ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02K8 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:44 Ytterligare försöksverksamhet för förnyelse av den offentliga sektorn Kommunerna och landstingen hör sedan lång tidtillbaka till de grundläggande inslagen i den svenskafolkstyrelsen. Deras uppgift är att samla människorinom ett visst geografiskt område för att främjagemensamma intressen.Den verksamhet som bedrivs i kommuner ochlandsting har ansetts ha ett stort värde av mångaskäl.Ett är att besluten i allmänna angelägenheterkan tas med nära anknytning till och direktkännedom om de problem som skall lösas.Ett annat är att många medborgare kan blidirekt involverade i offentlig verksamhet, bliengagerade och medansvariga. För medborgarna iallmänhet gäller att hindren för insyn, påverkanoch ansvarsutkrävande är överkomliga. Detta ärdemokratiska fördelar.I proposition 1990/91:44 föreslås nu trotsföredragandens egna mycket starka invändningaratt dessa principer skall brytas. Det gäller val avledamöter som ej är bosatta inom kommunen ellerlandstinget och slopandet av reglerna omproportionella val.Grundläggande princip bör vara att de somsvarar för en verksamhet skall kunnaställas till ansvar i en beslutande församling och iallmänna val. Vidare är en av grunderna för denkommunala demokratin att partiernas i valuppnådda styrkeförhållanden respekteras.Riksdagen bör avslå propositionens förslag till14 § i lag om ändring i lagen (1984:382) omförsöksverksamhet med en friare kommunalnämndorganisation.Den större flexibilitet som erfordras i denoffentliga sektorns verksamhetsformer och arbetebör lösas på annat sätt. Detta kan ske genom attverksamheten bedrivs i bolags- eller stiftelseform. Idessa former kan man fullt ut nå vad som avses iden s.k. Dalamodellen nämligen att snabbt kunnaanpassa verksamheten, förbättra servicen tillmedborgarna och öka effektiviteten. Med annanjuridisk person som huvudman löser man ocksåansvarsförhållandena på ett rimligt sätt. Denstyrelse som får ansvaret för verksamheten har attarbeta inom ramen för exempelvisaktiebolagslagstiftningen. Om hinder föreligger isjukvårdslagstiftning eller annan speciallagstiftningbör reglerna ändras. Regeringen bör lägga framförslag till förändring av den offentliga sektorn påsätt som angetts ovan. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar avslå propositionensförslag till 14 § i lag om ändring i lagen (1984:382)om försöksverksamhet med en friare kommunalnämndorganisation,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om den offentligasektorns förnyelse.
mot · GE02K9 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:44 Ytterligare försöksverksamhet för förnyelse av den offentliga sektorn I propositionen föreslås olikalagstiftningsåtgärder inom ramen förfrikommunförsöket. Syftet är att möjliggöra en nyorganisation för hälso- och sjukvården iKopparbergs län, den så kallade Dalamodellen.Vi har inte anledning att i detta sammanhangutveckla på vilket sätt medborgarna skulle kunnaerhålla bättre sjukvård i vårt land. Vi kanemellertid inte underlåta att reagera motdepartementschefens påstående att Dalamodellenskulle öka individens valfrihet. Den så kalladeDalamodellen innebär ju endast att vissa beslutsom berör sjukvården flyttas från ett politiskt organ() till ett antal andra politiska organ(områdesstyrelser). Den enskilda människansmöjligheter att välja vårdgivare ökas självfallet integenom detta.Det skall emellertid inte uteslutas att enförsöksverksamhet med Dalamodellen kanresultera i nyttiga erfarenheter. Vi vill därför inte iprincip motsätta oss propositionens förslag. Detfinns emellertid inslag i propositionen vi inte kangodta.Enligt