mot · GD02A297 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:A297 av m.fl. (fp) Arbetsmarknaden i Huvudstadsregionens betydelse för resten av landet Utveckling och förändring är grunden för ett bättre samhälle. I finns unika förutsättningar för både utveckling och förändring. Här bor en femtedel av landets befolkning. Regionen står för mellan en femtedel och en fjärdedel av landets inkomster. Här finns vart fjärde företag i , som arbetar med import och export av varor och tjänster. I finns en tillräcklig bas för många slags aktiviteter, som helt saknas i andra delar av . Storstadens mångfald skapar möjligheter och ekonomisk expansion som kommer hela landet till del. Utvecklingen i har också stor betydelse för hela landets framtid. Sysselsättningen i alla industrialiserade länder förskjuts från tung energi- och råvarukrävande varuproduktion mot den kunskaps- och kommunikationsberoende tjänsesektorn. befinner sig i en omfattande omstrukturering av arbetsmarknaden. Klarar vår region omställningen, kommer andra landsdelar att ha lättare att följa efter. Det väsentliga i en fungerande regionalpolitik är att skapa kreativa miljöer över hela landet. har många egna unika möjligheter att stimulera kreativitet och därigenom kulturliv, forskning, sysselsättning och välfärd. En allmän hämsko på genom indragningar, pålagor och kontroller gynnar ingen, utan gör bara fattigare. Stor-Stockholms framtid måste utvecklas i samverkan med andra regioner. Från många andra län framförs förslag om tunga statliga investeringar i syfte att underlätta kommunikation mellan det egna länet och huvudstaden. Exempel är idéer om nya och snabba järnvägar runt , motorvägslänkar med andra större svenska städer eller bättre flygförbindelser. I dessa sammanhang ser uppenbarligen andra landsdelar som en motor för hela landet, en källa till gemensam utveckling som måste utnyttjas i samverkan. Trenden i regionens utveckling går mot allt större klyftor mellan den norra och den . Längs stråket flockas framtidsindustrier och människor med högre inkomster. Även andra klyftor i länet förstärks om trenden fortsätter. både norra och södra sidan av länet påtagligt förskjuten mot väster. digt finns också i norr kommuner med påtagliga problem. På östra sidan A297 finns skärgårdskommunerna med glesbygdsproblem, få arbetsplatser och delvis dåliga kommunikationer. De centrala och nordvästra regiondelarnas försteg i utvecklingen bygger bl.a. på deras goda kommunikationer. Närheten till både huvudstadens kraftfält och förbindelser till utlandet blir en källa till utveckling som bör tas tillvara. Men det betyder också att nyinvesteringar i kommunikationer bör kunna utnyttjas för att lyfta andra regiondelar. På kommer både befintligt och nyetablerat näringsliv att gagnas av en ny fjärrtågsstation, ett flygfält och nya vägprojekt som ger bättre kontakt med Europavägnätet. Det ger också ett säkrare ekonomiskt underlag för ett ökat bostadsbyggande i den södra regiondelen. För som helhet är det bra om får utveckla det man är bäst på. Rikets huvudstadsregion måste rimligtvis inrymma en betydande administrativ verksamhet. Den bör dock begränsas till vad som är gemensamt och nödvändigt för hela landet. Möjligheter att decentralisera offentlig förvaltning till länsstyrelser, andra regionala organ och kommuner bör tillvaratas. En utflyttning av för riket gemensamma funktioner är däremot mycket tveksam. Det är också naturligt att huvudstadsregionen är ledande, men inte dominerande, inom kulturliv och teknologisk utveckling. Musik, teater och konst bör givetvis vara väl företrädda i huvudstaden och på en kvalitetsnivå som är attraktiv internationellt. Humanistisk och naturvetenskaplig forskning samt högteknologisk utveckling kräver för en fungerande kreativitet både en viss minsta storlek och goda kontakter med andra grupper inom och utom landet. Dessa förutsättningar uppfylls bäst i eller i omedelbar närhet av ett storstadsområde. Storstadsområdet är