föreslå ökade statliga medel till detta. Enligt vår mening finns det fortfarande bärande skäl för en annan kostnadsfördelning vid arkeologiska utredningar, än vad som gäller. Det måste vara ett riksintresse att påträffade fornfynd kan skyddas och tas till vara på bästa sätt. Det är därför enligt vår uppfattning orimligt att vissa orter, genom en rik förekomst av fornminnen, blir så hårt drabbade i flera avseenden som sker . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att staten bör svara för en större del av kostnaden vid arkeologiska utgrävningar än vad som är fallet. () () 1989/90 Kr322
mot · GD02Kr323 · 1990-01-23 00:00:00 — av m.fl. (mp) Återlämnande av vissa kulturskatter I vårt land finns mängder av dyrbara kulturskatter och böcker, som mer eller mindre "stulit" från andra länder under tidernas lopp. Det kan gälla . och det gamla Böhmen, del av nuvarande . Roven skedde framför allt och oftast i form av s.k. krigsbyte. Det mest kända torde vara den s.k. Silverbibeln (Codex argentus) . en gotisk urkund. Den rövades från och förvaras f.n. i . Ett annat byte, stöldgods, också från . är den s.k. Djävulsbibeln (Gigas librorum - bokjätten kallad) med ursprung . en av de största kända handskrifterna, nära en meter hög. I skrivande stund gör den tjeckoslovakiske presidenten en framställning om att måtte återlämna den s.k. Djävulsbibeln till i samband med hans stundande statsbesök i . Vi tycker att det kan vara lämpligt att väcka denna fråga, inte bara för att man ställer krav pä återlämnande utan också för att ett eventuellt sådant skulle passa väl in i den nuvarande situationen i med en lovande positiv demokratisk utveckling i , där den nationella identiteten häller pä att omprövas och landets medborgare på nytt vänder sitt intresse mot sina historiska rötter. Vi vet efter överlämnandet av det s.k. till vilken oerhört stor betydelse ursprungliga dokument har för det landets identitet, dess historia och självsyn. Även ett antal skulpturer, placerade i , härstammar från det gamla Böhmen, nämligen från palats i , varifrån de flyttades till . De är starkt utsatta för luftföroreningar o.d. Det är inte otänkbart att ett fruktbart byte skulle kunna ske. I lär finnas nagra intressanta klenoder med svenskt ursprung som har samband med vistelse i landet, bl.a. en astronomisk glob eller stjärnhimmel. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återställande av vissa kulturskatter till i samband med president framställning. Hans Leghammar (mp) () 1989/90 Kr323
mot · GD02Kr324 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr324 av Per m.fl. (mp) Åtgärder för att skydda å, ä och ö Den lingvistiska och ortografiska farsot som tog sin början med hedervärda Skånska Cements mångmiljonkrävande namnbyte till det öronbesmutsande och landskapskränkande skvaderordet skånska, tycks fortskrida med förskräckande hastighet. Inte nog med att kallar sig gota-d:o. har också Svenska Fläktfabriken gått i gömsle bakom monsterordet (obs - ej pseudonym för mönsterordet) fläkt. Inte nog med att företeelsen utgör en ynklig ryggkrökning för en supermakts språkdominans. Den underminerar känslan för svenskt språk. Varför skall skolbarn bry sig om stavning om storföretag inte gör det? Varför skulle inte studenter kunna strunta i ringar och prickar om direktörer gör det? Små folk som slår vakt om sina språk bör inte rulla tummarna inför slika företeelser. Islänningarna skulle absolut inte göra det. Vad gör regeringen? Vad gör utbildningsministern? Tänk om politikerna i landets sydligaste landskap rycks med av stavningsnonchalansen och börjar kalla provinsen ? Skall huvudstaden förklaras belägen mellan och i internationalismens intresse? Har dessa storföretags namnbyten varit föremål för samma beslutsprocess som gäller när vanligt folk skall hitta på nya familjenamn? Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att ringar bör behållas över å:n och prickar över ö:n och ä:n i svenska språket också i fortsättningen, 2. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av bestämmelserna om firmanamn i aktiebolagslagen m.fl. lagar som rör juridiska personer att i firmanamn inte får användas bokstäverna a eller o, då det uppenbarligen är fråga om ändrad stavning av ett vanligt svenskt ord som innehåller å, ä eller ö, 3. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i varumärkeslagen och andra lagar som gäller produktidentifikation att i varumärke eller annat särskilt kännetecken för produkt som har sitt ursprung i och som marknadsförs här inte får användas bok 1* 1989190. stäverna a eller o, då det uppenbarligen är fråga om ändrad stavning Mot. 1989/90 av ett vanligt svenskt ord som innehåller å, ä eller ö. Kr324
mot · GD02Kr325 · 1990-01-15 00:00:00 — Motion till 1989/90: Kr325 av och (båda vpk) Ökat stöd till kulturtidskrifter Det är bekant också för regeringen att ett stort antal kultur- och idétidskrifter har mycket svårt att hävda sig ekonomiskt. De har inga resurser eller möjligheter att själva svara för effektiva marknadsföringstekniska åtgärder. De har stort behov av utbildningsinsatser på en rad praktiska områden. Dessutom medför den nya tekniken investeringar som många kulturtidskrifter inte klarar av ekonomiskt. Dessa tidskrifter spelar en mycket stor roll i kultur-, idé- och samhällsdebatten och är nödvändiga beståndsdelar av den mångfald som är en förutsättning för en fördjupad demokratisk utveckling. För /90 har 221 tidskrifter beviljats bidrag och delar på det mycket knappa statliga stödet. 310 tidskrifter har ansökt om stöd, vilket tyder på att behovet är mycket stort och vida överstiger det av regeringen föreslagna anslaget. kommunisterna anser att snålheten mot kulturtidskrifterna rimmar mycket illa med de uttalade ambitionerna och positiva deklarationerna på kulturens område som görs av regeringspartiet. Med hänvisning till det anförda hemställs att för stöd till kulturtidskrifter för /91 anslår . utöver vad regeringen föreslagit eller således . (vpk) (vpk)
mot · GD02Kr326 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr326 av () Utökat litteraturstöd Litteraturstöd föreslår regeringen att utgivningsstödet inom litteraturstödet tillförs utgörande ett påslag om . Av beloppet specialdestineras för att förbättra tillgången på kvalitetslitteratur för barn och ungdom. har i sin anslagsframställning pekat på att utgivningsstödet tappat kraftigt i realvärde. Antalet stödda titlar har nödtorftigt upprätthållits till priset av att stödbeloppet per titel blivit mindre. säger att möjligheterna att på detta sätt hålla uppe antalet stödda titlar nu i praktiken är uttömda. Det är omvittnat av både författare och förläggare att tilldelade litteraturstöd enligt stödordningar nu har fått sådan karaktär av lotteri att systemet med utgivningsstöd riskerar att helt misskrediteras. Stödbehövande verk av god kvalitet blir utan. Enligt krävs ett prisomräkningpåslag om enbart för att möta kostnadsutvecklingen inom den grafiska industrin. Regeringens förslag innebär att utgivningsstödet faller sönder, och det i en situation då kvalitetsutgivningen alltmer trängs undan på marknaden av anglo-amerikansk underhållningslitteratur och bokklubbarnas fokusering på ett fåtal hårdlanserade titlar. Förslaget innebär också att regeringen ruckar på mandat att omfördela pengar mellan stödordningarna. För att inte realvärdet av utgivningsstödet ytterligare skall undergrävas behövs nu i själva verket ett påslag till litteraturstöd för /91 med utöver det regeringen föreslagit, vilket bör kunna anslås genom omfördelning inom budgetramarna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökat litteraturstöd.