ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GE02Ub22 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan I regeringens proposition om ansvaret för skolanförordas en ny beräkningsmodell förspecialresurser. I beräkningsmodellen skall hänsyntas till de kommuner som har haft ett relativt settstörre behov av stöd till enskilda elever,specialresurs 1. Hänsyn ska även tas till dekommuner som har ett relativt sett större behov avstöd till invandrarelever, specialresurs 2.Specialresurs 2 omfattar totalt ca. 1 000 milj.kr.år 1988/89. Denna del ersätter följande av dagensbidragsdelar:-- hemspråksundervisning och studiehandledningpå hemspråket,-- stödundervisning i svenska samt-- en proportionell del av bidragen tillsocialavgifterna.Grunden i beräkningen är ett schabloniseratbehovsmått -- andelen barn i skolpliktig ålder (7--15) i kommunen med minst en förälder född iutlandet. Vidare poängterar man att de i modellenanvända kriterierna inte definierar vilka barn somhar rätt till undervisning.En komplikation i beräkningen av specialresurs2 uppstår p.g.a. att invandrarbarnen i olikastor utsträckning deltar i hemspråksundervisningoch stödundervisning i svenska. För att motverkadenna effekt skall för varje kommun ettaktivitetsmått, en faktor, skapas. Denna faktoranger i vilken utsträckning barn i kommunen deltari hemspråksundervisning eller undervisning isvenska. Detta innebär att vissa kommuner får ettmycket högt aktivitetsmått, vilket är positivt,eftersom det svarar bättre än dagens system motkommunernas förutsättningar och behov.Problemet i den föreslagna modellen enligt våruppfattning finns i beräkningen av behovsmåttet.Man skiljer åt kriterierna för resursberäkning ochrätten till deltagande i hemspråksundervisning.Detta kommer att drabba kommuner med ett stortantal barn till s.k. gamla invandrare, som i storutsträckning deltar i hemspråksundervisning, menvars föräldrar inte är födda i utlandet d.v.s. andraoch tredje generationens invandrare.Ett exempel på detta är den stora andelen finskainvandrare. Visserligen är denna grupp litet specielleftersom finska språket faktiskt har en särställningi t.ex. på grund av nordiska samarbetsavtal.In- och utvandringen av finskspråkiga inom ramenför den gemensamma nordiska arbetsmarknadenfortsätter. Endast med bibehållna kunskaper ifinska är det möjligt för många att fullt uttillgodogöra sig de fördelar den gemensammaarbetsmarknaden avser att ge. Många andra- ochtredjegenerationens barn deltar ihemspråksundervisningen . Dessa barnkommer att räknas med i aktivitetsmåttet, men intei behovsmåttet, vilket innebär att den totalaresursen till kommuner blir mindre. Det finns riskför att använda behovsmåttet som ett kriterium tillrätten att delta i hemspråksundervisning, närkommunerna planerar sin hemspråksundervisning.Vi anser att grunden i beräkningen avbehovsmåttet även bör vara sammakriterium som definierar rätten tillhemspråksundervisning och stöd i svenska. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om beräkningen avbehovsmått till specialresurs 2.
mot · GE02Ub24 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan I propositionen föreslås att de stimulansbidragtill förbättringar av den fysiska miljön i skolornasom beslutat om skall fördelas avlänsstyrelserna. Propositionen understrykerdessutom att samråd bör ske medpersonalorganisationerna. Det är bra.Skolan är dock arbetsplats också för eleverna.Även om de delar arbetsmiljön med personalen,finns det i många fall skilda intressen, eller i vart fallskilda prioriteringar, när det gällermiljöförbättringar.Det är därför angeläget att även eleverna, sålångt det är möjligt, får vara med i samrådet ommiljöförbättringarna. Eftersom elevernasorganisationer och formerna för derasdemokratiska medverkan i skolans arbete ser olikaut på skilda skolor, är det svårt att ange enmodell för hur ett sådant samråd skall gå till.Det bör dock inte hindra att man i varje kommun,kommundel eller skola hittar formerna för samrådäven med eleverna.Vi anser att bör understryka vikten avatt eleverna har inflytande över skolansvardagsarbete. Det bör gälla såväl undervisningensom miljön. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om elevernasinflytande när det gäller användningen avstimulansbidraget till förbättringar av den fysiskamiljön i skolan.