även unikt lämpat för utveckling som bygger på importerad teknik, p.g.a. ett stort antal fristående importörer och närheten till en stor marknad. pågår en minskning av varuproduktionen i . Det har ibland vållat farhågor för en obalans på arbetsmarknaden. I det stora hela är det obefogat. Endast inom vissa högspecialiserade områden kan tillverkningsindustrin konkurrera om arbetskraften i storstadsområdena. till regionen i stort finns ingen anledning att med särskilda medel söka hålla kvar tillverkningsindustrin i som annars skulle söka sig till områden med bättre tillgång på arbetskraft. Om man skulle söka öka andelen industri i skulle detta bl.a. leda till en från andra synpunkter oönskad ökning av regionens totala befolkning och att andra regioner berövas arbetstillfällen. Näringslivet är emellertid inte lika i alla delar av regionen. Som tidigare nämnts finns det både i norr, öster och söder kommuner med svåra sysselsättningsproblem. Därför är det rimligt att stimulera framväxten av mindre tillverkningsindustri, liksom självfallet även andra typer av företag i glesbygdsområdena. I har jämfört med övriga län, en mycket stor andel komplicerade deklarationer att granska. Det är framför allt de omfattande företagsdeklarationerna som tar och som också behöver hög kompetens hos dem som skall granska. Till detta förhållande tas ingen hänsyn när fördelar resurser till Länsstyrelserna. Mot denna bakgrund bör ge regeringen i uppdrag att hos begära förslag om en förändrad modell för fördelning av medel till deklarationsgranskning så att hänsyn tas till de speciella svårigheter som råder för del. Samma förhållande gäller handelsregister som har en mycket stor balans av ärenden som måste vänta på behandling. Eftersom denna verksamhet är självbärande bör få behålla de avgifter som tas ut och anställa de personer som behövs för att allmänheten skall kunna ges den service de har rätt att kräva. får man vänta i månader på att få registreringar gjorda därför att får en alldeles för liten resurstilldelning i förhållande till omfånget av företagsamheten i länet. Omfattande resurser, statliga och kommunala, läggs ner på att bevara en levande skärgård med arbete för skärgårdsbefolkningen året runt. presenterade en bemanningsplan för lotsplatserna i som i praktiken skulle ha inneburit att skärgården mer eller mindre berövats de allra mest naturliga arbetstillfällena. Vi kan inte acceptera att myndigheters handlanden så uppenbart strider mot varandra. I ett interpellationssvar i framhöll kommunikationsministern att en samhällsekonomisk helhetssyn måste anläggas på frågor av denna typ. fick också mycket riktigt bakläxa och endast några små nedskärningar genomfördes. Vi anser att några ytterligare nedskärningar i bemanningen av yttre skärgården ej bör ske; tvärtom bör övervakningen förbättras. Detta dels av sysselsättningspolitiska och säkerhetspolitiska skäl, men också med hänsyn till vad och lotsarna betyder för fritidsbåtarnas säkerhet. Många liv har räddats tack vare dessa vakande ögon. Sorn nämnts skiljer sig arbetsmarknaden i på flera områden från övriga delar av landet. Den trend som kan noteras i alla industrialiserade länder, att sysselsättningen förskjuts från tung energi- och råvarukrävande varuproduktion mot en kunskaps- och kommunikationsberoende tjänstesektor, är tydlig också i vår region. Detta ställer stora krav på en hög utbildningsnivå. Trots den stora ökningen av antalet sysselsatta i den kunskapsintensiva tjänstesektorn har inte motsvarande expansion skett på utbildningsområdet. Detta förhållande har lett till den inflyttning av välutbildade från övriga landet, som redovisar i sin skrift inflyttarna. Där visas att inflyttarna i första hand är unga och välutbildade och att de lämnar ett arbete på den gamla orten för att hellre arbeta på arbetsmarknad. Denna utveckling har dock dämpats något. Detta blir naturligtvis möjligt på grund av den efterfrågan på välutbildad 1989/90 A297 arbetskraft som finns