mot · GD02K436 · 1990-01-25 00:00:00 — I många fall är det dock så att anslutningar görs till redan befintliga centralantennanläggningar som har en begränsad kapacitet. Det finns några nät som är konstruerade för två vägskommunikation. I används sådana nät för larm och övervakningsändamål, bl a för övervakning av hjärtpatienter som ligger hemma med elektroder kopplade till kroppen. sysslar med tillståndsfrågor men ska också dra in tillstånd om någon bryter mot reglerna för innehållet i egensändningar eller förbjuda fortsatt vidaresändning i kabelnät av en satellitkanal om det förekommit för mycket reklam riktad till svenska konsumenter. har dragit in tillstånd för egensändning på grund av att det förekommit reklam i program. Det har rört sig om enstaka eller återhållsamma reklambudskap, i några fall närmast av upplysningskaraktär. Däremot har kabelnämnden inte ansett att det funnits anledning att ingripa mot sändningarna i , TV , God morgon och Svenska program i franska , trots att det i kanalerna regelbundet förekommit reklam i mycket stor omfattning direkt riktad till svenska tittare. förhållningssätt innebär att reklamförbudet upprätthålls bära att bilden faller bort. För mottagning i rekommenderar branschen i vissa fall en parabolantenn som kan värmas upp . Marknadsföringen av parabolutrustningar har uppmärksammats av som också framfört kritik mot den. Kulturell mångfald och kvalitet och en fri och obunden opinionsbildning i radio och tv För att göra ett rimligt och sakligt val i den nuvarande situationen på tv-området är det egentligen endast följande frågor som är intressanta: Vilka mänskliga behov skall tv tillgodose? Vad kan tv användas till? Vem ska ha makten över tv:n och dess innehåll? I de följande två avsnitten ger vi våra svar på frågorna. 6.1 Vår kultursyn och tv-tittarna * Kultur - andlig odling för mänsklig överlevnad I de gröna betraktar vi tv som en av de viktigaste kulturförmedlarna och därför måste man utgå från kulturpolitiska kriterier. Kultur hävdar självständighet och ursprunglighet, medvetandegörande och existentiella frågors betydelse. Den fria otyglade kulturen står mot det kommersiella tvånget som driver på vårt samhälle med den kommersiella reklamen som generator. Kulturen befinner sig i ett utsatt läge, kanske på reträtt, kommersialismens företrädare flyttar fram sina positioner, inte minst på massmediafältet. Kommersialismen bidrar inte till utvecklingen av ifrågasättande kulturyttringar. Kommersialismen frodas bäst där människor blir övertalade att tro att livets mening består i att ständigt konsumera mera och där människor förleds och förförs att följa annonsörernas budskap. Utredningen om TV-politiken godtar i allt väsentligt den kommersiella grundsynen. I den förs inte någon diskussion om konsekvenserna för kulturen i vid mening eller för barn och ungdom. Kommersiella krafter och teknik bör inte få bestämma över kulturpolitiken. de gröna vägrar godta ett sådant synsätt och att ett fortsatt nej till reklam i svensk tv inte skulle vara en realistisk handlingslinje för framtidens radio- och tv-politik. Reklam-tv i markburna svenska tv-sändningar strider också mot kulturpolitiska mål. Tidningar, radio och tv har viktiga funktioner som förmedlare av information, kulturupplevelser och underhållning. Genom dessa media får många människor del av litteratur, teater, film, musik, osv. kulturutskott hävdade också så sent som att när ny teknik tas i bruk är det viktigt att de kulturpolitiska målen är vägledande för planering och åtgärder inom satellit- och kabelområdet. En demokratisk och ekologisk mediepolitik är av ännu större bety minutiöst när det gäller lokala egensändningar medan reklam i satellitsändningar tillåts härja fritt. Detta är särskilt anmärkningsvärt när det i flera av de stoppade egensändningskanalerna förekommit program som är av uppenbart värde från informationsfrihetssynpunkt. delse än 1985, eftersom massmediemogulerna breder ut sina revir i aldrig Mot. tidigare