mot · GE02Ub25 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan beslutade på förslag avutbildningsutskottet (1989/90:UbU9) att somstimulansbidrag till kommunerna ställa 300 milj. kr.per år prisläge tillförfogande. Syftet var att förbättra skolornasfysiska miljö.I prop. 1990/91:18 läggs förslag om inriktning avstöden samt administration därav. Som ett villkorför bidragen föreslås att kommunerna själva skallvara beredda att satsa minst lika mycket.Detta villkor bör ersättas av ett mer flexibeltkrav på motprestation från kommunernas sida. Detstatliga stimulansbidraget bör, med en annanutformning av kravet på motprestation, kunnafördelas på ett sätt som bättre motsvarar de behovav åtgärder som finns för att förbättra arbetsmiljöninom skolans område.Vi vill därför föreslå att stöden fördelas utankrav på en lika stor satsning. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om fördelning avstimulansbidrag till förbättring av den fysiskamiljön i skolorna.
mot · GE02Ub27 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan Det nya regionala organisationI regeringens proposition om det nya skolverketförordas en helt ny regional organisation föruppföljning, utvärdering och tillsyn. Enligtförslaget skall den nya organisationen knytas till sexlänsstyrelser på universitetsorterna och avse enstörre region. För övriga 18 län skall en resursfinnas på länsstyrelserna för frågor som harsamband med utbildningens betydelse för denregionala utvecklingen.För bara några månader sedan tog tvåför länen viktiga beslut: Regionalpolitiken för1990-talet och Samordnad länsförvaltning -- de nyalänsstyrelserna. Båda dessa beslut präglades av tvågrundtankar: En helhetssyn på regionernas/länensutveckling och Decentralisering/delegering.I det regionalpolitiska beslutet betonas viktenav utbildnings- och kommunikationsinsatser för attfå en balanserad regional utveckling. Resurserläggs ut på länen. I beslutet om samordnadlänsförvaltning fullföljs detta resonemang genombl.a. ett ökat länsansvar förkommunikationsinvesteringar.Det förslag som läggs inom skolområdetleder inte enbart till en starkare decentraliseringutan i viss mån till ökad centralisering. Detta gällerspeciellt viktiga uppföljningsochutvärderingsfunktioner. Länens möjligheter att,utifrån en bedömning av hurutbildningsverksamheten fungerar, aktivt arbetaför en positiv regional utveckling minskar.För norr om skall ett antaltjänstemän i och svara föruppföljning, utvärdering och tillsyn. Av vilkenkaraktär kan detta arbete bli för t.ex. ,eller ?Enligt vår mening bör det ske en fördjupadprövning av möjligheten att låta de nyalänsstyrelserna ta ansvaret för uppföljning,utvärdering och tillsyn. Dessas uppgift att på ettsamlat sätt bevaka och stödja den regionalautvecklingen kan kombineras med uppgiften att fördet nya räkning sköta dessa frågor. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om en ny regionalorganisation för uppföljning, utvärdering ochtillsyn av utbildningen.
