mot · GE02Jo15 · 1990-10-17 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:4 Ändring i rennäringslagen (1971:437), m.m. Vår utgångspunktSamerna är ett ursprungligt folk i medegen historia, egna traditioner, egen kultur och egetspråk. Samerna har sedan urminnes tider försörjtsig på jakt, fiske, renskötsel och andra samiskanäringar i . de gröna anser attsamerna har en självklar rätt att behålla ochutveckla sitt sätt att leva. De måste ha rätt att påegna villkor utveckla sina näringar, sin kultur ochsina samhällen åt sig själva, sina barn, barnbarn ochkommande generationer.Vår principiella inställning är att en särskildlagstiftning bör skapas som ger samerna skydd motexploatering i sameområdet. Lagen skall gesamerna rätt att själva förvalta sina naturtillgångar,exempelvis renbeten och fiskevatten. Lagen börvidare ge samerna vetorätt i frågor som är avgrundläggande betydelse för deras försörjning ochlevnadssätt, samt ge garantier för att deras språkoch kultur kan leva vidare.I propositionen lägger regeringen fram förslagtill lagändringar m m som delvis är baserade påSamerättsutredningens betänkanden om samernasfolkrättsliga ställning (SOU 1986:36) och samerättoch sameting (SOU 1989:41).SamerättsutredningenSamerättsutredningen hade till huvuduppgift attutreda möjligheten att stärka samernas rättsligaställning i frågor som rör rennäringen, att övervägabehovet av ett samiskt organ som kan företrädasamerna i olika sammanhang och att föreslåinsatser för att bevara och utveckla det samiskaspråket.En central fråga i varvidare vilka särskilda behov som kan härledas tillsamernas ställning som urbefolkning i , ochvilka skyldigheter det svenska samhället hargentemot samerna. Utredningen kom fram till attde grundläggande behoven är:-- stöd åt den samiska kulturen och det samiskaspråket-- tryggad tillgång till mark och vatten för desamiska näringarna-- inflytande i den beslutsprocess som rörsamerna och deras samfundsliv.I detta sammanhang måste självfallet nr 169 om urbefolkningsrätt beaktas.Något besked beträffande ratificering avkonventionen har regeringen dock inte givit.I propositionen saknas förslag till lagstiftningbeträffande förslag omsärskild grundlagsbestämmelse, samelag ochinrättandet av sameting. Detta är synnerligenbeklagligt eftersom regeringen därmedomöjliggjort en samlad bedömning och skapat storosäkerhet om statens samepolitik.En enhetlig samepolitik behövsDet är på alla vis angeläget för samerna såvälsom för majoritetsbefolkningen att får engenomtänkt, sammanhängande samepolitik.Riksdagen tog också upp frågan om en samladsame- och rennäringsproposition ,men beslöt att inte göra något särskilt yttrande vidden tidpunkten eftersom ett regeringsförslag var attvänta som skulle tillgodose detta syfte.Regeringen har istället valt att lägga sinproposition om ändring i rennäringslagen separat,placera vissa för rennäring viktiga frågor om bl asamråd och tillstånd i skogsbruksfrågor iproposition 1990/91:3 om skogsbruket i fjällnäraskogar, och skjuta frågan om sameting och samelagpå framtiden. Därmed har regeringen omöjliggjorten sammanhängande samepolitik där skyddet förrennäringen i rennäringslagen och skogsbrukslagenborde kunna sammankopplas med ochdess uppgifter.Det skulle följaktligen strida både mot samernasönskemål och vad angivit att behandlaprop. 1990/91:4 innan regeringen framlagt förslagangående samelag och sameting.Genomgripande ändringar bör göras för att bl astärka renskötselrätten. Det är förvisso bra att deti propositionen framhävs att renskötselrätten är enkollektiv rätt som bygger på urminnes hävd ochutgör särskild rätt till fastighet. Detta har i principfastställts av i skattefjällsmåletmen nu skulle alltså rätten till land och vattensynliggöras. Men i det stora hela innebärpropositionen snarare ett försvagande av 1971 årsrennäringslag med ett ökat myndighetsinflytandesom påminner om lappfogdetiden, då allt varreglerat in i minsta detalj, inklusive hur långt ifrånrenhjorden det var tillåtet för samer att bo. Fråganom det folkrättsliga skyddet för samerna ochsärskilt rennäringen bör bli föremål för ytterligareöverväganden.Av det sagda följer att bör avslå helapropositionen. Samernas rättsliga ställning börstärkas, vilket bör komma till uttryck i en samladsamelag med sameting. En viktig förutsättning fördetta är också att godkänns.Miljöpartiet de gröna vill emellertid härutöverpeka på några särskilda företeelser i lagförslaget.Särskilda invändningar mot lagförslagetDe intressen som orsakar rennäringen de störstaproblemen är storskogsbruket och turismen.En grundläggande förutsättning för rennäringensfortlevnad är att samernas rätt till land och vattenrespekteras av markanvändare irenskötselområdet, dvs just skogsbolag ochturister. Ändringen i 30 § syftar till en skärpning avförbudet som dock försvagas genom att man intevelat ge exempel på vad som inte är tillåtet ilagförslaget.Riksdagen bör därför ge vägledande uttalandenför hur 30 § i lagförslaget bör förstås och tillämpas.Som tidigare framgått ger propositionen ettbestämt intryck av att återföra samerna ochrennäringen till ett läge som rådde före 1971.Förslaget präglas av myndighetsstyrning och ökadkontroll.15 § andra stycket har försetts med ett tilläggsom innebär en väsentlig begränsning i samernasrätt att utöva rennäring. Samerna har intagit denståndpunkten att högsta antal renar måste baseraspå en långsiktig användning av naturresursenrenbete. Vi delar den uppfattningen. Detföreslagna tillägget saknar sakliga motiv. Det kanskapa rättsosäkerhet och strider direkt mot denförstärkta renskötselrätten som propositionen ochlagförslaget skulle vara ett uttryck för. Tillägget bördärför utgå.Lagförslaget innebär vidare att vite införs i frågaom överskridande av högsta tillåtna antal renar (15§ sista stycket), genomförande av renräkning (66 §sista stycket), lämnande av renlängd (68 § sistastycket) samt verksamhetsvillkor för sameby ochkoncessionshavare (89 § första stycket). Någraövertygande skäl för att införa vite sompåtryckningsmedel i dessa fall har inte förebragts.De föreslagna tilläggen bör därför inte godtas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1990/91:4,2. att hos regeringen begär förslag samlad samelagstiftning med sameting,3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att 169 bör föreläggas förgodkännande,samt i andra hand vid avslag på yrkande 1:4. att avslår det föreslagna tillägget till15 § andra stycket,5. att avslår förslagen om vite i 15 §sista stycket, 66 § sista stycket, 68 § sista stycket och89 § första stycket,6. att ger för rättstillämpningenvägledande uttalanden beträffande ändringen i 30§.