mot · GD02Ub317 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub317 av m.fl. (vpk) Skolan 1989/90 En aktiv och skapande process 2 En skola för alla 5 Allmän och särskild kurs 5 Flickornas villkor i skolan 8 Skolor i glesbygd 8 B-klasser åk 3/4 11 Fredsfrågor och internationell förståelse 12 Undervisning i datakunskap 13 Antalet platser i gymnasieskolan 14 Treåriga yrkeslinjer i gymnasieskolan 14 1 1989/90. Utbildning, bildning, kunskap och kreativitet är nyckelord . Verkligheten omkring oss ändras ständigt och människor möter nya utmaningar och nya problem. Utbildningspolitiken påverkar både samhällsutvecklingen och våra möjligheter att avvärja hoten mot människor och natur. Bildning och kunskap har alltid varit medel i kampen för demokrati och rättvisa. Arbetarrörelsen har under hela sin existens kämpat för en god utbildning, likvärdig för alla. har vi en obligatorisk nioårig grundskola för alla barn och en överväldigande majoritet av eleverna fortsätter sedan två eller i gymnasieskolan. Men fortfarande finns stora orättvisor i skolan och fortfarande lämnar många elever skolan utan att ha fått de användbara redskap som kunskap och bildning borde vara. Vpk arbetar för att alla elever skall få en likvärdig utbildning oavsett var eleven bor, vilken samhällsklass hon eller han kommer ifrån eller vilket kön eleven tillhör. Vi arbetar för en kvalitativt bättre utbildning, en skola där eleverna lär för livet och skaffar sig kunskaper som de kan använda. Vi arbetar för en skola som det är roligt att gå i. Kunskaper och erfarenheter samt förmedlingen och utvecklingen av dem är inget som sker endast i skolan eller endast i ungdomen. Tvärtom är det något som bör ske kontinuerligt under hela livet. I den här motionen tar vi upp våra tankegångar och förslag när det gäller både och gymnasieskolan. En aktiv och skapande process Att lära sig är en aktiv och skapande process. Tyvärr är det sällan det fungerar så i dagens skola och resultatet blir därefter. Undervisningen domineras av att läraren förmedlar fakta till eleverna. Det upplevs ofta som att bli matad med färdigtuggade faktabitar som eleven sedan förväntas rapa upp vid lämpliga tillfällen (prov och förhör). En sådan undervisning hämmar och förstör på ett effektivt sätt elevernas naturliga lust att lära. Undervisningens syfte blir att uppnå så högt betyg som möjligt. Istället borde elevernas naturliga kunskapstörst fungera som en drivkraft för eget analyserande och sökande efter lösningar tillsammans med andra. Vpk menar att varje elev behöver flera olika sorters grundläggande kunskaper. Förutom att kunna t.ex. läsa, räkna och skriva behöver eleverna även lära sig att dra slutsatser, ifrågasätta, skapa, söka nya kunskaper m.m. Vi i vpk är bekymrade över att ordet kunskap i skolan ofta begränsas till att enbart gälla fakta, läroböcker, kursplaner samt mätbara och definierbara kunskaper. Vi menar att begreppet kunskap rymmer mycket mer; t.ex. praktiskt kunnande, kännedom om samhällsförhållanden, livserfarenhet, yrkeskunskap och yrkeserfarenhet, kunskap om den egna personen och de människor som står en nära osv. Kunskap går knappast att mäta och är mycket svår, om ens möjlig eller önskvärd, att definiera. Vad är kunskap? Den frågan måste alltid hållas levande och ständigt diskuteras. Ofta framstår skolan som om den inte gör annat än sprider neutrala och rent faktamässiga kunskaper, att den är objektiv. Det är den inte och det kommer skolan aldrig att bli, det är inte heller önskvärt. Vpk menar att skolan bör sträva efter mångfald. Samhället, livet, naturen och världen är fyllda av motsättningar. Att försöka att neutralisera dessa leder till ett ljummet jaså och en obegriplig bild av omvärlden. Eleverna bör få möta flera olika ståndpunkter och uppgifter för att lära sig att hantera det faktum att få sanningar är