mot · GE02Ub29 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan I regeringens proposition om Ansvaret förskolan betonas kraftigt det framtida behovet avuppföljning, utvärdering och tillsyn påskolområdet.Moderata samlingspartiet har konsekvent fört fram dessa tankar. Vikonstaterar nu icke utan viss tillfredsställelse attdessa i vissa delar vunnit gehör hosregeringspartiet.Regeringen har föreslagit att vid sexlänsstyrelser inrättas särskilda enheter för dettaändamål. Enheterna, så långt det nu går att utläsaur propositionen, skall i vissa hänseenden varaunderställda på dessa orter, i andrahänseenden . Här föreligger enuppenbar konfliktrisk.Vi anser att en organisation med ansvar föruppföljning och utvärdering bör ha en mycketsjälvständig och fristående karaktär. Denadministrativa funktionen och överbyggnaden börminimeras. Likväl är det troligt att det behövs vissareplipunkter för olika regioner.För att vinna effektivitet bör regionerna intevara för stora. Den södra region som propositionenskisserar förefaller inte tillgodose detta önskemål.Enligt vårt förmenande bör en mindresydostregion, omfattande , ochBlekinge län bättre svara mot effektivitetskravet.Regionens lärare och övrig högskoleutbildningbör vara en väsentlig resurs att dra nytta av i dettasammanhang. Demografiskt och socioekonomisktär dessutom regionen tämligen homogen vilket börvara av intresse för uppföljnings- ochutvärderingsarbetet. Med hänvisning till vad som ovan anförtshemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om uppföljnings-och utvärderingsarbetets självständiga karaktäroch organisation,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om verksamhetensregionala organisation.
mot · GE02Ub3 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan SkolverketI propositionen föreslås att skolöverstyrelsenavvecklas och ett nytt ämbetsverk, ,inrättas för skolväsendet. Jag föreslår att det nyaämbetsverket lokaliseras till , bl a av följandeskäl:Riksdagen har tidigare uttalat att i sambandmed att nya verk eller organ tillskapas, dessa börplaceras utanför Stockholm.Riksdagen har beslutat om att lägga nerKronobergs regemente i , I 11, varvid mångaarbetstillfällen går förlorade.Kronobergs län har i motsats till flertalet andralän mycket liten statlig verksamhet, det bör därförvara dags för en statlig satsning i länet.Växjö är en bra ort att leva och bo i med finmiljö och är därtill en skolstad av tradition med bla högskola.Uppföljning -- utvärdering -- tillsynI propositionen föreslås att länsskolnämndernaoch fortbildningsnämnderna avvecklas och att sexnya enheter för uppföljning, utvärdering och tillsyninrättas. Enheterna ska underställaslandshövdingarna på de orter där enheternaplaceras. Av resonemanget i propositionen attdöma torde placeringen bli på de orter som i daghar universitet. Resurser skulle härmed ytterligareföras till regioner som kan betecknas som''överhettade''.Enligt min mening kan det inte vara behövligtatt tillskapa nya organ, när kommunerna enligtförslaget tar över viktiga delar av uppgifter ochansvar. Det kan också ifrågasättas om förslaget urkonstitutionell synpunkt är rätt och riktigt. Enlandshövding kan rimligen inte vara överordnad enannan landshövding.Det bör, enligt min uppfattning närlänsskolnämnderna avvecklas, istället ankomma pådet nyinrättade att ansvara för enfältorganisation med tjänstemän som har sinaarbetsuppgifter såsom tillsyn, uppföljning ochutvärdering förlagda regionalt och lokalt. Därtillbör de vara direkt anställda vid verket.Handikappfrågor inom skolområdetVidare föreslås i propositionen att det statligaansvaret för handikappade elevers skolgång förssamman till ett nytt statligt institut. Därmedavvecklas länsskolnämndernas stödorganisationerute i länen. I likhet med vad jag förordat när detgäller uppgifter regionalt och lokalt böräven de tjänstemän som kommer att arbeta medhandikappfrågor ute på fältet kunna vara direktknutna till det nya ämbetsverket, skolverket.Handikappverksamhet bör jämställas med övrigafunktioner och inte utsättas för särbehandling. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att lokalisera det nyaskolverket till ,2. att avslår förslaget om inrättande avsex regionala organ,3. att avslår förslaget om ett nyttinstitut på handikappområdet,4. att beslutar att till det nyaskolverket knyta en fältorganisation med arbeteregionalt och lokalt i frågor som rör tillsyn,uppföljning och handikapp.