skådad omfattning, präglade av okontrollerbara inskränkningar i K436 den kulturella friheten. * Produktinformation och köpfrid - ett alternativ till kommersiell reklam de gröna är inte generella motståndare till reklam. Vi vill snarare begränsa den eller ge den nya former. Tv-mediet har en erkänt stor genomslagskraft och påverkanskraft, större än alla andra medier. En stor enighet råder också om att en mer restriktiv bedömning måste göras beträffande tv än av andra medier. Påträngande och uppsökande reklamåtgärder får inte förekomma när det gäller reklam för alkoholdrycker och tobaksvaror. de gröna menar att detta synsätt bör gälla för all reklam, alltså reklam som påtvingas oss eller som vi i varje fall inte bett att få ta del av, allt i syfte att uppnå köpfrid. Vi översköljs av olika former av säljbudskap, och vi har ofta svårt att värja oss mot dem, vilket naturligtvis är annonsörernas avsikt. Vi skall ju hålla i gång köpkarusellen. Speciellt unga och formbara människor är utsatta för detta oerhört starka tryck av frestelser och manipulation. Reklamen spelar medvetet på känslor och undviker sådant som kan väcka eftertanke. För annonsörerna är tv ett utmärkt medium i detta aveende. finns det inte längre några andra möjligheter att fly undan de kommersiella budskapen än sömnen. Vårt samhälle bygger alltmer på kommersiella värderingar och en ensidig materiell tillväxt. Ur all kommersiell reklampåverkan har det vuxit fram en livsstilspropaganda, som är en av grunderna till det kommersiella samhällets fortbestånd och tillväxt. Denna livsstilspropaganda är enligt de grönas uppfattning djupt omoralisk. Att med sofistikerade övertalningsmetoder ständigt hävda att lyckan ligger i att äga och konsumera en mängd mer eller mindre överflödiga saker som en stor del av världens befolkning inte kan tillfredsställa grundläggande behov är omoraliskt. Reklamen står också för stora kostnader. Det rör sig om . Dessa kostnader läggs på priset för en vara eller tjänst och det är alltså konsumenterna som till slut betalar den kommersiella reklamen, inte affärsmännen eller företagen. Om man slår ut den totala reklamkostnaden på var och en av oss i landet innebär det en personlig fördyring på bortåt . För en tvåbarnsfamilj ligger summan på ca . Undersökningar som görs om allmänhetens inställning till reklam-tv visar att de flesta är positiva till detta men när de får reda på att det inte är gratis, eftersom reklamkostnaderna tas ut på priset i butiken, så minskar intresset till en mycket klar minoritet. Själva reklamen innebär också ett stort slöseri med naturresurser. I stället för kommersiell reklam vill införa produktinformation, dvs. information om en produkt eller en vara som vi kan få genom en egen aktiv åtgärd vid det tillfälle då vi överväger att anskaffa en produkt av en viss sort. En sådan produktinformation kan utges i systematiserad form. På tv-området skulle text-tv-reklam kunna användas, som tittaren själv be- K436 Även videotex skulle kunna vara en framkomlig väg. Oacceptabelt däremot är enligt de grönas sätt att se den typ av reklam som förekommer i kommersiell radio och tv, ävensom reklam på kollektiva färdmedel och direktreklam som delas ut mot mottagarens vilja. * Barn framför tv:n tar direkt avstånd från att barn och ungdom exponeras för reklamen i tv. Barn befinner sig i en utsatt situation. Små barn har svårt att förstå vad de ser på tv. De är inte helt medvetna om skillnaden mellan reklaminslag och program, i synnerhet inte inför sådana reklaminslag som medvetet utformas för att bli förväxlade med eller ligger i nära anslutning till barnprogram. En vanlig företeelse i är att i princip hela program handlar om figurer som går att köpa med tillbehör i leksaksaffären. Utredningen om TV-politiken tvekar inte heller när det gäller barnen: Ett medium med så stark genomslagskraft som televisionen bör överhuvud inte användas för alt göra reklam som särskilt riktas till små barn. Men detta förhållande kan i lika hög grad