departementschefen bör företrädare förpensionärs- och handikapporganisationer gesnärvaro- och yttranderätt vid områdesstyrelsernassammanträden. Företrädarna skall också kunna fåsin mening antecknad i protokollet.Departementschefen medger att det frånprincipiella utgångspunkter finns anledning att hysabetänkligheter mot en sådan ordning.Propositionens förslag i denna del kan inteaccepteras. Det innebär ju att företrädare försärintressen får närvaro- och yttranderätt i organsom representerar allmänintresset och ärsammansatta på politiska grunder. En sådanordning skulle utgöra ett främmande inslag i denpolitiska demokratin. Vi vill i detta sammanhangerinra om att vi konsekvent motsatt oss dennuvarande närvarorätten för personalföreträdare ikommunala nämnder.I propositionen föreslås vidare att landstingetskall få föreskriva att ledamöter och suppleanter iett särskilt organ (styrelsen för sjukhusgruppen)skall ha en viss kompetens och att reglerna omproportionellt val inte skall tillämpas vid val avsådana ledamöter och suppleanter.Kommunallagen ger inget utrymme för sådanaföreskrifter om specialkompetens för ledamöteroch suppleanter. Även i denna fråga medgerdepartementschefen att det är tveksamt med enorganisation som medger ett professionellt inslag ien i övrigt politiskt sammansatt nämnd.Vi delar departementschefens tvekan i dennafråga. Vi menar att den föreslagna ordningen kanurholka den demokratiska processen. Ommotsvarande system infördes i andra sammanhangskulle det komma att utgöra ett allvarligt hot motden politiska demokratin. Mot denna bakgrundmenar vi att någon försöksverksamhet inte bör ske.Enligt vår mening saknas anledning att pröva ettvisst system om det i grunden är principielltoacceptabelt. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår 13 och 14 §§ i förslag till lagom ändring i lagen (1984:382) omförsöksverksamhet med en friare kommunalnämndorganisation.
mot · GE02L1 · 1990-10-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1989/90:160 Avskaffande av medborgarskapskrav i aktiebolagslagen (1975:1385) m.m. Genom aktiekontolag ersattesaktiebrev och andra värdepapper som omsattes påvärdepappersmarknaden med en datorbaseradregistrering hos värdepapperscentralen (VPC). Derättigheter som varit knutna till innehavetav själva värdepapperet blev därigenom bundna registrering på konto hos VPC. Se närmarelagutskottets betänkande 1989/90:LU5.I betänkandet berördes -- så vitt här är i fråga --spörsmålet i vad mån förbudet mot utfärdande avrättighetsbärande värdepapper skulle kunnainnebära problem beträffande den handel medsvenska värdepapper som förekommer vidutländska börser. Utskottet utgick från attregeringen, som skulle stå till budsföre berörda företags övergång till denkontobaserade hanteringen, skulle utreda fråganoch ta de initiativ till lagstiftning som kunde visa sigerforderliga.I förevarande proposition föreslås ett tillägg till5 kap 1 § aktiekontolagen av innebörd att VPC påbegäran skall utfärda intyg om vilkarättsverkningar som enligt den lagen är knutna tilluppgifterna på kontot. Tillägget föranleds enligtmotiven av ''vad som framkommit om inställningenhos vissa utländska börser'' (s 44).Enligt vad jag erfarit är det emellertid ovisst omsådant intyg som ovan nämnts är tillfyllest vidTokyobörsen. Enligt tillgängliga uppgifter krävsdärstädes att ''värdepapper'' utfärdas.Det säger sig självt att minsta risk för att svenskaföretag utestängs från någon utländsk börs pågrund av införandet av aktiekontolagen måsteundanröjas. Med hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag omsådan ändring av aktiekontolagen att lagen ickehindrar eller försvårar handeln med svenska aktierpå utländska börser.