mot · GE02Ub30 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan I propositionen föreslås att ansvaret förgymnasieelevernas resor och inackorderingöverförs till kommunerna. Detta är bra eftersomman då får ett sammanhållet ansvar både förutbildningen och för hur man praktiskt undanröjergeografiska hinder för studier.Vad som är viktigt att framhålla är att detta intefår innebära begränsningar i elevernas möjligheteratt fritt välja utbildning. Det måste vara möjligt att,på minst samma villkor som , kunna väljautbildning med viss speicialinriktning, även om deninte finns på hemorten. Likaså är det viktigt att ingabegränsningar sker beträffande möjligheterna attresa kollektivt. I stället bör detta uppmuntras bådeav miljöskäl och av trafiksäkerhetsskäl.Det finns exempel på att det inom ,som har ett sammanhållet ansvar för utbildning ochskolresor, finns kommuner som inte vill bidra tillkollektivresor till skolan för elever som efter hårdantagningsprövning antagits till skolgång i enspeicalskola inom i en störregrannkommun, t.ex. iStockholm.Även om skolmåltiderna för gymnasieeleverinte tillhör den statsbidragsberättigade delen avskolverksamheten har de ändå stor betydelse förelevernas hälsa och deras prestationsförmåga. Detvore olyckligt ur rättvisesynpunkt om elev igymnasieskola med skolmåltider inte fick åtnjutarätt att delta i skolmåltiderna därför atthemkommunen ej vill betala för detta. Dessa eleverär ju t.o.m. i en sämre situation beträffandemathållning än elever som går i skola i egenkommun.Det vore bra om regeringen i samband med denaviserade lagregleringen av det kommunalauppföljningsansvaret för ungdomar eftergrundskolan och hur detta kan anordnas isamverkan mellan kommuner, kunde tillförsäkraatt elever inom samma skolenhet också har sammarätt till service och stöd under skoldagen. Med hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts omgymnasieelevernas möjligheter att fritt väljaubildning,2. att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om möjligheternaatt resa kollektivt samt få likvärdig service underskoldagen.
mot · GE02Ub31 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan I propositionen föreslås en klarareansvarsfördelning mellan staten och kommunernanär det gäller verksamheten inom ,gymnasieskolan och den kommunalavuxenutbildningen.I denna motion tas upp frågor rörandeansvarsfördelning mellan primärkommuner ochlandstingskommuner, vad avser gymnasieskolan.Landstingen är huvudmän för utbildning inombl.a. jordbruks-, skogsbruks- ochträdgårdsområdena (JST-sektorn). Utbildningeninom JST-sektorn är av god kvalitet med en välutbyggd utbildningsorganisation.JST-sektorn har stor betydelse för landetsnäringsliv. Jordbruket och trädgårdsnäringentillgodoser i stort sett vårt behov av livsmedel.Skogsbruket förser skogsindustrin, som är landetsstörsta nettoexportindustri, med råvara.Rationaliseringen inom JST-sektorn har minskatdet kvantitativa rekryteringsbehovet somkunskaps- och färdighetskraven ställs allt högre.Yrkesutbildningen för dessa områden får därförej äventyras. JST-sektorns gymnasieskolor ärrelativt små men resurskrävande. JST-skolornabehöver tillgång till lämpliga övningsobjekt och ärdärför oftast förlagda till mindre tätorter ilandsbygdsbetonade områden. Skolorna har läneteller i många utbildningar större område, somupptagningsområde och därför blirinternatförläggning nödvändig, vilket ytterligarehöjer kostnaden. Som tidigare framhållits ärutbildningen resurskrävande och därför blirkostnaden per elevplats hög.För närvarande utbetalas statsbidraget direkt tilllandstingskommunen. Den interkommunalaersättningen är en angelägenhet mellanlandstingen. Primärkommunerna är inte allsinkopplade i ekonomiskt avseende.I propositionen föreslås stora förändringar.Inget statsbidrag kommer att utbetalas direkt tilllandstingskommunerna, som blirhänvisade till överenskommelser medprimärkommunerna för att finansiera denutbildning, för vilka de är huvudmän. remissvar liksomremissvaren från många landsting framgår att manreagerar mycket starkt mot den föreslagnaändringen och vill behålla nuvarande systeminnebärande att statsbidraget utbetalas tillutbildningsanordnaren och att interkommunalersättning utbetalas mellan landstingen.Det i propositionen föreslagna systemet kan blimycket besvärande för JST-sektorn. Eftersomutbildningarna inom JST-sektorn är mycketresurskrävande kan landstingens krav påinterkommunal ersättning frånprimärkommunerna bli betydande. Detta kan ledatill att primärkommunerna alltför gärna ser, atteleverna väljer utbildningar på ''hemmaplan'' i denegna gymnasieskolan i stället för att gå enkostnadskrävande landstingskommunal utbildning.Rekryteringen till JST-utbildningarna kanhärigenom påtagligt försvåras. Med hänvisning till vad ovan framförts hemställs1. att beslutar att statsbidraget inomJST-sektorn liksom skall utbetalas direkt tillutbildningsanordnaren dvs. landstingskommunen,2. att beslutar att statsbidraget skallanpassas till utbildningarnas kostnadsnivåer medfortsatt kostnadsansvar för landstingskommunentill den del, som ej täcks av statsbidrag.