oemotsagda. Elevernas förmåga att kritiskt granska och ifrågasätta för att sedan kunna bilda sig en egen uppfattning bör ges hög prioritet i skolan. fungerar skolan tvärtom, den ideala eleven konsumerar passivt och okritiskt den kunskap som läraren och läroboken serverar. För att nå en skola för kritiskt tänkande måste skolan och undervisningen ändras och ifrågasättandet uppmuntras. I livet efter skolan kommer eleverna vid åtskilliga tillfällen att ställas inför motstridiga uppgifter både i arbetslivet och i samhällsdebatten. Deras förmåga att kritiskt bedöma information blir då av största vikt. Utbildning och kunskap är ingen livslång ryggsäck som man skall fylla i ungdomen och sedan leva med resten av livet. Vpk anser istället att alla bör få möjlighet att varva studier och arbete under hela sitt liv. Bildning och kunskap har ett värde i sig, inte bara för ett kommande arbete eller som en investering för högre lön. uppgift att ge en demokratisk fostran har varit uttryckt i skolans måldokument. Läroplanen säger att lärare och elever tillsammans skall planera, genomföra och utvärdera undervisningen. Elevernas inflytande och ansvar måste stärkas dels av demokratiska skäl dels därför att det krävs för att undervisningen skall ge bra resultat. I den kreativa process som inlärning och kunskapsutveckling är spelar eleven själv huvudrollen och måste själv vara delaktig. Det går inte att tvinga på någon kunskap, den kunskap som eleven själv har efterfrågat är den kunskap som har det största värdet. Det finns alltså många skäl till att elevernas inflytande måste öka i skolan, framförallt när det gäller att planera, genomföra och utvärdera undervisningen. Trots detta visar undersökningar att demokratiarbetet i skolan går mycket trögt. Det tycks vara utomordentligt svårt att ge eleverna ett reellt inflytande över skolarbetet. Åtskilliga studier visar att eleverna önskar mer inflytande över sin situation både när det gäller trivsel, ordning, undervisningens innehåll och arbetssätt. De sämsta möjligheterna till inflytande har eleverna vad gäller undervisningen. Det är här som eleverna har redovisat störst önskan om ett vidgat inflytande. De få projekt om elevdemokrati som genomförts i har gällt lågoch mellanstadierna. Enligt SÖ förefaller det vara så att ju högre upp i utbildningen man kommer, desto starkare blir styrningen av undervisningen och ju mindre inflytande får eleverna. Detta överrensstämmer dåligt med läroplanens uttalande om att ökad ålder och mognad hos eleverna ger förutsättningar för ett ökat medinflytande över den egna arbetssituationen. 1* 1989190. Vpk föreslår att anslås för att genom forskninganknutet utvecklingsarbete främja elevers inflytande över undervisningens planering och genomförande. Elevinflytande och klassrumsdemokrati är nära förknippat med de arbetsformer som används i skolan. Utan att förändra dessa kan inte läroplanens mål nås. Med den katederundervisning som är dominerande i skolan tillsammans med en undervisning som styrs av läroböckerna med tillhörande arbetsuppgifter och som organiseras i korta lektionspass återstår inte mycket för vare sig elever eller föräldrar att vara med och besluta om. har läroböckerna alltjämt en central plats i undervisningen. Studier visar att de står för det mesta av innehållet och definierar vad som är viktigt att kunna. Flera studier visar att eleverna sitter den tillsammans i klassrummet och lyssnar på läraren eller löser likadana uppgifter. Grupparbete liksom verkligt individuella uppgifter är undantag. Ännu mer ovanligt är fältstudier eller projektarbeten. Eleverna får sin kunskap huvudsakligen genom läroboken och läraren. Det är läraren som talar, medan eleverna sitter tysta eller svarar på frågor. Enligt en undersökning som refereras i SÖ:s anslagsframställan är de kunskaper som premieras i skolan i alltför