mot · GE02L11 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:8 Vårdnad och umgänge Det är vi vuxna som bestämmer i samhället, ochvi gör det utifrån vårt sätt att se på tillvaron. Sällantillmäts barnets inställning någon betydelse. Detfinns många exempel på hur barnets egna behovoch önskningar kommer i skymundan för devuxnas.Tor Sverne påtalade i sin översyn av lagen omvård av unga (LVU) att det vid tillsynen sällanförekommit samtal med barnet eller observationerav de mindre barnens känsloyttringar. I enundersökning av samtliga barnavårdsärendenaktuella på en social servicecentral i enStockholmsförort framkom att ingen uppgift fannsom barnen i av ärendena. Idoktorsavhandlingen ''Barnet och rätten'' har IlseWetter granskat 679 mål om vårdnad,omhändertagande och verkställighet. Honbeskriver hur vuxna genomgående talar överhuvudet på barnen. Bara i några få fall har mantagit reda på barnens inställning och då oftabeslutat tvärtemot barnets önskan.Inte heller i propositionen 1990/91:8 omvårdnad och umgänge garanteras barnet någon rättatt få yttra sig och påverka sina egna förhållanden.Det saknas helt förslag som syftar till ökademöjligheter för barnet att få komma till tals iutredningar eller domstolar. Detta är en brist iförslaget som helt riktigt påtalats av fleraremissinstanser t.ex. Föreningen isamhället (), () och domstolsverket.Sverige har ratificerat ombarnets rättigheter. I artikel 12 fastslås:1. Konventionsstaterna skall tillförsäkra detbarn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten attfritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet,varvid barnets åsikter skall tillmätas betydelse iförhållande till barnets ålder och mognad.2. För detta ändamål skall barnet särskiltberedas möjlighet att höras, antingen direkt ellergenom företrädare eller ett lämpligt organ och påett sätt som är förenligt med den nationellalagstiftningens procedurregler, i alla domstols- ochadministrativa förfaranden som rör barn.Regeringen bör med det snaraste göra enöversyn av vår lagstiftning och dess tillämpningmed anledning av artikel 12 i barnkonventionen.Vi vill erinra om de förslag som framfördes avutredningen om barnets rätt (SOU 1987:7)angående innehållet i och utövandet av barnetstalerätt. Man ville öka barns processbehörighet ivårdnads- och umgängesmål och ansåg att barnöver har tillräcklig mognad för sådanbehörighet i mål som så nära berör dem. Dessutomskulle en vidare processbehörighet för barn kunnabli en faktor som ökar föräldrarnas benägenhet attacceptera samförståndslösningar och undvikarättegång -- allt till barnets bästa.Ett lagförslag enligt riktlinjer som framförs iSOU 1987:7 ''Barnets rätt'' bör övervägas avregeringen och föreläggas . Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts angåendelagstiftning och dess tillämpning såvitt gällervårdnad och umgänge med anledning av artikel 12i FNs barnkonvention,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts angående barnetstalerätt.
mot · GE02L12 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:8 Vårdnad och umgänge I propositionen lämnas en del förslag som skallunderlätta samarbetet mellan föräldrarna i tvisterom vårdnad och umgänge. Förhoppningsvis kanförslagen leda dels till att tvisterna blir mindreuppslitande för barnen och därmed till fördel fördem, dels till att domstolarna inte behöver avgöratvister i samma utsträckning som utan attdessa kan lösas i godo under medverkan avsocialnämnd eller tingsrätt.I de fall där tvisterna inte kan lösas på annat sättän att domstolen måste avgöra tvisten anser vi attdet vore en fördel om inte bara föräldrarna utanockså barnet har ett ombud, som kan se enbart tillbarnets bästa. När föräldrarna är helt uppfyllda avtvisten, kan den utvecklas till en mycketprestigefylld kamp. Då kan de ha svårt att insebarnets bästa. Föräldrarnas ombud måste vart ochett på sitt håll följa föräldrarnas instruktioner.Även om socialnämnden har gjort en utredningsom ligger till grund för domstolens prövning, börbarnet ha ett eget ombud som kan bemöta vadföräldrarna framför i processen eftersocialnämndens utredning. En jämförelse kangöras med institutet offentligt biträde i lagen medsärskilda bestämmelser om vård av unga (LVU).Det bör åligga tingsrätten att utse ett ombud åtbarnet i tvisten sedan socialnämndens utredninghar inkommit till tingsrätten.Miljöpartiet föreslår därför att hosregeringen begär ett tillägg i 6 kap. ,som innebär att tingsrätten skall utse ett ombud åtbarnet i mål om vårdnad och umgänge omföräldrarna inte har kommit överens sedansocialnämndens utredning är avslutad.I de allra flesta mål om vårdnads- ochumgängestvister står beslutsskälen inte i domen.Tingsrätten avgör om den anser att domsluterfordras, men det är parterna i målet som har denstörsta nyttan av att se skälen. Om man får se hurdomstolen har resonerat är det kanske lättare attacceptera beslutet och avstå från att överklaga. Iannat fall får man bättre vägledning hur man skallangripa beslutet vid ett överklagande. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär förslag tillsådant tillägg i , som innebär atttingsrätten skall utse ett ombud åt barnet i mål omvårdnad och umgänge i enlighet med vad som sägsi motionen,2. att beslutar om sådan ändring iföräldrabalken att domstolarna åläggs att angedomslutsskäl i vårdnads- och umgängestvister.
