mot · GD02Sf356 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: Sf356 av och (båda c) Ökad flexibilitet i ATP-systemet Bestämmelserna om allmän tilläggspension (ATP) finns i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det som är avgörande för ATP-pensionens storlek är antalet intjänade poängår, den pensionsgrundande inkomsten och basbeloppet. Vid förtida uttag minskas pensionen livsvarigt. Vid uppskjutet uttag höjs pensionen. Ålderspensionen utgår normalt . Första uttag kan ske tidigast fr o m den månad då den försäkrade fyller . Pensionsbeloppet minskas med 0,5 för pensionen tas ut före den månad den försäkrade fyller . Det minskade pensionsbeloppet varar sedan livet ut. Uppskjutet uttag av ålderspensionen innebär att pensionsbeloppet höjs med 0,6 för som uttaget skjuts upp efter den månad under vilken den försäkrade fyller . Ingen hänsyn tas dock till tid efter ingången av den månad under vilken den försäkrade fyllt . Pensionsberedningen överlämnade ett delbetänkande Förtidspension och rörlig pensionsålder (SOU 1989:101). I delbetänkandet föreslås att pensionen skall ökas med 0,7 mot nuvarande 0,6 vid uppskjutet uttag. Ålderspension som tas ut räknas normalt ut på följande sätt. Basbeloppet för den månad då pensionen skall börja betalas ut multipliceras med medeltalet av pensionspoängen under de då poängtalet varit högst. För att få hel pension måste den försäkrade kunna tillgodoräkna sig pensionspoäng . Pensionen blir då 60 av det framräknade beloppet. Många människor skaffar sig egna pensionsförsäkringar som ett komplement till den allmänna tilläggspensionen. Även om det finns en viss flexibilitet i pensionsförsäkringssystemet, skulle det vara värdefullt om det nuvarande ATP-systemet kunde göras mera flexibelt. Flexibiliteten i ATP-systemet skulle öka betydligt om procentsatsen, som är , skulle kunna varieras som utbetalningen av ATP sker. I de flesta fall är vi människor åren närmast efter pensioneringen fysiskt sett förhållandevis krya och har god rörlighet. Ju äldre vi blir desto mer tilltager orörligheten. Vi kan alltså bättre utnyttja ATP-åren än senare som pensionärer. efter pensioneringen kan för många också vara påfrestande ur psykisk synpunkt; den abrupta övergången från det aktiva arbetslivet till pensionärslivet. Även detta talar för ökad flexibilitet i ATP-systemet. En nybliven ATP-pensionär kan alltså ha stor glädje av att få ut mer av ATP-pensionen i början av ATPperioden än i ett senare skede. Pensionären har med avseende på hälsotillstånd större möjligheter att deltaga i längre resor; både geografiskt och tidsmässigt; än vad den äldre pensionären har. Den yngre pensionären har normalt också större möjligheter att deltaga i aktiviteter av olika slag. För att åskådliggöra tankegångarna presenteras tre alternativ. Alt I Nuvarande system: ATP-pension 60 . Alt II ATP-pension 80 efter pensioneringen, som sker vid . Därefter lägre procentsats än 60 . Alt III ATP-pension 70 efter pensioneringen. Därefter lägre procentsats än 60 . Det är här viktigt att framhålla att några underliggande kalkyler ej tagits fram. Ovanstående procentsatser och tidsperioder får ses som exempel. Det är också viktigt att betona att varje ATP-alternativ skall stå för sina egna ATP-kostnader. Någon särskild subvention av något alternativ på de övriga alternativens bekostnad skall ej förekomma. Likaså får inte procentsatserna bli så höga och/eller tidsperioderna så långa, att det i ett senare skede innebär kraftigt ökade kommunala och statliga utgifter för KBT, hemhjälp m.m. För att få fram lämpliga procentsatser och tidsperioder krävs försäkringsmatematiska modeller och sannolikhetskalkyler. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om sådan ändring i lagen om allmän försäkring att flexibiliteten ökar i ATP-systemet. () () 1989/90 Sf356