mot · GD02U204 · 1990-01-18 00:00:00 — Den sovjetiska ockupationen och inbördeskriget i har slagit sönder och skövlat ett redan tidigare mycket fattigt land. har genom katastrofbistånd sökt stödja offren för kriget. Detta bistånd bör fortsätta och utvecklas - inte minst med tanke på den påbörjade om än mycket osäkra sovjetiska reträtten. Stödet till bl.a. UNHCR:s arbete med de afghanska flyktingarna måste också öka. arbete är vidare utomordentligt värdefullt. De insatser som görs från svensk sida innebär en god grund för framtida svenskt bistånd den dag ett oberoende kunnat återupprättas. Utvecklingen på tillhör det mest positiva som hänt i tredje världen vad gäller demokratisk samhällsutveckling. Det filippinska folket har visat en anmärkningsvärd politisk mognad och uthållighet under den ibland kaotiska och hotfulla händelseutveckling som ägt rum sedan det bar fram Corazon Aquino som efterträdare till diktatorn . Det sätt på vilket presidentvalet liksom folkomröstningen och parlamentsvalen 1987 genomfördes ger anledning till förtroende för det fortsatta arbetet med att permanenta och befästa demokratiska förhållanden i landet. Den kommunistiska gerillans återupptagande av väpnade aktiviteter liksom de upprepade militärkuppförsöken - senast - utgör dock ett ständigt och allvarligt hot. Övergrepp mot mänskliga rättigheter förekommer fortfarande, vilket bl.a. lett till kritik från Amnesty. Som utrikesutskottet redovisade i ett betänkande /90:5 är bakgrunden dels fattigdom och social polarisering, dels det inrikespolitiskt osäkra läget beroende på inbördeskriget. Utskottet framhöll att den filippinska regeringen försöker komma till rätta med situationen och att bör främja respekten för mänskliga rättigheter genom att stödja organisationer och institutioner som arbetar i detta syfte. hör till gruppen mellaninkomstländer med en BNP per capita på . Befolkningen på ca 55 milj. växer snabbt. Urbaniseringen som är en följd av stor arbetslöshet på landsbygden skapar stora sociala problem. Förhållandena på landsbygden ligger till grund för de alltjämt pågående väpnade oroligheterna på vissa öar. Under tid har ekonomin stadigt körts i botten. Behoven är stora. Det finns alltså starka biståndspolitiska skäl att ge bistånd till . Det svenska biståndet innehåller värdefulla inslag såsom karteringsverksamhet till stöd för jordreformen (BITS) och utveckling av filippinsk möbelindustri (IMPOD). Enligt vår mening är biståndet emellertid för litet, för smalt - eftersom det i stort sett inte har någon fattigdomsinriktning - och för kortsiktigt. Med tanke på fattigdom och svaga administration passar landet bättre in i SIDA:s än i BITS:s mottagarkrets. Regeringens politik innebär att beslutsamma insatser till stöd för en av den tredje världens få demokratier saknas. Det är betecknande att avstått från att göra några utfästelser inom ramen för den internationella . Vi har inte ens avvecklat begränsningavtalet mot filippinska teko-produkter. Vi föreslår att görs till nytt programland och tilldelas en landram på 50 milj.kr. Beslutet bör följas av åtgärder i syfte att åstadkomma en långsiktig kunskapsuppbyggnad i om . Samarbetet bör utöver det som redan gjorts bl.a. innehålla sociala insatser och utveckling av förvaltningen. Däremot bör man mot bakgrund av korruptionen undvika att kanalisera stora summor genom administrationen. I stället är det viktigt att etablera ett fungerande samarbete med lokala enskilda organisationer och uppmuntra svenska folkrörelser att bedriva ett liknande stöd. bör självfallet engagera sig i , inte minst i syfte att medverka till att den inte utvecklas till en jakt på projekt utan också leder till bistånd av god kvalitet. Vidare bör SAREC få i uppdrag att utveckla forskningssamarbete med och tilldelas erforderliga resurser för detta. Ytterligare 10 milj. kr. bör avsättas för forskningssamarbete med , företrädesvis . En del av dessa medel bör kunna användas för att förstärka SAREC :s