mot · GD02Jo310 · 1990-01-24 00:00:00 — Mot den bakgrunden finns det skäl att se över sambandet mellan statsbidragsgivning och regionalpolitik. Det bör göras inom ramen för den föreslagna översynen av skogspolitiken. Frågan om miljöpolitiken i skogsbruket behandlas utförligare i andra motioner från , i första hand kommittémotionen om naturvård. Om hänsyn till naturvården får spela en större roll än i skogspolitiken innebär det vissa ytterligare begränsningar av skogsägarnas handlingsfrihet på detta område. Dessa begränsningar måste accepteras med tanke både på kommande generationer och på skogens framtida produktionsförmåga. menar bl.a. att uppföljningen av hur skogsvårdslagens hänsynsregler efterlevs måste förbättras, att dikningsverksamheten måste begränsas och att miljökonsekvensanalyser måste användas i ökad utsträckning. I gengäld innebär förslagen i övrigt i denna motion väsentligt färre regler och ökade möjligheter för den enskilde skogsägaren att ta ansvar för sin skog. De begränsningar föreslår gäller framför allt bevarandebeslut som skall kombineras med ersättning för intrång i pågående markanvändning. Det starkt växande intresset för naturvård bland dem som är verksamma i skogsbruket är en mycket stor tillgång i miljöarbetet. Den enskilde skogsbrukarens vilja och engagemang är av avgörande betydelse för att skogens naturvärden på rätt sätt skall tas till vara. Vid en internationell jämförelse har skyddat förhållandevis begränsade skogsarealer. Strävan bör vara att vårda och bevara både ovanliga skogstyper, främst urskogar och urskogsliknande områden, och representativa exempel på olika kulturpåverkade skogar. Behovet av ytterligare skydd är olika i olika delar av landet. Särskilt i södra och krävs snabba och omfattande åtgärder. Med ett skyddsprogram för värdefulla skogar bör man kunna uppnå målet om skydd för av den produktiva skogsmarken - sammanlagt ca 200 000 ha - nedanför de fjällnära barrskogarna. Detta mål har sin grund i beräkningar som gjordes inom ramen för ett av alternativen i AVB-85 och som i likhet med övriga alternativ gav möjlighet till ökad virkesproduktion. De skyddsbeslut som här avses bör i första hand gälla de delar av landet där inte redan stora arealer undantagits från skogsbruk. förespråkar också ett förstärkt skydd för de fjällnära barrskogarna, som är unika inte bara för att de rymmer stora urskogsområden utan också för att de utgör en sammanhängande relativt orörd miljö. En långsiktig lösning bör bygga på en naturvårdsgräns längs fjällkedjan (väster om skogsodlingsgränsen) och skydd för värdefulla urskogar genom reservatsbildning. En sådan lösning innebär att den gamla skogsodlingsgränsen kan avskaffas som administrativ gräns. I princip bör skogsbruket nedanför naturvårdsgränsen kunna bedrivas på samma sätt som i övrigt i området för svårföryngrad skog - under hänsynstagande till rennäringens intressen. På detta sätt kan den omfattande och kostnadskrävande samrådsverksamheten också begränsas. Naturvårdsgränsen skall dras väster om den f.d. skogsodlingsgränsen. Utformningen bör ske i nära kontakt med berörda kommuner och företrädare för andra lokala intressen, inte minst skogsbrukarna. Ovanför gränsen skall ett till naturvärdena anpassat och mera småskaligt skogsbruk kunna förekomma - blädning och mindre hyggen i stället för kalavverkning t.ex. har föreslagit speciella regionalpolitiska insatser i områden där naturskyddsbesluten är särskilt omfattande - inte minst för att stimulera kombinationsverksamheter. Skogsägare som drabbas av inskränkningar skall självfallet kompenseras, i första hand med annan mark. En möjlighet vore att träffa överenskommelser där markägaren åtar sig att bedriva ett anpassat skogsbruk mot ekonomisk ersättning från staten. Som framhölls i avsnittet om skogsvårdslagen bör skogsägarnas möjligheter att frivilligt bedriva ett mer naturvårdsinriktat skogsbruk öka. I vissa fall bör även en särskild ersättning - av ungefär samma slag som utgår för naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet - kunna utgå till markägare som vill ta mer långtgående naturvårdshänsyn än lagen kräver. Statsbidrag bör inte utgå till skogsvårdsinsatser som skadar väsentliga naturvårdsintressen - såsom 5:3-bidraget och vissa skogsbilvägar. Sammanfattningsvis föreslår en samlad översyn av skogspolitiken. Den bör bl.a. omfatta följande frågor: - en övergång till en naturresursinriktad skogsvårdslag med mindre detaljreglering och ökat utrymme för miljöhänsyn och ett mer ståndortsanpassat skogsbruk - skogsvårdsorganisationen och dess dubbla roller som lagövervakare och entreprenör (t.ex. skogsbruksplanläggning samt frö- och plantverksamhet) där det kan ifrågasättas i vilken utsträckning den senare verksamheten skall bedrivas i statlig regi - skogsvårdsavgiftens storlek och dess samband med finansiering av skogsvårdsorganisationen, skogsvårdsbidrag och andra statsutgifter inom detta område - statsbidragsgivningen till skogsvård och dess framtida utformning bl.a. vad avser samband med miljöhänsyn och regionalpolitik Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en reformering av skogsvårdslagen i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag till sådana ändringar i skogsvårdslagen att möjligheterna att frivilligt ta större naturvårdshänsyn än lagen kräver ökar i enlighet med vad som anförts i motionen, [att beslutar sänka skogsvårdsavgiften från 0,till 0,,J [att beslutar om sådan lagändring att ett dödsbo skall företrädas av en ställföreträdare,2] [att beslutar om sådan ändring av lagen om vissa samägda jordbruksfastigheter som föreslås i motionen,2] [att beslutar avskaffa lagen om träfiberråvara,3] 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att statsbidrag inte bör utgå till ändamål som strider mot starka naturvårdsintressen, 4. att beslutar avskaffa det s.k. 5:3-bidraget dvs. bidraget till skogsodling efter avverkning av lågproducerande bestånd m.m., 5. att för /91 beslutar om en ram på 15 milj.kr. för naturvårdsinriktade åtgärder av det slag som avses bli finansierade via anslaget för Bidrag till skogsvård m.m., 6. att för /91 till Bidrag för skogsvård m.m. anslår 85 milj.kr. mindre än regeringen föreslagit eller således , 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skogsbilvägarna och en utvärdering av bidragsgivningen från miljösynpunkt, 8. att hos regeringen begär en samlad översyn av skogspolitiken i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1 1989/90:Sk377 2 1989/90:L501 3 1989/90:N258