mot · GE02L13 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:8 Vårdnad och umgänge I många avseenden kan man tolkapropositionens förslag som ett sätt att stärka enförälders ställning i en vårdnadsprocess.Enligt min uppfattning kommer barnetssynpunkter och rättigheter i skymundan. Särskilt ide fall barnen varit utsatta för övergrepp av olikaslag.Ett exempel är den utökade möjligheten tillgemensam vårdnad trots önskemål om ensamvårdnad. Ingenstans i propositionen diskuteras hurbarnets önskemål skall komma fram i dessaärenden.Ett annat exempel är förslaget att inställningentill umgänge med den andra föräldern skall vägas ini bedömningen av om man är lämplig somvårdnadshavare.Det förs i propositionen ett resonemang omumgängessabotage. Man hänvisar bl.a. till etträttsfall i högsta domstolen. Ett barn bedömdesvara så stabilt att det tålde att flyttas. Flyttningengjordes p.g.a. umgängessabotage. I bedömningentogs ingen hänsyn till att stabiliteten var ett verk avden förälder barnet vistades hos.Man måste här starkare framhålla att det kanfinnas godtagbara skäl till ett sådant handlande.Barnets åsikt måste också här få komma till uttryck.Ytterligare ett exempel är regeln ominformationsskyldighet. Det är viktigt attpoängtera att barnet självt kan lämna informationfrån ganska tidig ålder och att sådan informationblir mer värdefull. Man slipper då tala över huvudetpå barnet som kanske inte alls vill att allinformation skall lämnas ut.Vårdnadshavaren har en mängd skyldigheterredan och dessa förstärks ytterligare med förslageni denna proposition. Varför ställs inte krav också påden som har umgängesrätt? Är detvårdnadshavaren ensam som skall ansvara för attumgänget fungerar på ett bra sätt? Enligt minmening bör också den umgängesberättigadeföräldern ha lagfäst ansvar i olika avseenden.Kanske också kopplat till sanktioner som fallet ärför en vårdnadshavare.Ytterligare ett exempel på att barns rätt intetillräckligt hävdas är att förslag saknas ominskränkning i rätten till omprövning av beslut.Teoretiskt kan man omgående begära ny prövning.Detta skapar osäkerhet och otrygghet.Som skäl mot inskränkning har anförtsdomstolarnas svårigheter att ha kännedom omtidigare avgöranden samt svårigheterna att taställning till om den nya talan är befogad. Genomatt fordra att tidigare avgöranden skall anges istämningsansökan och genom krav på nya grunderkan dessa risker elimineras. Det måste varaväsentligare att barn får känna trygghet ochkontinuitet än att domstolarnas arbete underlättas. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om utökademöjligheter till gemensam vårdnad,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om barnsmöjlighet att själva lämna information,3. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om varsamhet vidbedömning av umgängessabotage och lagfästansvar för den umgängesberättigade,4. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet avinskränkning i rätten till omprövning av beslut ivårdnadsfrågor.