administration. mellan och bör avskaffas. När kriget i upphörde var det naturligt att landet gjordes till mottagare av svenskt bistånd. Det långvariga och fruktansvärda kriget hade allvarligt skadat landets utveckling och de mänskliga behoven var enorma. Vid sidan om dessa rent humanitära skäl var det från biståndspolitiska utgångspunkter synnerligen motiverat med bistånd till Mot. 1989/90 . Den väg landet slog in på efter kriget var emellertid utomordentligt olycklig i många avseenden. Den centrala ekonomiska planeringen orsakade svåra ekonomiska problem, som grundläggande mänskliga rättigheter negligerades. har en del ekonomisk? reformer - doi moi - genomförts som minskar den centrala styrningen och ger ökade möjligheter till enskilda initiativ. På det ekonomiska området pågår otvivelaktigt en perestrojka. drog sig också slutligen ur . Enligt Amnesty har det också lett till gradvisa förbättringar av de medborgerliga och politiska rättigheterna. Situationen beträffande mänskliga rättigheter och demokrati förtjänar emellertid fortfarande kritik. Det finns en stark vietnamesisk efterfrågan på svenskt bistånd vad gäller övergång till en mer marknadsorienterad ekonomisk politik. En ökad ekonomisk frihet kan inom sig bära fröet också till en ytterligare politisk liberalisering. Mot denna bakgrund bör inte nu avveckla som programland. Ett begränsat programlandssamarbete bör fortsätta , varefter frågan bör prövas på nytt. Det fortsatta biståndet bör till större del inriktas på överföring av kunskaper vad gäller före tagsdrift, ekonomi och offentlig förvaltning. Likaså bör ett starkt stöd ges till demokratisk utveckling, t.ex. utbildning av journalister, i den mån detta är möjligt. Vidare bör bistånd ges till miljö och hälsovård. En landram på 225 milj.kr. bör ge utrymme för nödvändiga insatser. 5.4 Projektbistånd till vissa länder Regeringen har under anslagsposten Projektbistånd till vissa länder reserverat medel för bl.a. , , och . I budgeten skapas ingen alldeles klar bild av hur det samlade östbiståndet fördelar sig på olika anslag och delposter. Vi förutsätter därför nedan att utskottet gör de justeringar av berörda anslag som våra förslag beträffande östbiståndet föranleder. Denna anslagspost tillhör dem som vid en sådan justering kommer att minskas. Genom att vi föreslår , och som nya programländer skapas ett utrymme för andra biståndsinsatser finansierade från denna anslagpost som liksom bör benämnas Projektbistånd till vissa . Detta utrymme bör bl.a. kunna användas till utökat bistånd till och samt till vissa insatser i av det slag som tidigare föreslagits i motionen. Det bör också användas för bistånd till . är utsatt för en mycket omfattande miljökatastrof genom skogsskövling och markerosion på bergssluttningarna. Detta är också en av huvudanledningarna till de stora översvämningarna i och särskilt floddeltan. Landet hör till världens fattigaste. En rad multilaterala organisationer såsom gör värdefulla insatser i . stödjer bl.a. vattenprogram, kvinnogrupper och barnhälsovård. FAO är ett av de organ som ger miljöbistånd. Av svenska biståndsorgan har SAREC nu engagerat sig i vissa projekt. Enligt mening bör söka former för ett ökat bistånd till Mot. Ett framtida programlandsamarbete bör inte uteslutas. På kort sikt U204 bör ett mer avgränsat stöd vara aktuellt. Detta kan lämpligen utgå i form av multi-bistånd dvs. svensk finansiering av insatser som utförs av multilaterala organ. I första hand bör miljöinsatser komma i fråga. I detta avsnitt redovisar vi våra förslag örn hur innehållet i biståndet bör förändras och utvecklas så att vårt stöd på effektivast möjliga sätt skall komma de behövande människorna till del. Vårt bistånd bör i första hand inriktas på landsbygdsutveckling. Det är på landsbygden som de flesta fattiga människorna finns. Det är på grund av landsbygdens fattigdom som miljoner människor i flyttar till storstädernas misär, sysslolöshet och svält. Det är landsbygden som drabbas hårt av