gälla äldre barn. Med reklaminslagen följer våldsskildringar. En barnläkare kan inte peka på någon annan enskild faktor som i så hög grad påverkar barn psykiskt som våldsfilmer på tv och video. förekommer mycket våld, bl.a. i kabelnät. Risken är överhängande att det blir mer. Att satsa på våld och porr har exempelvis i fransk tv visat sig ge många tittare och lönsamhet för en sviktande reklamtv. Det finns flera sådana utländska erfarenheter. I som marknadsfört sig som underhållnings- och familjekanalen ägnas av sändningstiden åt att visa s.k. underhållningsvåld, även på bra barntid. Detta kan jämföras med Kanal och där inslaget av underhållningsvål'4 är synnerligen blygsamt. Det finns ett mycket starkt samband mellan kommersiell reklam-tv och omfattande förekomst av underhållningsvåld. Det är ju allmänt känt att många barn och ungdomar, särskilt pojkar, i kabel-tv-områdena ser mycket på satellit-tv och gärna väljer de våldsammaste programmen. Där har också noterats en kraftig ökning i tv-tittandet. Dessutom har det kommit rapporter om andra negativa effekter på barn som kan härledas till satellit-tv-tittandet. Vi lever i där en tredjedel av befolkningen har fått sämre levnadsvillkor. En sak har de dock fått och det är kommersiell satellit-tv. I förorternas höghusområden och andra liknande tätbefolkade områden där denna tredjedel i huvudsak bor med sin minskade köpkraft och med arbetslöshet, förtidspensioneringar och maktlöshet och med emotionell och kulturell misär och med allt grövre våld längre ner i åldrarna har kabel-tv-företagen med det statliga i spetsen gjort en mycket medveten satsning på att marknadsföra satellit-tv. Har satellit-tv möjligen blivit ett nytt opium för folket? kommer regeringen med ett förslag om nya regler för visning av våld och porr i rörliga bilder. Något förslag om förhands granskning av videogram kommer dock inte att lämnas. Något förslag om skärpta regler för satellitsändningar är inte heller att förvänta. Är det rimligt att ha förbud för visningar på biografer, med åldersbegränsningar, och förbud för spridning av videokassetter men inte ha några som helst regler eller förbud för satellit-tv som via kabel går direkt in i hemmen och till barnen? Är inte våldsskildringar lika skadliga för barnen var de än förekommer? Det anser i vart fall . * Förflackning av programutbudet Reklam-tv i konkurrens om tittarna innebär också att programkvaliteten förflackas: mångfald blir enfald. Programmens syfte är att dra så många tittare som möjligt till tv-apparaterna så att de kan utsättas för reklamen. Den minsta gemensamma nämnaren som kan ge störst publik blir vägledande princip för programutbudet. I och i viss mån utbröt anarki inom medierna när man släppte restriktionerna för reklamutnyttjande. TV-utbudet blev mycket sämre än tidigare och för att illustrera vad som hände vill vi ge röst åt en kvinna som själv var med: Det var skrämmande att se hur programmen försämrades. Meningsfulla inslag, seriös information, debatter och konstnärliga program försvann för att ge plats för glättade tävlingar, trams och lätt underhållning med ytliga programledare. Uppblandad med lika glättad reklam. * Tittarna - ett varulager för Vad och andra reklam-tv-kanaler egentligen sysslar med är att marknadsföra ett förväntat antal tittare, eventuellt i viss sammansättning (målgrupp), . tjänar alltså pengar på att sälja tv-tid med tv-tittare till affärsmän för att tittarna skall utsättas för manipulation i marknadsföring och annonsering. talar öppet om sitt varulager som består av ca 25 000 annonstillfällen . tar bestämt avstånd från en sådan avhumaniserad uppfattning om människor. Människor som varor i ett varulager är helt främmande för den syn på människan som har. Mot passiva avhumaniserade tvkonsumenter ställer vi aktiva människor som deltar i kultur- och samhällprocessen. Av väsentlig betydelse på radio- och tv-området är att människor har tillgång och möjlighet att själva komma till tals, att få en radio och tv i människornas intresse. I det följande avsnittet utvecklar vi vår syn på möjligheten att få yttra sig i radio och tv och möjligheten att få information. Radio och tv kan fylla viktiga funktioner när det gäller en fri och obunden opinionsbildning. 