mot · GE02L14 · 1990-10-24 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:22 Ändring i konkurslagen m.m. Regeringen föreslår i propositionen ett tillägg i11 kap i konkurslagen, som innebär att utdelningunder inte skall betalas ut till en borgenär isamband med en konkurs såvida inte särskilda skälföranleder annat.Till stöd för förslaget ges exempel på vissastötande resultat där undantagsregeln skulle kunnabli tillämplig. Emellertid måstekonkursförvaltaren, vilket också påpekas ipropositionen, först beräkna utdelningen till varjeborgenär och förteckna borgenärerna och derasutdelning innan förvaltaren kan besluta attunderlåta utdelningar . Efter dettaarbete återstår endast arbetet med självautbetalningarna. om borgenärerna har ett bank-eller postgirokonto, vilket de flesta har, kanutbetalningarna med nutidens rationelladatarutiner ske utan större kostnader. Vi betvivlaratt varje betalningstransaktion kan värderas til 67kr.Det strider mot grundläggande principer i vårrättsuppfattning att införa generella regler sominnebär att man kan låta bli att befatta sig medbelopp under en viss summa. Därför börlagändringarna inte genomföras i föreslagen form.Förslaget framförs eftersom det förekommerkonkurssituationer där utdelningarna är orimligtsmå och många. Det bör finnas en möjlighet att idessa fall avstå från utdelning av små belopp, meninte enligt en huvudregel utan enligt enundantagsregel.Vi föreslår därför sådan ändring i konkurslagen,att den medger att utdelningar ikonkurser inte betalas ut, men endast i de fall därsärskilda skäl för detta finns. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om sådan ändring ikonkurslagen att den medger att utdelningar intebehöver betalas ut men endast om särskilda skälföreligger,2. att i händelse av att ovanståendehemställan avslås beslutar avslå propositionen.
mot · GE02L2 · 1990-10-03 00:00:00 — med anledning av prop. 1989/90:160 Avskaffande av medborgarskapskrav i aktiebolagslagen (1975:1385) m.m. Propositionen är enligt regeringens uttalademening ett led i de pågående ''europeiskaintegrationssträvandena''. Med detta avserregeringen i första hand EFTA:s och EG:ssträvanden att skapa en ökad rörlighet för varor,tjänster, människor och kapital. Lagförslaget ärdock tillämpbart på alla utländska medborgarevilket innebär medborgare i alla länder och från allavärldsdelar.Miljöpartiet de gröna är utomordentligt positivttill internationellt utbyte, när det gäller mänskligakontakter, kulturutbyte och ideellt samarbete.Däremot motsätter vi oss en ökad frihet för starkakapitalintressen som leder till internationellmaktkoncentration och storskalighet.Det avskaffande av valutaregleringen som skett,har öppnat möjligheterna för svenska företag ochprivatpersoner att föra ut kapital och förvärvaföretag och fastigheter i utlandet. Detta haruppenbarligen lett till att stora svenska företagägnar sig åt en stor kapitalexport. harkritiserat regeringens stöd till denna utveckling. Vihar betonat att tillkomsten av storamultinationella koncerner leder till ökadmaktkoncentration, minskad självtillit och minskatinflytande för den enskilda människan.Integrationen av stora ekonomiska enheterleder också till ökade transporter och ökadmiljöbelastning. Vi har sålunda motsatt oss denökande internationaliseringen av företag, eftersomden för med sig en både ekologiskt och socialtskadlig storskalighet.Det är också värt att uppmärksamma devarningar som kommer från remissinstanser somöveråklagarna i och ,och Advokatsamfund.De talar bl a om ökade svårigheter vidbrottmålsutredningar och om risken för att''fiktiva'' personer sätts in som styrelseledamöter.Patent- och registreringsverket framhåller riskenför att man i praktiken uppnår en situation med enutlandsdominans i styrelsen genom att personerbosatta i registreras och sedan omedelbartavgår. Även LO föreslår att en majoritet i styrelsenskall vara bosatt i föreliggande lagförslaget är ett steg i enriktning som avser att öka utländskakapitalintressens möjligheter att med ett minimumav svensk kontroll öka sitt inflytande och sin maktöver svenskt näringsliv.Vi avvisar därför de föreliggande lagförslagen ide delar som avser upphävande och begränsning avnu gällande medborgarskapskrav förstyrelseledamöter, styrelsesuppleanter,verkställande direktör, vice verkställande direktör,stiftare, firmatecknare, likvidatorer och revisorer. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår propositionens förslag omlagändringar i syfte att ta bort och begränsamedborgarskaps- och bosättningskraven för vissabefattningshavare i företag.