mot · GE02Ub32 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan Gymnasieskolan för döva och hörselskadadeeleverKommunikationsmöjligheterna för döva ochhörselskadade elever i teckenspråksmiljö är enförutsättning för deras kunskapsinhämtning ochpersonlighetsutveckling. Skolan skall därför hateckenspråkskunnig personal som undervisar påteckenspråk och som förstår eleverna.Alla lärare på alla stadier som undervisar dövaoch hörselskadade elever måste, utöver sinämneslärarutbildning, vara tvåspråkiga och hagoda kunskaper om dövas och hörselskadadeslivssituation.Riksgymnasierna för döva och hörselskadade,TGDH, finns i kommun, som genom avtalmed staten anordnar denna utbildning.Skolverksamheten är fördelad på fyra avkommunens gymnasiala skolenheter, vilket innebäratt klasserna för döva respektive hörselskadadeelever är utspridda.Denna organisation innebär att lärare oftahämtas från undervisningen av hörande elever, dvsde kan inget teckenspråk och har ej tidigareundervisat döva elever. Ett utbildningsprogram hargenomförts för de lärare somundervisar dessa elever, men nya lärare utankunskaper i elevernas första språk förekommer istörre eller mindre omfattning ändå.Sambruket av undervisningslokaler med övrigagymnasieskolan är värdefull, särskilt när det gällerde yrkesförberedande linjerna. Det finnsemellertid stora fördelar för eleverna om de samlasi så stor utsträckning som möjligt på en skola.Kamratkretsen blir större, den teckenspråkigamiljön bättre, grupptillhörigheten och därmedtryggheten förstärks, lärarresurserna kan utnyttjasbättre, fler hörselskadade och döva kan anställassom lärare liksom till övriga tjänster inom skolan.För att förbättra situationen för döva ochhörselskadade elever på gymnasieskolan i en organisatorisk förändring liksom enförändring av huvudmannaskapet för skolangenomföras.Samtliga verksamheter bör organiseras som enenhet. Huvudman för verksamheten bör vara denmyndighet som skall ansvara för handikappadeelever, dvs en statlig myndighet.Den teoretiska utbildningen för samtliga dövaoch hörselskadade elever förläggs till dennagemensamma skolenhet. För elever som går påyrkesförberedande linjer förläggs undervisningenspraktiska del till skolor med nödvändig utrustning.Andra viktiga vinster är att fortbildning avlärare underlättas och att såväl elever, föräldrarsom all personal får ett större engagemang för ''sin''skola. En sådan förändring innebärschematekniska problem, men fördelarna är såstora för dessa elever att en noggrann prövning avmöjligheterna måste göras. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att övervägandebör göras om en samlokalisering av RGD/H och attansvarig myndighet bör bli densamma som förspecialskolorna.
