mot · GD02Ub603 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub603 av () Högskoleutbildning för fritidssektorn Fritidssektorn är i snabb tillväxt mätt såväl i verksamhet som i ekonomiska termer. Den allt starkare betoningen av fritidens betydelse och behovet av att fylla den ökande fritiden med för människor meningsfulla aktiviteter ställer krav på kvalificerad kunskap om t.ex. psykologiska och sociologiska faktorer inom fritidsverksamheten, om fritidsverksamhetens förmedlande roll, liksom ett behov av metodstudier. Trots fritidssektorns allt större ekonomiska betydelse saknas särskild utbildning på högskolenivå. Det kan förtjänas nämnas att högskoleutbildning och forskning inom fritidsområdet är väl etablerad internationellt, t.ex. i , och . Den debatt som förs i landet synes visa att ansvariga inom fritidssektorn ser nödvändigheten av en högskoleutbildning för tjänstemän inom sektorn, som ett komplement till folkhögskoleutbildning. Vidare har i debatten starkt framhållits behovet av forskning inom området. finns ett fåtal forskare, spridda över landet och med sin utbildningsmässiga bakgrund i skilda traditionella universitetsämnen. Detta är naturligt då ingen etablering av ämnet fritidskunskap eller liknande skett inom högskolevärlden. En förutsättningen för en samordnad forskningsinsats på detta fält är etablerandet av en identitet och forskningsförberedande, grundläggande högskoleutbildning. Ett särskilt omfattande utbildningsbehov finns för handläggare inom folkoch idrottsrörelsen, vilka har ett mer övergripande ansvar för verksamheten. Antalet tjänstemän med högskolebakgrund inom dessa rörelser liksom befattningshavare i ledande ställning inom fritidssektorn är mycket begränsat. En vanlig rekryteringsgrund är snarare verksamhet som idrotts- eller fritidsledare. Inom såväl idrottsrörelsen som fritidsverksamheten omsätts mycket stora belopp och för de ansvariga krävs ett såväl ekonomiskt som administrativt kunnande. Det är mot denna bakgrund en påbyggnadsutbildning på ekonomisk-administrativa grundutbildningar planeras. I , under medverkan av bl.a. högskolan och regionens fritidschefer, har en första modell för utbildning och forskning utarbetats. Modellen omfattar förutom grundläggande högskoleutbildning också uppbyggnad av en litteraturbas för fritidssektorn. I de diskussioner som förts om behovet av en mer omfattande högskoleutbildning har skisserats en utbildning om 120 poäng. Basen i denna utbildning utgörs av ekonomlinjens basblock, 80 poäng, följt av en påbyggnadsutbildning om 40-45 poäng. Den senare har planerats innehålla moment som fritidsmetodik, fritidspsykologi och fritidssociologi. Även andra etablerade linjer inom högskolan, t.ex. förvaltningslinjen, skulle kunna utgöra en grund för studerande som önskar genomgå påbyggnadslinjen. Högskolan är beredd att inom ramen för en försöksverksamhet ge utbildning för 30 studerande. En förutsättning är att ställer medel till förfogande för utvecklingsarbete och för en ettårig påbyggnadsutbildning. Det kan påpekas att högskolan , i nära samarbete med företrädare för bl.a. regionens fritidschefer, ger en kurs i ekonomi och service management, 10 poäng, för handläggare inom fritidssektorn. Kursen kommer att ges i reducerad studietakt och löpa under 2 terminer. De erfarenheter som vinns under kursen kan tillgodogöras i ett kommande utvecklingsarbete. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högskoleutbildning för fritidssektorn. 1989/90 Ub603