olika katastrofer som torka, översvämningar och ökenutbredning - ofta resultatet av människornas ingrepp i naturen. Det är genom åtgärder på landsbygden, och endast där, som u-ländema åter skulle kunna bli i stånd att försörja sin befolkning med mat för dagen. Det är mat, vatten, bostad och bränsle - människors grundläggande behov - som det gäller. En landsbygdsutveckling som blir bestående förutsätter de berörda människornas egen medverkan. För att detta skall vara möjligt måste landsbygdsutvecklingen inriktas på en anpassning till de naturgivna förutsättningarna, till de mottagande människornas kultur- och levnadsvillkor och på småskaliga projekt med anpassad teknik. Den kraftigt ökande urbaniseringen i tredje världen kommer trots satsningar på landsbygdsutveckling naturligtvis att fortsätta. Detta kommer att innebära dramatiska förändringar i de fattiga ländernas levnadsmönster och . Skillnaderna i levnadsvillkor är än större i storstadsområdena än på landsbygden. De sociala förhållandena i slum och kåkförstäder i u-ländemas miljonstäder är värre än på landsbygden. Många människor tvingas leva under avskyvärda omständigheter på soptippar. Liksom på landsbygden hör även i städerna kvinnor och barn till dem som drabbas hårdast. Denna utveckling kan inte bara lämnas därhän i biståndsarbetet. Med ambitionen att göra insatser för de fattigaste människorna måste vi finna lämpliga former för bistånd i de väldiga befolkningsanhopningar som städerna utgör. Det är viktigt att ha respekt för de svårigheter ett sådant bistånd möter. kan enskilda organisationer vara den bästa kanalen. Alla stödbehov kan inte mötas med svenskt bilateralt bistånd. har intagit en avvaktande hållning till bistånd på bostads- 24 Med tanke på behoven och de positiva erfarenheterna från det sociala bostadsprojektet i finns det nu goda skäl att gå vidare. Ett rätt utformat bostadsbistånd där de boende själva engageras och personer med god lokal kunskap har ansvar bör successivt få ett ökat utrymme, främst i SIDA:s verksamhet. 6.3 Katastrofbistånd och förebyggande bistånd De fattiga länderna drabbas hårt av ständigt återkommande katastrofer. Antalet offer har dessutom ökat kraftigt . Sex gånger fler människor dog i katastrofer än . Det är uppenbart att många av dessa katastrofer, och inte minst den omfattning de får, egentligen är ett resultat av miljöförstöring och överutnyttjande av naturresurser. Den är i sin tur i stor utsträckning en direkt följd av fattigdomen och underutvecklingen i sig. Katastrofförebyggande bistånd är därför av största vikt både för att rädda människor undan kommande katastrofer och för att bidra till en utveckling som minskar risken för kommande katastrofer. Vårt bistånd bör därför i högre grad inriktas på katastrofförebyggande insatser och på uppbyggande av en katastrofberedskap i särskilt hårt drabbade områden. När katastrofer inträffar måste vi vara beredda till snara och omfattande insatser för att rädda liv. Vi föreslår en höjning med 25 milj.kr. i förhållande till regeringens förslag. Katastrofbiståndet bör också, som betonade i sin utredning, närmare länkas samman med det långsiktiga utvecklingsbiståndet. Det överskott som svenskt jordbruk producerar kan ge ett visst bidrag till våra katastroflindrande insatser. Ett planerat överskott i svenskt jordbruk är dock inte ett lämpligt sätt att hjälpa . kan ge effektivare hjälp på annat sätt: genom att stödja utvecklingen av eget jordbruk och genom miljövårdande insater bl.a. för att stoppa ökenutbredningen. 