mot · GD02Fi68 · 1990-05-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fi68 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /91, m.m. (kompletteringsproposition) Att fredsplikt råder under löpande avtalsperiod är en oomtvistad princip i svensk arbetsrättslagstiftning. I de fall arbetstagare ändå vidtar stridsåtgärder är dessa olovliga. Olovliga stridsåtgärder innebär framför allt att undergräva de fackliga organisationernas trovärdighet som avtalsslutande part gentemot arbetsgivarna. Om en arbetsnedläggelse inte upphört trots att förhandlingar inletts kan arbetstagaren åläggas skadestånd. Detta skadestånd uppgår till högst . Statsrådet anför i propositionen att dessa skadeståndsregler bör ändras så att det blir möjligt att utdöma ett högre skadestånd . Regeringen har bemyndigat statsrådet att tillkalla en särskild utredare, som bl. a. skall se över denna fråga. Vi delar uppfattningen att 200 kr.-gränsen för skadestånd vid olovliga konflikter bör tas bort. Arbetsdomstolen bör ges bättre möjligheter än nu att göra nyanserade bedömningar då det på grund av olovlig stridsåtgärd blir aktuellt för en arbetstagare att betala skadestånd. Skadeståndsreglerna i 60 § MBL bör därför återfå den lydelse de hade före den genomförda förändringen. bör fatta beslut om en sådan förändring . Det finns inget skäl att avvakta den aviserade utredningen. I viss utsträckning stöder samhället arbetsmarknadsutbildning för personer som redan är anställda. Sådan utbildning riktar sig framför allt till anställda med kortare utbildning eller ingen utbildning alls. Vi anser att fort- och vidareutbildning och kompetensutveckling för redan anställd personal i princip bör vara något som arbetsgivaren skall ansvara för. På sätt som anförs i propositionen kan det dock finnas ett samhälleligt intresse att i begränsad omfattning stödja internutbildning. Vi menar att sådant stöd bara skall utgå till arbetsgivare som har små egna resurser till personalutbildning. Framför allt gäller det små och medelstora arbetsgivare. Statsrådet föreslår att AMS, , skall få möjlighet att pröva en ny konstruktion av bidrag till utbildning i företag. Under försöks- Mot. verksamheten kommer statsbidrag att utgå med högst hälften av arbetsgiva- Fi68 rens kurs- och lönekostnader, dock högst . nuvarande bidragsmodellen utgår statsbidraget med ett visst belopp per Den föreslagna konstruktionen för bidrag har vi inget att invända mot. Det förefaller också förståndigt att tillämpa den , som självfallet måste följas av en utvärdering av resultaten. Vi menar dock att det inte bör anslås ytterligare medel för den planerade försöksverksamheten. En omprioritering bör istället kunna göras inom anslagets, B4, ram. 1.3 Fler flyktingar och invandrare i arbete De långa väntetiderna blir än mer destruktiva för den asylsökande som inte får lov att arbeta . Det är självfallet negativt och förödmjukande att tvingas gå utan arbete . Flertalet asylsökande får efter beslut lov att stanna i . För dem vore det en stor fördel och en god början på vistelsen i om de kunde arbeta . Integreringen i samhället underlättas och självkänslan stärks om de berörda känner att de kan göra nytta och få del av en arbetsgemenskap. En negativ följd av kombinationen långa väntetider och förbud mot att arbeta är att svenskar kan reagera mot det de upplever som att de asylsökande lever på det sociala. I själva verket blir det långvariga beroendet av understöd destruktivt också för flyktingen. Enligt vår mening är den bästa lösningen på detta problem att radikalt korta väntetiderna. bör emellertid också besluta att tillåta arbete under beredskapsliknande former . Det är angeläget att alla asylsökande erbjuds meningsfull sysselsättning inklusive svenskundervisning. För de flyktingar som redan fått uppehållstillstånd måste mycket större ansträngningar göras för att lotsa ut dem på den svenska arbetsmarknaden, antingen genom de ambulerande arbetsförmedlingar på förläggningarna som redan finns eller genom fasta enheter från arbetsförmedlingen på större förläggningar. Det är angeläget att flyktingar på ett tidigt stadium får klart för sig att man inte alltid kan få jobb som motsvarar ens kompetens med tanke på språksvårigheter. Det understryker vikten av att invandrare i särskilt anstränger sig att lära sig svenska. Det är nödvändigt att redan på förläggningen göra en inventering av flyktingens utbildning och erfarenhet så han/hon kan få arbete möjligt alternativt hjälp med kompletterande utbildning. Direktrekrytering av företag på förläggningar är ytterligare en modell som bör prövas. Vi anser att det är nödvändigt att de lokala arbetsförmedlingarna