stor utsträckning ytliga, dvs innebär att eleverna lär in något som sedan skall återges såsom det lärts in. Utrymmet för reflektion, analys och tillämpning är alltför litet. Elevernas egna erfarenheter utnyttjas sällan. behandlas de som ovidkommande. Det gäller i högre grad ju högre upp i årskurserna eleverna går. På så sätt får eleverna intryck av att den kunskap de har om världen inte är besläktad med skolans. Detta medför att många elever varken har användning för skolans kunskaper eller blir engagerade i dem. Enligt vpk bör undervisningen utgå från elevernas egna frågeställningar. Och ett viktigt inslag i skolan ska vara att lära eleverna att formulera frågor, att problematisera. Eleverna skall formulera frågor att söka lösningar på och målsättningar att uppnå med ett visst tema. Utifrån målsättningarna och frågeställningarna skall sedan eleverna själva, tillsammans eller i grupp, söka sig fram. Läraren med sin kunskap och erfarenhet ska fungera som elevernas viktigaste resurs i kunskapssökandet. I vårt högt utvecklade informationssamhälle har det blivit allt viktigare att skolan utvecklar elevernas förmåga att själva söka den kunskap de eftersträvar. Viktigt är också att eleverna tränas i att kritiskt bedöma den information och den fakta de inhämtar. Att ifrågasätta, bedöma och lära sig använda ny kunskap måste få en mycket viktigare roll i skolans arbete. Undervisningen på högstadiet och gymnasiet är uppdelad på en mängd olika ämnen, fördelade på 40-minuterspass och förmedlad av en mängd olika lärare. Denna ämnessplittring leder till att det blir svårare för eleven att förstå sammanhang och orsakssamband. Även själva inlärningen, fördjupningen och ifrågasättandet försvåras. Vpk anser att undervisningen måste bryta med den snäva uppdelningen i ämnen och lektionspass. nar att t.ex. temastudier och arbete i lärarlag är steg i rätt riktning som bör utvecklas. Nya arbetsformer måste in i skolan. Det vore tragiskt om den interna utbildning som förekommer inom näringsliv och organisationer skulle ta tillvara de pedagogiska framstegen mer aktivt än och gymnasieskolan. Vpk har i en annan motion till årets utförligt presenterat vår syn r i betygen i och gymnasieskolan. En skola för alla Det borde vara en självklarhet med en bra och likvärdig utbildning för alla barn i oavsett elevens bostadsort, kön och klasstillhörighet. Men tyvärr är det inte så om man ser till verkligheten istället för till läroplaner och skollag. har i en stor undersökning konstaterat att klasskillnaderna i den svenska skolan kvarstår. Elevens bostadsort, kön och föräldrarnas yrke är fortfarande av avgörande betydelse för betygen och för vilken linje han eller hon väljer i gymnasieskolan. av grundskola är skillnaderna så stora att vi är många som känner helig ilska över orättvisorna. Orättvisorna i skolan kan inte enbart lösas genom förändringar i och gymnasieskolan. Det krävs en rättvis fördelningspolitik som utjämnar skillnaderna i inkomst, boende, hälsa, inflytande, fritid, arbetsmiljö, tillgång till kultur osv. Men en del av orsakerna finns inbyggda i skolans sätt att fungera. Allmän och särskild kurs Vpk arbetar för en sammanhållen grundskola där eleverna följs åt . Varje permanent nivågruppering, där eleverna delas in i grupper med sämre och bättre elever, innebär i praktiken att man frångår målsättningen om en likvärdig utbildning för alla. Allmän och särskild kurs i matematik och engelska är den enda form av permanent nivågruppering som är tillåten enligt läroplanen. De olika kurserna har samma kursplan. av eleverna väljer inför åk 7 särskild kurs i båda ämnena. går många över till allmän kurs. I slutet av åk 9 är det av eleverna som gått i särskild kurs . väljer allmän kurs i båda ämnena redan från början. En undersökning om alternativkurssystemet som gjorts vid för lärarutbildning i