6.4 Miljö, markvård och energi Miljöförstörelsen i är både allvarligare och av delvis annan karaktär än i flertalet i-länder. Den drabbar ofta mer direkt möjligheterna att tillgodose de mänskliga basbehoven av mat, vatten och bränsle. I viktiga avseenden har en betydligt känsligare naturmiljö än många i-länder. Välbekanta exempel på denna miljöförstörelse är ökenspridning, ödeläggelse av tropisk regnskog och förorening av högproduktiva kustvatten. Det senare tar sig uttryck bl.a. i förödelse av mangrove-skogar som fungerar som fiskens barnkammare, förgiftande utsläpp och ett exploaterande industrifiske. Även i-ländernas export av avfall skapar problem som ofta leder till miljöförstöring i kusthaven. Det är således nödvändigt att intregrera miljöaspekterna i allt utvecklingsarbete som påverkar miljön. Insatser för miljö, markvård och energi är naturliga och viktiga inslag i både landsbygdsutveckling och katastrofförebyggande bistånd och måste därför få stort utrymme inom ramen för det landprogrammerade biståndet. har dock förutsättningar att göra ytterligare insatser på dessa områ- U204 den, insatser som inte behöver begränsas till våra huvudmottagarländer. Detta är så mycket mer motiverat som dessa problem ofta har en regional utbredning. är ett belysande exempel. Jordförstöring låter sig inte hejdas av konstlade nationsgränser. Ytterligare insatser i och Sahel-området bör också kunna bli aktuella. Miljön får inte betraktas som en avgränsad sektor i biståndet. Sambanden mellan miljövård och utveckling är så starka att de måste påverka allt bistånd. Huvuddelen av miljövårdsinsatserna måste därför ske i form av miljöhänsyn i alla utvecklingsprojekt som påverkar miljön. Men det kompletterande miljöanslaget är ändå av mycket stort värde. Därmed finns pengar tillgängliga för miljöinsatser, som av olika skäl inte kommer till stånd på andra sätt. En motsvarande anslagspost bör också ställas till BITS:s förfogande. Vi vill betona att även den s.k. gröna naturvården såsom skydd av värdefulla naturområden och bevarande av hotade växt- och djurarter bör kunna få ett betydande svenskt bistånd. Det är inte ovanligt att biståndsprojekt t.ex. inom kraftverks- och bevattningsområdena snarare har bidragit till miljöförstöring än hejdat den. Det är nödvändigt att varje biståndsinsats som kan komma att påverka miljön kombineras med miljökonsekvensanalyser. Denna typ av analyser kan också ingå som en självständig del i det svenska biståndet. En förutsättning för att detta skall fungera är att biståndsadministrationen har tillgång till biologiskt skolad personal. Med tanke på miljöfrågornas växande betydelse i biståndspolitiken bör svensk biståndspersonal fortbildas på detta område.Genom energibistånd har möjlighet att medverka i arbetet för att kartlägga och utveckla nya och förnybara energikällor. Inriktningen bör vara att förbättra energisituationen på landsbygden - ute hos människorna i byarna. Stöd till utveckling av för anpassad teknik är ett angeläget område. 6.5 Strukturanpassning - men med mänskligt ansikte Skuldkrisen och den missriktade ekonomiska politik många , särskilt i , bedrivit har drivit fram ett behov av omfattande och långtgående ekonomiska reformer. , verksam i , har i beskrivit de katastrofala verkningar dirigistiska ekonomiska politik har haft. Han framhåller att de tanzaniska hushållens inkomster halverades under tid vid makten. Exemplet illustrerar det faktum att det är de tidigare ekonomiska misstagen - inte de försök som görs att lägga om politiken - som framför allt är orsaken till att fattiga människor i skuldtyngda länder drabbas. En strukturanpassning som kan skapa förutsättningar för ekonomisk utveckling är nödvändig. Men de program som pågår med stöd av och måste genomföras med hänsyn tagen till förhållandena i varje enskilt land. Om de skall drivas igenom i schablonmässiga och hårdhänta former är risken stor att de fattiga människorna drabbas ytterligare, att sköra demokratier skadas och att de politiska förutsättningarna för ekonomiska reformer undermineras. samlade agerande bör syfta till att åstadkomma en kombination av skuldavskrivningar och en strukturanpassning med mänskligt ansikte. - Vi bör i tillsammans med likasinnade länder verka för en ökad tonvikt vid sociala hänsyn och förhållandena i varje enskilt land. - Vi bör fortsätta att komplettera strukturanpassningsprogram med socialt inriktade stödinsatser som lindrar