6.2 Närmare om vår syn på en fri opinionsbildning Den som avger budskapet yttrar sig och den som tar emot budskapet får information. 1 debatten om radio och tv framförs ofta en argumentation som går ut på att yttrandefriheten och informationsfriheten ökar om det blir reklam-tv i något av marknäten. Samma argument åberopas till förmån för de kommer- Mot. En inskränkning i rätten att sända kommersiell tv K436 skulle vidare hota yttrandefriheten och informationsfriheten. I det följande granskas argumentationen och vidare presenteras uppfattning om användning av eter- och trådmedia. Intresset hos makthavarna att styra, begränsa och reglera rätten och möjligheten att yttra sig och få information har funnits . Med makthavare menar vi stat, affärsmän och andra näringsidkare. Här finns också stora intressekonflikter. Intressenterna talar gärna om ökad yttrandefrihet. Ordet yttrandefrihet kan dock ha flera betydelser. I regeringsformen som är en grundlag finns ordet yttrandefrihet i kapitlet om grundläggande fri- och rättigheter ( 2 kap): Varje medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet: frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Andra grundläggande friheter är informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten, föreningsfriheten, religionsfriheten och tryckfriheten. Friheterna kan med ett gemensamt namn kallas för opinionsfriheter. Som framgår gäller yttrandefriheten i princip alla former av yttranden. Rätten till skydd gäller för ingrepp från det allmänna, det vill säga staten, kommuner och andra myndigheter. Rätten till skydd för yttranden gäller sålunda inte i förhållande till det privata, exempelvis privata arbetsgivare, affärsmän eller andra näringsidkare. Med medborgare menas fysiska personer och inte juridiska personer, exempelvis aktiebolag och andra företag. Detta är huvudregeln. Tendensen är dock, beroende på starkt inflytande från den påstådda frihetssidan i svensk politik, den att det sker en betydelseförändring där näringsfrihet jämställs med yttrandefrihet till förmån för juridiska personer, vilket innebär att även dessa numera i vissa fall kan räknas in ibland skyddsobjekten. Det finns emellertid inte någon anledning att tillåta en sådan utvidgning av skyddskretsen. Yttrandefriheten får begränsas under vissa speciella förhållanden. Det får ske genom lag och en förutsättning är att det föreligger särskilt viktiga skäl för detta. Yttrandefriheten i näringsverksamhet får begränsas utan att särskilda skäl föreligger. * Programreglerna för radio och tv I programreglerna i radiolagen vilka gäller för radio och tv finns en bestämmelse som säger att programföretagens rätt att sända skall utövas opartiskt och sakligt. Därvid skall beaktas att en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihet skall råda i ljudradion och televisionen. Ordet yttrandefrihet används här uppenbarligen i en annan betydelse än den tidigare. Det rör sig om en uppmaning till programföretagen att se till att yttrandefriheten blir så vid som möjligt, det vill säga att så många olika slags yttranden, former av yttranden och företeelser bereds plats i sändning- 23 arna som överhuvudtaget är möjligt. Egentligen innebär detta att program- Mot. företagen aktivt skall sträva efter mångfald med kvalitet eftersom grunden K436 för sändningsverksamheten är opartiskhet och saklighet. Men stadgandet innebär inte att var och en har en rätt att komma till tals i radio och tv. Den rätten är förbehållen programföretagen. radio och tv har sålunda ett reglerat ansvar för att verka för en fri och allsidig opinionsbildning. Verksamheten är i allmänhetens och samhällets tjänst. Något motsvarande ansvar har inte pressen. För en kommersiell tv-kanal finns egentligen