i denna region. Vi skulle dock hellre se att de ungdo- Mot. mar som redan finns här fick den utbildning som behövs för att motsvara de A297 högt ställda krav som arbetsmarknaden här ställer. Utbildningen på gymnasienivå har i - och det i synnerhet den - en alltför kraftig inriktning mot gymnasiets yrkesinriktade studievägar. I förhållande till de arbetsmarknadssegment som den yrkesspecifika gymnasieutbildningen riktas mot är den alltför stor. I en utredning gjord vid Planeringsavdelningen vid i , Teknikförnyelse eller stagnation?, visas detta med all önskvärd tydlighet. Totalt sett tycks den utbildning som erbjuds inom länet på övriga nivåer inte heller motsvara de behov som näringslivet ställer i samband med den snabba teknikförnyelsen. Resultatet har blivit den kraftiga inflyttning av kvalificerad och välutbildad arbetskraft som redovisats ovan. går ungefär var fjärde gymnasieelev på en yrkesutbildning som förbereder för yrke inom industrin, trots att sådana yrken endast upptar en knapp tiodel av länets arbetstillfällen. i har påpekat dessa förhållanden för regeringen och utan resultat. Det är således angeläget att en förändiad fördelning görs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt en studie av Regionplanekontoret vid (Det nya näringslivet - Informationsteknologi i , Rapport 1986:4, publicerad ) redovisas en enkät bland 600 företag i regionen. Där sägs: Kunskapsintensiteten i svenskt näringsliv ökar snabbt, och ligger före och driver på i denna utveckling .... roll som centrum för nationell teknikspridning gör det särskilt angeläget att där satsa på snabba transporter, på utbildning och på internationellt orienterad Fou. Utbyggnad av högre utbildning och forskning är av ökande betydelse för näringsliv och förvaltning i vårt land. Speciellt gäller detta för verksamhet inom de s.k. kunskapsintensiva områdena. Detta omfattar särskilt fält som bygger på kvalificerad informationshantering och ny kommunikation t.ex. med teletekniska hjälpmedel. och i övrigt innehåller ett antal av den svenska ekonomins mest dynamiska företag. Där finns företag som , , delar av ABB, , Alfa , , och . Där finns också den offentliga förvaltningens organisationer, som ökar sitt intresse för utveckling och förbättrad styrning. Behoven av en stabil grund inom de kunskapsintensiva områdena i anknytning till informationsteknologi och kommunikation är särskilt tydliga i . En utbyggnad av resurserna för högre utbildning och forskning inom informationsteknologi och kommunikation i bör ta inomregionala hänsyn i beaktande. All expansion behöver inte förläggas till områdena norr om staden. En utbyggnad inom de angivna områdena i södra de- Mot. lar skulle inte utarma satsningarna norr om staden. Det finns viktiga nya om- A297 råden för forskning och högre utbildning som utgör komplettering och inte ersättning. Särskilt gäller detta för verksamhet med systemanalys och kvalificerade tillämpningar av data och telesystem för kommunikation, organisation och arbetsmiljö. I arbetar och Museum. Stiftelsen dokumenterar den historiska och nutida invandringen till och bedriver forskning och utbildning. Denna verksamhet bör kunna utgöra kärnan i ett centrum för utbildning och forskning i invandrarfrågor. Det är naturligt att denna disciplin förläggs till en högskoleenhet på . Den medicinska och biovetenskapliga högskole- och forskning: erksamhet som äger rum i anslutning till skulle kunna kompletteras med utbildnings- och forskningssatsningar inom nya områden som t.ex. de ovan nämnda. Den påbörjade utbyggnaden som finns i och bör fortsätta, med koncentration på grundutbildning på högskolenivå men utan den kvalificerade forskningen som ju ofta kräver avancerad utrustning som med våra begränsade resurser svårligen kan spridas till många orter. Resurstilldelningen för högskoleutbildning i ligger dock väsentligt under vad landet i övrigt får. Kostnaderna per årsstudieplats på ekonomlinjen varierar från . i botten till på . För