friare får disponera sina medel. Det vöre önskvärt om delar av de medel som anslås till asylbidrag skulle kunna användas som t.ex. rekryteringsstöd. Flyktingarna får nu passivt motta bidrag utan krav på motprestation. Genom en aktiv och okonventionell arbetsförmedling skulle arbetsförmedlarna kunna göra överenskommelser med arbetsgivare om att de skall Arbetsgivaren skulle garantera arbete, bostad och möj- Mot. 1989/90 ligheter till svenskundervisning. Generellt sett är arbetslösheten mycket låg . Även om AMS genomgått en rad rationaliseringar har vi fortfarande en mycket stor kapacitet inom arbetsförmedlingsområdet. Dessutom har decentraliseringen av AMS inneburit att den lokala organisationen . Vi menar därför att förmedlingarna inom redan givna ramar borde kunna finna utrymme för förstärkta förmedlingsinsatser för flyktingar. Vi avvisar således regeringens förslag att för /91 anvisa ytterligare 10 milj.kr. under anslaget Bl. har fattat beslut om att förlänga den lagstadgade semestern . Vi motsatte oss detta förslag. Redan i finansplanen förde dåvarande finansministern resonemang om flexibilitet och valfrihet vad gällde utnyttjande av semester och förläggning av arbetstid. Vi påpekade att en obligatorisk lagstiftad sjätte semestervecka skulle minska flexibiliteten i arbetslivet och individernas valfrihet. Vi står fast vid den uppfattningen. Även regeringen har tagit intryck av kritiken och är nu beredd att inte gå vidare i utbyggnaden av semesterrätten. Man har t.o.m. varit beredd att möjliggöra för dem som inte anser sig behöva hela sin semester för rekreation, att arbeta även under semestertid. Med tanke på detta förslag är det i det närmaste omöjligt att förstå hur samma regering så sent som ville förlänga semestern för alla. I den aktuella propositionen föreslås att arbetstagare som väljer att arbeta under sin femte och sjätte semestervecka skall ha rätt till det. Vidare skall tidigare sparad semester, som skulle tagits ut , kunna sparas . Vi har inget att invända mot de föreslagna förändringarna i semesterlagen. Vi tror att åtgärderna är nödvändiga för att ytterligare stimulera arbetsutbudet. Det är dock angeläget att regeringen återkommer till med ett mer genomarbetat och övergripande förslag om nya regler för såväl semester som arbetstid. har verkat för att det skall införas möjlighet för enskilda arbetstagare att spara semester utan begränsning . Sådan sparad semester skulle sedan kunna utnyttjas t.er. under ett sabbatsår eller för att förkorta arbetstiden. Regeringen bör återkomma till med förslag som syftar till att tillgodose kravet på flexibilitet i arbetslivet och individernas krav på valfrihet. Vi kan inte tillstyrka förslaget att avsätta 5 milj.kr. till en kampanj för att informera om de nya reglerna i semesterlagen. Bristen på arbetskraft är ingalunda ett nytt problem. Hade regeringen agerat tidigare skulle åtgärderna inte behövt bli panikartade. Vi förutsätter att såväl arbetsgivarna som de fackliga organisationerna ser till att arbetstagarna får information om de nya reglerna. I propositionen berör regeringen bl.a. en del insatser vad avser försöken med flexibla lönebidrag för arbetshandikappade. I det sammanhanget vill vi peka på det fortsatta stora behovet av arbetstillfällen för arbetshandikappade. Detta gäller såväl behovet av lönebidragsanställningar som arbetstillfällen inom . För att underlätta strävandena att bereda handikappade arbete finns bl.a. lönebidrag. sysselsattes 45 288 personer med hjälp av lönebidrag. För handikappade är lönebidrag ett bra sätt att få fotfäste på arbetsmarknaden. Enligt de regler som gäller för särskilt lönebidrag trappas bidraget ned . Under första anställningsåret är bidraget , under det andra, tredje och fjärde är det , och vid ytterligare förlängning 50 eller . För vissa grupper med grava handikapp medför detta att de har svårt att få arbete trots att särskilt lönebidrag utgår. har ansett att det finns anledning att överväga om det inte bör vara möjligt att låta lönebidraget permanent utgå på en högre nivå än vad som sker . Statliga arbetsgivare och ideella organisationer får statsbidrag för hela lönekostnaden för de lönebidragsanställda. pågår försöksverksamhet med flexibla lönebidrag i sju län. Regeringen föreslår nu att försöksverksamheten skall utvidgas till ytterligare fem län. Verksamheten innebär att lönebidragets nivå kan anpassas efter den arbetshandikappades förutsättningar. Erfarenheterna från försöksverksamheten är mycket goda. Det är viktigt att bidragssystemet konstrueras så att man underlättar placeringar inom de sektorer på arbetsmarknaden där förutsättningarna är större för de anställda