mot · GE02Ub33 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan Specialskolan för döva eleverKommunernas övertagande av det fulla anvaretför skolan omfattar enligt propositionen ejspecialskolan. Huvudman för denna skall alltjämtstaten vara genom den särskilda myndighet som ärinriktad mot handikappområdet.Det statliga huvudmannaskapet har varit och ären garanti för dövskolans existens. Den är med sinteckenspråkiga miljö och tvåspråkiga målsättningden enda garanti döva elever har att få en godutbildning. Döva elever undervisas på sitt egetspråk!Dövskolan innebär också attkompetensutvecklingen av skolans personalunderlättas och stimuleras av att undervisningen ärorganiserad i större enheter och att dess lärare ingåri en större gemenskap, som tillsammans strävar motett gemensamt, fastställt mål. Detta är enförutsättning för att kunna uppnå det nationellamålet om en likvärdig skola även för döva.Riksdagens beslut om att dövskolan skallvara tvåspråkig och att undervisningen skallbedrivas på teckenspråk, innebar ett genombrottför dövundervisningen.I dag, , kan bekräftas vilkengod utveckling detta beslut har haft för dövskolan.Det statliga huvudmannaskapet har inneburitatt gemensamma satsningar har gjorts för attutveckla dövskolans pedagogik och metodik,liksom en satsning på såväl utbildning somfortbildning av dövskolans lärare.Det är därför av största betydelse för dövskolanatt det statliga huvudmannaskapet består och attförändringar mot ett kommunalt huvudmannaskapej görs. Med hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att ingaförändringar när det gäller huvudmannaskapet fördövskolan bör ske.
mot · GE02Ub34 · 1990-10-26 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:18 Ansvaret för skolan Väfskolan i startade och inrymssedan 1877 i ett vackert rött hus med direktanknytning till f.d. numeraAlmåsskolan (gymnasieskola). När huset byggdesför skolans räkning delades kostnaderna mellanstat och kommun. Vid finns tillgång tilllandets rikaste utrustning med bl a ca 30 vävstolarmed kontramarsch, alla med 10-16 skaft. Dessutomfinns handjacquard-vävstolar, 1 dobbyvävstol med20 skaft, dragrustningar och harnesk. Skaftrörelsenkan också styras med datorns hjälp, men datornkan även användas till bindningskonstruktioner.Utrustningen ger eleverna möjlighet att fördjupakunskaperna om handvävningens tvåtusenårigabakgrund.Den ettåriga påbyggnadsutbildning, som ägerrum vid , skapar förutsättningar för enomfattande och betydande yrkesverksamhet såsom-- Föreståndare eller personal vid väv- ellerproduktverksamhet-- Provväverska vid tekoföretag-- Yrkesväverska vid ateljé, kollektiv ellerhemslöjd-- Handledare vid studieförbund-- Personal vid garnfirma, textil provning,väverier eller spinnerier-- Hemslöjdspersonal i garnlager eller butik-- Försäljningspersonal eller assistent vidspecialbutik och varuhus-- Hjälppersonal för textilverksamhet inomöppna vården.Väfskolan i har riksintagning av elever.Den är i sitt slag alldeles unik. Den utbildning, sombedrivs där, har betydande positivasamhällsekonomiska effekter. Utbildningen harvärden för den enskilde och samhället, som inte kanuppskattas i kronor. Det är således av storbetydelse, att verksamheten vid skolan kanfortbestå. Det bör också särskilt påtalas, att skolangenom sin föreståndare har direkt anknytning tillden världsomfattande forskning, som bedrivs vidC.I.E.T.A. centrum för studium av antika textilier,Lyon.I regeringens proposition 1900/91:18, Ansvaretför skolan, föreslås vid punkt 6.9,Verksamhetsstöd, att för vissa utbildningar skallsärskilt verksamhetsstöd kunna utbetalas. Därframhålls bl a, att vissa utbildningar är särprägladetill sin karaktär och behöver särskilt stöd för attkunna fortleva, i varje fall tills de interkommunalaersättningarna har visat sig kunna fungera fullt utäven i sådana fall. Enligt vår mening omfattas denutbildning som ges vid i i högstagrad av denna bedömning. Vi hemställer därför attskolan skall omfattas av det av skolministernaviserade anslaget till verksamhetsstöd i 1991 årsbudgetproposition. Med anledning av vad ovan anförts hemställsatt som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om verksamhetsstödtill Väfskolan i .