kulturvetarlinjen är spännet från . Skillnaderna är inte rimliga och bör analyseras så att skillnaderna minskar. Detta bör ges regeringen till känna. Regionalpolitiska hänsyn bör sålunda tas vid utbyggnaden av högskoleutbildning och forskning i . utredning har tydligt klarlagt att risken är stor att de redovisade inflyttningsströmmarna blir allt större om inte får en ökad tilldelning av utbildningsresurser på högskolenivå . Detta får då också negativa effekter på landets näringsliv i övrigt på så sätt att lockar till sig kvalificerad och välutbildad arbetskraft från övriga landet. Slutsatsen är dock inte att utbildningskapaciteten bör dras ned i övriga regioner, utan endast att den bör ökas i . Goda kommunikationer är en förutsättning men inte en garanti för en framtidsinriktad utveckling av en region. Kommunikationerna måste komplettera varandra. Investeringar i kommunikationer är dyrbara. I det regionala utvecklingsarbetet bör därför utgångspunkten vara att utveckla befintliga resurser och befintligt näringsliv, och inte använda investeringar i kommunikationer i syfte att förändra landets befolkningsfördelning. är hjärtat för landets tåg- och flygtrafik. Planeringen av investeringar för tåg och flyg måste därför ta hänsyn till riksintressen, men också till att är den landsdel sorn har de flesta och viktigaste för- Mot. bindelserna med utlandet. Det ligger i högsta grad i hela landets intresse att A297 kommunikationerna till och från , liksom kommunikationerna mellan och utlandet, håller en hög kvalitet. En statsfinansiell njugghet mot får olyckliga verkningar för hela landets och regionens kommunikationsnät. För rättvisare anslag till talar även att det är där som trafikinvesteringarna gör mest nytta, samhällsekonomiskt och välfärdsmässigt. har, jämfört med riksgenomsnittet - lägre andel invånare med kort gångavstånd till arbetsplasten - lägre andel invånare med mindre än restid till arbetet - större andel invånare med mer än restid till arbetet - större andel invånare med mer än kollektivrestid till arbetet. En tredjedel av kollektivresandet i landet, mätt i personkilometer, sker i . Om inte betydande ansträngningar görs för att förbättra situationen för både bilister och kollektivresenärer, kommer de genomsnittliga restiderna att öka kraftigt . Kötider är totalt improduktiva för samhället. Den som tvingas resa länge till arbetet förhindras att utöva produktivt arbete eller tillfredsställa sina personliga fritidsbehov. Detta utan att välfärden för någon annan medborgare ökar. Tvärförbindelser med bil och buss kräver framför allt utbyggnad av kringfartsleder runt och nya väglänkar i öst-västlig riktning mellan regionens yttre delar. Ett exempel på detta är Österleden mellan och . Ett konsortium av företag har erbjudit sig att genomföra byggandet av hela Värtalänken, alltså ända från Värmdöleden till . Tanken är att avgiftsbelägga delen mellan och Värtan och på så sätt finansiera projektet. Detta förutsätter emellertid en förändring av gällande regler. I den trafikpolitiska propositionen, 1987/88:50, hade dock regeringen tänkt om. Där öppnas möjligheter för att både trafikantavgifter och lån från kommuner och företag skall kunna användas för angelägna trafikprojekt, som inte skulle komma till stånd inom rimlig tid om de skulle finansieras över statsbudgeten. Vi noterar det med tillfredsställelse. Tyvärr har emellertid det förändrade kommunalpolitiska läget i medfört, att en förbättring av trafiksituationen i regionen genom Österleden nu synes avlägsen. Vi beklagar att (s) och inte är mer intresserade av en lösning av miljö- och trafiksäkerhetsproblem. För är det angeläget att snabbt vidta de trafikåtgärder som kan motverka till att avlasta innerstaden från den genomfartstrafik som med glädje skulle avstå från att köra i city om en ringled fanns. En viktig insats för både miljö och framkomlighet är att bygga Österleden . Investeringar i en förbättrad infrastruktur måste ses som en del av ett