presenterades . Undersökningsresultaten visar att elever som väljer allmän kurs i åk 6 i stort sett behåller sina mycket låga betyg, och standardprovsresultaten visar en negativ utveckling under högstadieåren. Även utvecklingen av dessa elevers självuppfattning och erfarenheter av skolan går i en negativ riktning. ningen kan man dra slutsatsen att de elever som har de största svårigheterna i skolan inte gynnas av uppdelningen i allmän och särskild kurs. När eleverna i åk 6 väljer allmän eller särskild kurs i matematik och engelska, är det i stor utsträckning ett val grundat på föräldrarnas ambitionsnivå och klasstillhörighet. Enligt vpks människosyn är inga elever bra eller dåliga. Elever är olika och har skilda behov och förutsättningar. Det måste skolan anpassa sig till, så att alla elever ändå ges en likvärdig utbildning. Eleverna ska ha rätt till den undervisning och det stöd som de behöver. Systemet med alternativkurser på högstadium försvårar en sådan utveckling. I undervisningsgrupperna för allmän kurs samlas dels elever som har svårt med vissa moment i undervisningen och därför är i behov av extra lärarhjälp, dels elever med sociala problem och ytterligare s.k. bråkiga elever. Dessa elever har vitt skilda behov. Det enda de har gemensamt är att de inte tillhör de mest lyckade eleverna. Resultatet blir en ohållbar situation för både läraren och eleverna. Vpk föreslår att den nuvarande uppdelningen i allmän och särskild kurs i matematik och engelska på avskaffas. På högstadium skall eleverna välja ett tillvalsämne. Det har visat sig att också detta val, liksom valet av alternativkurser i matematik och engelska, till stor del är ett val efter föräldrarnas ambitionsnivå och klasstillhörighet. Barn till föräldrar med höga ambitioner eller högre samhällsklass väljer franska eller tyska, medan det till största delen är barn ur arbetarklassen som befolkar kurserna i lokala tillval. Andelen elever som väljer B-språk i årskurs 7 är . Elevernas kursval förändras emellertid kraftigt efter åk 7, av den ursprungliga B-språksgruppen väljer om till ett annat tillvalsämne under högstadiets gång. De lokala tillvalskurserna får alltså succesivt ta emot ett stort antal nya elever, vilket leder till svårigheter av olika slag. Alltför många elever hamnar i dessa kurser som en följd av att de valt från B-språken snarare än till de lokala kurserna. Detta försvårar arbetet med att skapa stabila alternativ till B-språken. Lärarna får både i åk 8 och åk 9 ta emot nybörjare. Vpk menar att tillvalet i i sin nuvarande utformning står i strid med en likvärdig grundskola. Valet av tillval, som eleverna gör redan i åk 6, påverkar deras möjligheter inför kommande studier i t.ex. gymnasieskolan. Tillvalet i sin nuvarande utformning måste alltså, enligt vpk, ändras. En möjlighet är att ersätta det nuvarande tillvalet med obligatoriskt Bspråk. Det bör i så fall finnas fler språk än tyska och franska att välja mellan. Men för de elever som har stora svårigheter redan med svenska och engelska kan ytterligare ett språk i möjligen ställa till bekymmer. Det finns även ett värde i det lokala tillvalsämnet som kan berika skolan. Om de lokala tillvalskurserna befrias från att vara det alternativ som elever väljer för att slippa B-språk så skulle de säkert kunna utvecklas betydligt bättre än . Försök med dubbelt tillval pågår på ett antal skolor. Eleverna får där göra både ett språkligt och ett lokalt val. Det finns fördelar med att alla ele ver kan få en språklig förstärkning, antingen genom ett B-språk eller genom en fördjupning i sitt modersmål och/eller engelska som de får möjlighet att utveckla en personligt intresse av annat slag. En nackdel med det dubbla tillvalet är att det innebär jämkningar av timplanen. Språkvalet bör utökas med fler valmöjligheter. Många elever är intresserade av att läsa