att övergå till en reguljär anställning utan bidrag. Vi anser också att ett flexibelt lönebidrag måste kunna tillämpas så att bidragsnivån kan justeras både uppåt och nedåt. Det förekommer att de lönebidragsanställdas arbetsförmåga försämras under anställningens gång och då måste möjlighet till justering uppåt av bidragsnivån kunna ske. Vi menar att flexibla lönebidrag skall kunna tillämpas i hela landet på nyanställningar efter . I överläggningar med arbetsmarknadens parter bör vissa övergångsbestämmelser kunna fastställas för de arbetsgivare som har anställda med lönebidrag. Förutom anställning med lönebidrag spelar en viktig roll när det gäller att bereda meningsfullt och utvecklande arbete för arbetshandikappade. Vi har därför återkommande hävdat att kapacitet att erbjuda arbetstillfällen måste utnyttjas så långt som möjligt. /91 biföll dock riksdagsmajoriteten regeringens förslag och beslutade om ett fortsatt oförändrat antal arbetstillfällen inom . Detta innebär nu en oförändrad begränsning till 31,45 milj. arbetstimmar för arbetshandikappade anställda. Detta sker trots arbetshandikappades fortsatt svåra situation i arbetslivet och trots att anser sig ha kommersiella möjligheter att bereda fler arbetshandikappade arbete. /90 har möjligheter att anställa arbetshandikappade ytterligare begränsats. En förklaring till det är den, i sig, positiva utveck lingen av frånvarosituationen inom . En förbättrad närvaro bland de Mot. arbetshandikappade belastar timram och minskar direkt företags- Fi68 gruppens möjligheter till nyrekryteringar. Enligt vår mening är det helt oacceptabelt att en sådan positiv utveckling som fått till stånd bestraffas med ett minskat utrymme för nyanställningar. En minskning av sjukfrånvaron måste prioriteras såväl vad gäller som i arbetslivet i övrigt. Vi har också erfarit att antalet övergångar från till anställningar hos andra arbetsgivare har minskat något /90. En sådan minskning påverkar också direkt utrymmet för nyanställningar inom . Utvecklingen av antalet övergångar är inte bara beroende av egna insatser för personalutveckling m.m. Inte minst har också arbetsförmedlingarnas insatser för att finna lämpliga arbeten på den reguljära arbetsmarknaden betydelse för att antalet övergångar för de Samhallanställda skall kunna hållas på en önskvärd nivå. Det är mycket angeläget att möjligheterna till nyanställningar inom inte försämras på det sätt som sker inom ramen för den volymbegränsning som gäller för . Vår uppfattning är att antalet arbetstillfällen snarare behöver utökas. Inte minst är detta nödvändigt för att skapa ökade arbetsmöjligheter för svårt arbetshandikappade. handikapputredning har presenterat en kartläggning av situationen för personer med omfattande funktionshinder. Kartläggningen visar bl.a. på stora brister när det gäller sysselsättningen. Enligt en enkät som handikapputredningen redovisar har av de tillfrågade från de aktuella grupperna uppgivit att de saknar arbete eller annan daglig verksamhet utanför hemmet. För många i dessa grupper skulle ett arbete inom öppna vägarna till arbetslivet. Mot bakgrund av dessa nya förutsättningar anser vi det nödvändigt att den timram som reglerar antalet arbetstillfällen inom utökas med 0,6 milj. arbetstimmar /91. En sådan utökning motsvarar 550 nya arbetstillfällen, i enlighet med vad vi tidigare föreslagit, och skulle ge möjlighet att hålla nyanställningarna på en rimlig nivå även /91. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar, i enlighet med vad i motionen anförts, att 200-kronorsregeln i 60 § medbestämmandelagen tas bort, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kompetensutveckling, 3. att till reservationsanslaget Arbetsmarknadsutbildning, B 3, för /91 anvisar . utöver vad som föreslagits i proposition 1989/90:100 bil.12, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade arbetsförmedlingsinsatser för flyktingar och invandrare, 5. att till ramanslaget förvaltningskostnader, B 1, för /91 anvisar . utöver vad som föreslagits i proposition 1989/90:100 bil. 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo- Mot. 1989/90 tionen anförts om rätten att spara semester, 7. att avslår regeringens förslag att anvisa . till anslaget Information om semesterfrågor, A 5, för /91 i enlighet med vad i motionen anförts, 8. att beslutar att flexibla lönebidrag skall införas fr.o.m. , i enlighet med vad i motionen anförts, 9. att beslutar, i enlighet med vad i motionen anförts, att verksamhet skall utökas med för arbetshandikappade anställda under /91 och för detta ändamål anslår ytterligare . till förslagsanslaget Bidrag till Stiftelsen , C 9. () () () ()