bara ett krav, nämligen kravet att gå med vinst. * På vilket sätt tillgodoses allmänhetens yttrandefrihet och informationsfrihet bäst Den kommersiella, reklamfinansierade tv:ns syn på tittarna skiljer sig på en väsentlig punkt från allmän-tv:ns. Den reklamfinansierade tv:n ser tittarna som en vara som skall säljas till annonsörer och andra som vill marknadsföra produkter i sändningarna. Den kommersiella tv:ns varulager består av sändningstid med ett förväntat antal tittare av olika kategorier, exempelvis barn , tonåringar, vuxna, kvinnor, män. Yttrandefriheten i radio och tv skall inte bara gälla till förmån för den resursstarke utan i högre grad för alla medborgare. Problemet är emellertid att det inte finns tillräckligt med frekvenser. I har vi utrymme för fyra tv-kanaler. Etern är något som vi alla äger tillsammans. Den som har mest pengar ska inte på andras bekostnad få bestämma vad som ska sändas. Detta är egentligen grunden för allmän-tv:n och allmänradion här i landet. Det är också av just det skälet som det finns regler om en radio och tv i samhällets och allmänhetens tjänst. Stor politisk enighet har rått om att radio och tv är organisationsformer som på bästa sätt tjänar yttrandefrihetens och informationsfrihetens sak här i landet. Genom verksamheten gynnas den fria opinionsbildningen. Om man tar bort allmänradion och allmän-tv:n och ersätter dem med kommersiell radio och tv är det troligt att det ytterst får förödande konsekvenser för demokratin i vårt land. Det finns gott om utländska exempel på vad som hänt när allmän-tv:n avskaffats. Programutbudet förflackas snabbt och får en kommersiell inriktning och prägel. Redan reklamutredningen konstaterade att reklamen har en ideologisk effekt på lång sikt och varnade för den. Ytterst handlar det alltså om makten över tv och radio och i vems tjänst eller intresse de skall verka. driver mycket starkt frågan om fri etableringsrätt på radio- och tv-området. Så har det dock inte alltid varit. I radions barndom hävdade dåvarande med bestämdhet att radion skulle användas i samhällets tjänst och präglas av saklighet och opartiskhet. Etableringskontroll var nödvändig. Även censur borde användas. ville nämligen inte att den framväxande arbetarrörelsen skulle få makten över mediet. Först började radio och tv behandla vanliga människors problem och verklighet. Radion och tv:n fick en allt större betydelse i samhällsfrågor. I detta läge var det naturligt för högern att kräva reklamfinansierade alternativ, allt i namn av ökad valfrihet Mot. för tittarna och ökad yttrandefrihet. Det bakomliggande motivet var, liksom K436 tidigare, makten över medierna. Kommersiell och reklamfinansierad tv och radio anses allmänt gynna högerns eller sak, så ock näringslivets, genom sin ideologiska effekt. För makthavarna är det, som alltid, bäst med ickepolitiska människor som inte ifrågasätter. är det fler än bara som hävdar reklamtv:ns välsignelser. * Yttrandemöjligheter via massmedia - något för alla har det sagts att yttrandefrihet heter pengar och påståendet är helt riktigt, särskilt när det gäller tv, vilket för övrigt redan torde ha framgått av denna framställning. Den som inte har pengar eller saknar resurser har små eller begränsade möjligheter att få ut sitt budskap på ett snabbt och effektivt sätt. Yttrandemöjligheten kan vara en faktisk begränsning. Även om medborgaren har hur mycket yttrandefrihet som helst i förhållande till stat och myndigheter så kan han eller hon inte utnyttja den på grund av att resursbristen utgör ett faktiskt hinder. Att tala till någon är kommunikation. Att tala till flera är en form av masskommunikation. Att sända med hjälp av radio till en person är kommunikation. Att sända med hjälp av radio till flera mottagare på en gång är masskommunikation. De medel som används för masskommunikation kallas massmedier. Som exempel kan nämnas politiska möten, teaterföreställningar, biografföreställningar, tidningar och andra tryckta skrifter, utdelning av