spanska, men även för andra språk finns ett intresse. Att ge möjlighet att läsa något av våra stora invandrarspråk, t.ex. finska, serbokroatiska eller grekiska, som B-språk bör övervägas. Det är önskvärt att även andra språk än franska/tyska eller svenska/engelska prövas i försöksverksamheten. Det är mycket viktigt att språkundervisningen i förnyas och utvecklas. Språkundervsiningen bör kunna hämta inspiration och kunnande även från andra ämnen som t.ex. musik, bild och SO-ämnen. är det positivt med de försök som görs för att använda ett annat undervisningsspråk än svenska i andra ämnen än språken. I B-språken bör en utveckling mot en mer kommunikativ språkundervisning stimuleras, där eleverna i par eller grupp övar och bygger upp språket och där deras eget ansvar för kunskapsutvecklingen successivt ökar. Vi i vpk tycker att försöksverksamheten med dubbelt tillval varit så pass positiv att försöksverksamheten bör utökas för att senare kunna ligga till grund för en förändring av det nuvarande tillvalet. Vpk föreslår att . anslås för detta utvecklingsarbete. Vpk menar att eleverna i skolan skall tränas både i samarbete och i självständigt arbete, både i att gemensamt lösa en uppgift och i att själva kunna planera sitt arbete. Därför menar vi att den nu förhärskande katederundervisningen skall ersättas med dels arbete i grupp och dels enskilt arbete. Det är stor skillnad på de möjligheter som elever ur arbetarklassen har att klara av sina läxor jämfört med t.ex. elever från akademikerhem. För att motverka dessa orättvisor i samhället föreslår vpk att tid avsätts för självständigt arbete under skoltid. Skolan skall hålla med ändamålsenliga lokaler för självstudier och det skall finnas tillgång till lämplig litteratur och någon person att fråga om hjälp när man inte förstår. Det skulle kunna gå till så att en lärare alltid finns i självstudielokalerna under självstudietid. För läraren får då denna timme i självstudiehjälp räknas som en vanlig undervisningstimme i tjänsten. En sådan hjälp för elevernas självstudier skulle kraftigt förbättra möjligheterna för elever ut olika samhällsklasser att få en likvärdig skolgång. Vpks grundläggande uppfattning är att skolan skall organiseras på ett sådant sätt, och ges sådana resurser, att en bra utbildning skall kunna ges till alla elever. När skolan misslyckas med det så menar vi att orsaken i första hand står att finna hos skolan själv. Det är inte den enskilde eleven som är misslyckad som individ! Av den anledningen motsätter vi oss den s.k. anpassade studiegången som enligt vår mening är ett sätt för skolan att avsvära sig ansvaret för vissa elever. Eftersom det är skolan som har misslyckats så är det skolan som skall ändras, inte eleven som skall bort. Vi menar att alla ska ha rätt till en grundskolekompetens. De elever som behöver särskilt stöd i skolan skall naturligtvis få det. Men vi inser också att samhällets alla orättvisor och missförhållanden inte kan lösas inom skolans ram. Den utslagning som sker i samhället i övrigt kommer så länge den fortgår att ge effekter också i skolan. Vpk vill föreslå att en utredning tillsätts för att se över situationen för de elever som har de största svårigheterna i skolan i syfte att förbättra deras möjligheter samt att se över den anpassade studiegången i syfte att minska användningen av denna åtgärd. Flickornas villkor i skolan Vpk har i en särskild motion till årets tagit upp den bristande jämlikheten i skolan och där föreslår vi åtgärder för att förbättra flickornas villkor i skolan. Hela landet främjas av att har en regional balans. Tyvärr har utvecklingen gått åt motsatt håll. Det är nu nödvändigt att på olika sätt främja en regional utveckling. Ofta har den regionalpolitiska debatten om utbildning inriktats på högskoleutbildning. Tillgången till högskoleutbildning med hög kvalitet