större mönster för en utveckling som inte gör halt vid länsgränserna. Ett inskränkt länstänkande kan leda till felsatsningar som kan bli dyrbara för skat- 24 Ett fördjupat samarbete bör från sida in- Mot. ledas med kringliggande län i , och , samt A297 med deltagande av representanter från SJ, och . har en femtedel av befolkning, men får fortfarande inte väganslag som motsvarar befolkningsmängden. Regionen har en mängd länsvägar som hade varit upprustade om de legat i ett annat län. Det mest belysande exemplet är väg 261 till vars 23000 invånare betjänas av en slingrig 6-metersväg som enda förbindelse med det övriga länet. Tydliga exempel i övrigt är länets dåliga tvärförbindelser: I den behövs främst Haningeledens tre etapper fram till och denna vägs fortsättning i ny linje fram till väg E 4. 1 den norra länsdelen saknas de strategiskt viktiga länkarna och den yttre tvärledens fortsättning genom . och som är en slingrig 6-metersväg med hög olycksbelastning. Denna tvärled förmedlar trafik mellan Europavägarna i norrort och tvärtrafik i norrkommunerna. Övriga tvärförbindelser som behöver åtgärdas är väg 77 till och väg 225 mellan och . Behoven av åtgärder på länsvägarna kan göras ännu längre. När det gäller riksvägar krävs förutom utbyggnad av ringen runt innerstaden att befintliga Europavägar förbättras och att rena nyinvesteringar görs för att bl.a. bygga om väg 73 som förmedlar trafik från och och som går igenom samhälle med trafiksäkerhetsoch miljöproblem som följd. Även kvarvarande dålig vägdel på mellan Söderhall och Rösa, som är av stor betydelse för kommuns utveckling och trafiken mot och , är i stort behov av åtgärder. Den dåliga trafikstandarden har både miljö- och trafiksäkerhetseffekter. I ökar t.ex. antalet olyckor också med dödlig utgång snabbare än i andra län. Största orsaken är enligt trafiksäkerhetsutredningar att länet har ett vägnät byggt för 60-talets trafikvolym. måste få en ökad andel av de statliga väganslagen. I den trafikpolitiska propositionen inrättades ett särskilt anslag för investeringar i länstrafikanläggningar. I detta sammanhang är det lämpligt att ändra fördelningsmodellen för investeringarna i länstrafikanläggningar. Det bör även vara möjligt för länsstyrelserna att besvära sig hos regeringen över de av fastställda länsramarna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Flygresandet har utvecklats mycket snabbt i . Samlokaliseringen av all inrikes flygtrafik till gav flyget en kraftigare ökning än någon kunnat förutse. har flygplatsen nått maximum för sin kapacitet. ökade inrikestrafiken med 10,, utrikestrafiken och chartertrafiken . Den snabba utvecklingen ställer allt större krav på standardförbättring och utbyggnad av kapaciteten. I den nämnda trafikpolitiska propositionen avsattes för en ny inri Detta mot bakgrund av att den nuvarande termina- Mot. len är dimensionerad för ca 4 miljoner passagerare men måste rymma A297 nära 7 miljoner. Studier av flygplatsfrågorna visar entydigt att regionen behöver ytterligare en storflygplats och att /är den bästa lokaliseringen av en ny flygplats. Eftersom de politiska förutsättningarna för en lokalisering dit nu synes vara obefintliga , är det nödvändigt att ytterligare alternativ inventeras i södra delen av regionen. Taxinge är ett alternativ som nämnts i diskussionen och som bör utredas vidare. En flygplats i södra regionen bör utformas för allmänflyg och för att avlasta på de mest trafikerade inrikeslinjerna. Dessa linjer bör inriktas på resenärer vars start och slut är södra . En utredning visar också att en flygplats med detta läge skulle vara både samhällsoch företagsekonomiskt lönsam. Det brådskar emellertid. Redan nu är så överbelastad att förhållandena är mycket svårbemästrade. ligger den miljökonsekvensutredning klar som skall föregå byggandet av den tredje banan, som inte beräknas vara klar . En effekt av denna utredning kan eventuellt bli att den tredje banan skall användas för att avlasta trafiken