omställningsproblemen för fattiga grupper. - Vi bör ytterligare utöka det förvaltningsbistånd som syftar dels till att stärka mottagarländernas makroekonomiska kompetens och förmåga att förhandla med internationella långivare, dels till att stärka de institutionella förutsättningarna för en fungerande marknadsekonomi. - Vi bör slutligen lägga en ökad tonvikt vid utveckling av enskilt företagande och fungerande marknader i vårt bistånd. En friare ekonomi med större utrymme för entreprenörer, kreativitet och småföretag skulle bidra både till resurstillväxt och till den mångfald som ger näring åt en demokratisk samhällsutveckling. I denna typ av bistånd kan svenska företag och näringslivsorganisationer ge värdefulla bidrag bl.a. enligt mönster från det s.k. systerindustriprojektet i . Den resurs som svenskt näringsliv utgör genom sin breda internationella kompetens måste tas till vara inom ramen för ett bistånd som har intressen som utgångspunkt. Stöd bör också i ökad utsträckning lämnas för åtgärder som främjar export av u-landsprodukter. 6.6 Utbildning och hälsovård Den kris som drabbat främst kan inte dölja det faktum att den grundläggande skolutbildningen och den lokala hälsovården byggts ut i stor omfattning under de gångna 25 åren. Läskunnighet och kraftigt höjd medellivslängd är bara ett par bevis för framgångarna. Men utgör krisen i det största hotet mot de framsteg som gjorts. Betalningsunderskott och budgetnedskärningar slår särskilt hårt mot de skolor och sjukhus som redan finns. God hälsa och grundläggande skolutbildning är hörnstenar för enskilda människors förutsättningar att förändra sin tillvaro. Härigenom ges människor möjlighet till ett drägligare liv. Detta ger ökad styrka att ställa berättigade krav på inflytande över samhällsutvecklingen. Insatser på dessa områden är av avgörande betydelse för en höjning av produktiviteten också inom andra samhällssektorer. Människorna är den största utvecklingsresursen. En fortsatt förbättring och utveckling av skola och hälsovård är en grundförutsättning för utveckling på andra områden. Svenskt bistånd bör även fortsättningsvis ges inom utbildning och hälsovård. Med de ökande svårigheterna för mottagarländer att finna resurser för att upprätthålla den standard som uppnåtts bör ökade resurser satsas på att konsolidera särskilt undervisning och hälsovård för landsbygdens befolkning. Dit hör även stöd till import av nödvändigt undervisningsmaterial och sjukvårdsutrustning. har läskunnigheten i världen kraftigt ökat. kan vi konstatera - mot bakgrund av den kraftiga befolkningsökningen och otillräcklig skolgång för barn i skolåldern - att anfalbetismen i världen ökar totalt sett. 1985 beräknades antalet vuxna analfabeter () till ca 900 miljoner. Denna siffra kommer att stiga till en miljard om inte radikala åtgärder vidtas . Mer än 120 miljoner barn mellan sex och börjar inte ens skolan och sen stor del av de barn som börjar skolan slutar innan de lär sig läsa och räkna på ett funktionellt sätt. Det innebär att stora skaror bland dagens barn riskerar att sälla sig till morgondagens analfabeter. FN har tagit initiativ till en världskampanj för att söka utrota analfabetismen . 1990 har därför av FN proklamerats som internationella läskunnighetsåret och ett intensivt arbete s ali pågå under det kommande decenniet. Länder i hela världen har tillsatt nationalkommittéer för att intensifiera arbetet, så även . Kommitténs närmare arbetsuppgifter är att genom opinionsarbete öka medvetenheten om analfabetismen och de problem som är förknippade med denna. I synnerhet skall kommittén observera den utbredda analfabetismen hos kvinnor i många utvecklingsländer och de konsekvenser för barnens välstånd som denna för med sig, liksom sambandet mellan analfabetismen och andra fattigdomsproblem. Kommittén skall vidare sammanställa svenska forskningsresultat och andra erfarenheter inom läskunnighetsområdet och ta initiativ till, stödja och samordna andra svenska insatser