mot · GE02L3 · 1990-10-18 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:8 Vårdnad och umgänge I propositionen föreslås bl.a. att det nuvarandebegreppet erkännande av faderskap ges ändradbenämning. Det skall heta''faderskapsbekräftelse'', ett ord som anses varamindre känsloladdat.Lagrådet avstyrkte ändringen som man ickefann godtagbar. Ett erkännande av faderskap kan --enligt lagrådet -- sägas innefatta ett slags förklaringatt den som avger denna tar på sig faderskapetskonsekvenser, bl.a. i rättsligt hänseende, medantermen bekräftelse inte kan anses innefatta någonsådan förklaring och ej ens behöver avse den somavgivit bekräftelsen; s. 209.Den föreslagna ändringen saknar fog.Begreppet ''erkänna'' har hävd i lagspråket.Begreppet innebär att man bejakar eller sålundasäger ja till frågan om ett förhållandes riktighet. ''Erkänner part i rättegång viss omständighet -- -- --'' (35:3 ). Begreppets motsats är''förneka''. ''Bekräftelse'' däremot för lätt tankentill bestyrkande, till kvitto eller till bevis, något somåskådliggörs av de gängse uttryckenorderbekräftelse eller bokningsbekräftelse. Vilkenär för övrigt begreppets motsats?Av det anförda framgår att de båda uttrycken ejär utbytbara.Önskan att ersätta ett -- som det uppfattas --negativt värdeladdat ord med ett annat meraneutralt ord må vara vällovlig. I många fall uppnåsdock icke den åsyftade verkan. Den obevekligaverkligheten förblir densamma. sedanersattes institutet omyndigförklaring medbegreppet förvaltarskap. Denna terminologiskaförändring kunde dock -- framhöll lagrådet i detlagstiftningsärendet (prop. 1987/88:124) -- ejundanskymma det faktum att den enskilde även iframtiden kommer att uppleva såsom enintegritetsstörning att ''bli satt under förvaltare'',lika väl som han nu (= före den . l989) kan lidaav att ''bli satt under förmyndare''. Lagrådetsiakttagelse kommer säkerligen att ha giltighet påvårt ärende. Reformen inskränker sig ju till att iden handling, som socialnämnden förelägger denav modern utpekade barnafadern för underskrift,ett ord av juridisk betydelse byts ut mot ett annat.Själva proceduren inför socialnämnden kommer attbli oförändrad. Det förtjänar att påpekas att fadernkan undvika hela förfarandet genom att gifta sigmed barnets moder.För ändring av hävdvunna och i medvetandetväl inarbetade begrepp och ord bör följaktligenkrävas starka skäl. Hänsynen till och omsorgen omvår rättstradition talar också härför liksomönskemålet att vidmakthålla även formell nordiskrättslikhet. Jfr JuU 1987/88:35.Som sådana skäl saknas här bör propositionenicke vinna bifall. Med hänvisning till det anförda hemställsatt avslår propositionen i vad denersatt orden ''erkänna'' och ''erkännande'' med''bekräfta'' och ''bekräftelse''.