på nuvarande banor och att någon kapacitetsökning inte medges av miljöskäl. Det är alltså nödvändigt att redan nu bereda alternativ så att inte flygsituationen i blir ohållbar. Också flygteknikens utveckling med den nya generationen av tiltrotorplan. som endast kräver ett minimum av utrymme för start och landning, pekar på att mindre flygplatser kommer att spela en större roll i ett ytterligare utbyggt inrikesflygsystem. Den spårbundna trafiken behöver en ökad flexibilitet för att stärka sin konkurrenskraft. T-banan kan knytas samman bättre med järnvägsnätet, exempelvis genom förlängning från till Barkaby eller från till . Modern spårvagnstrafik kan skapa andra nya sammanbindningar. Utbyggnaden av spårnätet för fjärrtåg och pendeltåg bör fortsätta även efter att nu påbörjade projekt är färdiga. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. För pendeltågstrafiken behövs ytterligare dubbelspår på sträckorna och . Vi vill i detta sammanhang redovisa olika projekt som diskuteras i regionen utan att ta slutlig ställning till genomförandet. Västeråsbanan är den järnvägsförbindelse i länet som har den sämsta punktligheten. En ny bana bör vara ett viktigt samarbetsprojekt mellan berörda landsting, kommuner och näringslivet. En ny Mälarbana bör kunna knytas till stambanan i trakten av . Det skapar underlag för en ny fjärrtågsstation Norr. kan ges pendeltågsförbindelse med och pendeltågen StockholmKungsängen få egna spår. Den mycket dyrbara dubbelspårsutbyggnaden skulle därmed möjligen kunna skrinläggas. Snabbtåg till och , samt runt utgör ett intres En bättre förbindelse väster om skulle kunna av- Mot. lasta från trafik mellan de norra och södra delarna av A297 En utbyggnad av spårkapaciteten genom är emellertid angelägen. Vad gäller en fjärrtågsstation Syd så ser det ut som om den kommer att hamna i . kommun och även utomstående intressenter förhandlar med SJ för att få stationen förlagd till som är ett av söderregionens mest expansiva områden . Den nya fjärrtågsstationen Syd skall bilda en knutpunkt för , Grödingebanan, spåren mot och pendeltågsspåret . Hur man ska lösa fjärrtågsförbindelsen norrut och kunna knyta till stambanan är under diskussion. Även här finns intresse från näringslivets sida att bidra till en snabb lösning. En fjärrtågsförbindelse till är en riksangelägenhet, inte minst med hänsyn till de regionalpolitiska effekterna på södra och Bergslagen. Satsningar i ses ibland som konkurrerande med övriga delar av landet. En välutvecklad huvudstadsregion är emellertid en förutsättning för att skall kunna hävda sig i konkurrens med övriga storstäder i . En välutvecklad huvudstadsregion är därmed av intresse för hela landet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om länets arbetsmarknad, [att hos regeringen begär att får i uppdrag att presentera förslag om en ändrad fördelningsmodell av resurser för granskning av deklarationer,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behov av ökade resurser till handelsregistret i ,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om bemanningsplanen för ,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av ökad teoretisk gymnasieutbildning i ,4] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av regionalpolitiska hänsyn vid utbyggnad av universitets- och högskoleutbildning i ,4] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fördelning av statliga anslag vad gäller vägar och kollektivtrafik till ,3] [att som sin mening ger regeringen till känna att Österleden bör byggas ,3] 27 [att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo- Mot. tionen anförts om att regeringen bör inleda planeringen för en ny flyg- A297 plats i södra delen av ,3] [att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behov av fortsatt utbyggnad av spårbunden trafik i , även efter det att nu påbörjade projekt är färdiga,3] 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionen om behovet av utveckling i . () () () () (fp) ()