flygblad, sändningar i radio och tv. Om man vill föra fram ett budskap till flera personer måste man med hänsyn till de egna resurserna välja lämpligt medium. Av de nämnda massmedierna är det egentigen bara det politiska mötet och utdelning av flygblad som är förhållandevis billiga och överkomliga för folk i allmänhet. Att ge ut tryckta skrifter i större omfattning eller att ge ut tidningar kan vara dyrt. Att göra tv-program och sända tv-program är mycket dyrt. Däremot kan det vara förhållandevis billigt att göra radioprogram - ett exempel på detta är närradiosändningar. Av väsentlig betydelse för val av media är också att budskapet kan nå de avsedda mottagarna. Dessutom är det av vikt att budskapet är utformat på ett sådant sätt att det får den avsedda effekten. På mediamarknaden råder konkurrens om mottagarnas intresse. Vissa media anses betydligt effektivare än andra. En spridd uppfattning är att tv anses ha stor genomslagskraft. Förmodligen är tv ett mycket bra medium för kommersiella budskap. Enligt uppfattning är det viktigt att både eterburen och trådburen (kabel) radio och tv är öppen för alla. Detta är vårt utgångsläge och vad politiken bör handla om är således att på bästa sätt tillgodose detta ändamål. Radio och särskilt tv har dock en begränsning i fråga om utrymme i etern. Det finns också begränsningar i kabelnätens kapacietet. Bl.a. av det skälet anses det att etableringsfrihet inte bör råda för sådana medier. Vi ansluter oss till den uppfattningen. Även om staten föreskriver ingrepp i yttrandefriheten så är det få fall som Mot. har någon egentlig betydelse för vanligt folk. Problemet för vanligt folk är K436 möjligheten att få ut sitt yttrande till flera. pågår ett arbete för att även grundlagsskydda andra medier enligt de principer som gäller för tryckta skrifter. sitter yttrandefrihetsberedningen och funderar på saken. Det utvidgade grundlagsskyddet skulle omfatta radio -och tv-sändningar, visningar av filmer, videogram och liknande bildupptagningar, uppspelningar av grammofonskivor, ljudkassetter och andra ljudupptagningar samt spridning av ljudupptagningar och upptagningar av rörliga bilder på annat sätt. Detta har kritiserats bl a ifråga om medievalet. En del anser att skyddet kommer att utsträckas till för många media, andra menar att skyddet inte bör begränsas till vissa uttrycksformer utan omfatta offentliga yttranden i alla former. Intresset för ett förstärkt grundlagsskydd är inriktat på typiskt tekniska medier. Förslagen kommer i när bestämmande inflytande över dessa medier i allt väsentligt ligger i händerna på kommersiella krafter och där dessa krafter är på väg att förbättra sitt grepp. Ett förstärkt skydd gynnar alltså enbart de kommersiella krafterna. Med påfallande kallsinnighet avfärdas förstärkt skydd för demonstrationer och allmänna sammankomster liksom för sceniska framställningar och utställningar, alltså sådana uttrycksformer som vanligt folk kan förväntas ha möjlighet att förfoga över. Det finns egentligen inte någon anledning att förstärka skyddet för de tekniska medier som nämnts. Dessa medier klarar sig nämligen alldeles utmärkt utan ytterligare uppbackning. För oss är frågan om vidgade och ökade möjligheter för vanligt folk att komma till tals, att få ut sitt budskap, betydligt viktigare än eventuellt förstärkt grundlagsskydd för vissa tekniska medier. Radio och tv kan som tidigare anförts fylla viktiga uppgifter som förmedlare av kulturupplevelser, kunskap och information i skilda ämnen. Televisionen och radion bör bedrivas i allmänhetens intresse och inte vissa ekonomiska intressen. Detta innebär att privata bolag med vinstintressen inte bör få äga eller ha ett bestämmande inflytande över dessa medier. Den nuvarande organisationen av sändningsverksamheten i radio och tv uppfyller i vart fall kravet att den inte styrs av ekonomiska vinstintressen. Den konstruktion som valts för lokala egensändningar i kabelnät och för närradio verksamheten torde också anses uppfylla kraven.