från myndigheter och organisationer med anknytning till läskunnighetsarbete internationellt. Som biståndsministern framhöll i ett uttalande när läskunnighetsåret proklamerades officiellt i , så är året en politisk utmaning. I sammanhanget hänvisade hon till aktuella uppgifter om den negativa utvecklingen i en rad när det gäller läskunnigheten. Den svenska kommittén arbetar dock med knappa resurser och borde få ökade resurser för att lyckas med den uppgift den fått sig förelagd av regeringen. Vi föreslår därföi att 2 milj.kr. ställs till kommitténs förfogande utöver den ram på ca 1 milj.kr. kommittén tidigare tilldelats exklusive kostnaderna för det sekretariat som inrättats i . Sambandet mellan å ena sidan tekniskt inriktad verksamhet som brunnsborrning och å andra sidan insatser som engagerar och utbildar människor i fråga om sanitet och förebyggande hälsovård kan inte nog understrykas. I vårt bistånd bör vi vidare uppmärksammma den utveckling och de växande problem som den snabbt ökande alkoholkonsumtionen i många för med sig. Alkoholism och olyckor förorsakade av alkoholförtäring hör tillsammans med aids-epidemin till de faktorer som snabbt kan lamslå en bräcklig sjukvårdsapparat. Aids-epidemin är en utomordentligt allvarlig belastning på redan hårt drabbade . Rapporter om HIV-smittans snabba utbredning i antyder att en katastrof redan är ett faktum. Aids-epidemin kommer med all sannolikhet att bli en väldig utmaning för världens biståndsgivare. Risken är uppenbar att ökningen av antalet aids-fall kommer att knäcka en redan starkt underutvecklad sjukvård. har engagerat sig på en rad olika sätt: genom WHO, genom bilate- Mot. rala insatser och genom nordiskt samarbete. Allt talar för att detta bistånd U204 kommer att behöva mångdubblas i omfattning. Folkökningen i tredje världen är ett av de största hoten mot strävan att åstadkomma utveckling och människovärdiga levnadsvillkor i . Prognoserna är särskilt i fall mycket oroande. Befolkningsfrågorna måste ägnas större uppmärksamhet i biståndsarbetet. Det är glädjande att intresse för familjeplanering starkt har ökat . Ett betydelsefullt inslag i svensk biståndspolitik måste vara att genom utbildning och information bistå och göra det möjligt för föräldrar i tredje världen att själva planera och ta hand om det antal barn de önskar. tar bestämt avstånd från varje form av tvång inom familjeplanering. Vi bör inte heller stödja program som avser att locka till sterilisering med hjälp av vilseledande information, förmåner till klienter och/eller personal eller med bestraffningar till dem som inte utför ett fastställt antal steriliseringar etc. Tonårsflickor i städerna är särskilt utsatta. Tonårsgraviditeterna och könssjukdomarna ökar. Familjeplaneringen vänder sig oftast enbart till kvinnor. Män behöver bättre beredskap för att kunna ta ansvar som fäder, och för att förstå konsekvenserna av graviditeter för kvinnors och barns hälsa och livsmöjligheter. Kvinnor får i bästa fall råd genom bybarnmorskor och genom barn- och mödravård. För tonåringar och män fordras andra kanaler: genom industrier, militäranläggningar och skolor. har en lång tradition och god kunskap på familjeplaneringens område. Det finns därför anledning att prioritera detta i det svenska biståndet. Insatser skall göras på bred front - även utanför programlandskretsen. bör enligt vår mening genom ett särskilt tillkännagivande till regeringen markera att biståndet på befolkningsområdet skall ges större utrymme och dignitet än . En redovisning av vidtagna åtgärder skall lämnas i nästa budgetproposition. Vi föreslår också en höjning av anslaget till , . SIDA:s handlingsprogram för kvinnoinriktat bistånd håller nu på att omsättas i praktisk handling. Detta handlingsprogram måste genomsyra SIDA:s verksamhet i varje led. Handlingsprogrammets huvudlinje är: - att biståndet i sin helhet blir mera kvinnoinriktat, - att speciella kvinnoprojekt kommer till stånd när omständigheterna motiverar det,