är naturligtvis viktig. Men tillgången till grundskola är ofta av än mer grundläggande betydelse än en högskola inom en radie av 15 . Vpk menar att har råd att satsa på skolor i glesbygd. En skola är ofta själva beviset på att en ort lever, medan en nedlagd skola fungerar som en gravsten för bygden. Ett särskilt anslag bör införas för att ge skolor i glesbygd en möjlighet att överleva och utvecklas. Dessa skolor skall både kunna existera och ha utrymme för visst utvecklingsarbete. Vpk menar att ett sådant särskilt anslag, som kan disponeras av SÖ, innebär att man kan undvika uppslitande strider som den i Drevdagen. Vpk föreslår att för /91 som ett särskilt anslag anslår . för särskilt stöd till skolor i glesbygd. Skolornas arbetsmiljö är mycket dålig. I vissa kommuner, t ex , menar yrkesinspektionen att ingen arbetsmiljö är så usel som skolans. , som avlämnat sitt betänkande, pekar på det faktum att så mycket som vart tredje barn uppvisar allergiska besvär. Arbetsmiljön i skolorna framhålls som en starkt bidragande orsak till denna oroväckande ökning av allergierna. Den dåliga arbetsmiljön är ett problem för både elever och lärare. Det kanske allvarligaste problemet är dålig ventilation. Men även dålig städning, fukt och mögel är vanliga problem i skolan. En annan allvarlig brist är avsaknaden av ordentliga personalutrymmen och vettiga uppehållsrum för ele verna, buller, urusel belysning, farliga kemiinstitutioner, maskiner utan lagstadgade skydd etc. Vpk kan inte se att det skulle finnas någon som helst anledning att ställa lägre krav på elevernas och skolpersonalens arbetsmiljö än på andra arbetstagares. De problem som finns måste lösas. uttalade att ett stimulansbidrag om 300 milj. kr. skall ställas till kommunernas förfogande förförbättringar av skolornas fysiska arbetsmiljö. beslut var en direkt följd av de villkor vpk ställde i samband med behandlingen av den s.k. kommunaliseringspropositionen. I årets budgetproposition aviserar regeringen ett förslag om ett sådant stimulansbidrag . Med anledning av det aviserade förslaget avstår vpk från att nu föreslå några ytterligare statliga satsningar på skolornas arbetsmiljö. Trots att arbetsmiljölagen gäller elever fr.o.m åk 7, har eleverna saknat skyddsombud och möjlighet att delta i skolans skyddsarbete. föreslår regeringen i en nyligen lagd proposition (1989/90:61) att elevernas rättigheter förbättras. Vpk kommer att i en motion med anledning av nämnda proposition att närmare utveckla vår syn på elevernas rättigheter i skolornas skyddsarbete. För att kuna växa, vara aktiv, hänga med och lära sig på lektionerna behöver eleverna näringsriktig och aptitlig mat i skolbespisningen. Undersökningar visar att svenska barns matvanor är alarmerande dåliga. Många barn äter ingen annan lagad mat än den som serveras i skolan. Den förändrade familjestrukturen och den höga andelen kvinnor i förvärvsarbete har förstärkt behovet av att familjerna måste kunna lita på att barnen får bra, näringsriktig och aptitlig mat i skolan. Tyvärr är standarden på skolmaten ibland mycket låg. Skolmåltiderna har i flera kommuner fått känna av kraftiga besparingar. Det har lett till att maten blivit sämre och ofta inte uppfyller den tredjedel av dagens näringsbehov som eleverna på hemkunskapslektionerna får lära sig att den bör innehålla. En del kommuner, t.ex. , har gått så långt att de har infört matavgifter för gymnasieeleverna. Denna modell diskuteras nu i allt fler kommuner. Besparingar på personalkostnaderna och otillräckliga eller icke ändamålsenliga skolmatsalar har på flera håll lett till att matrasterna sträckts ut . Det kan vara så att första kullen elever äter medan de sista äter först . Förutom problem med varmhållningen så leder detta till hungriga och trötta elever. Oregelbundna mattider kan tillsammans med den dokumenterade stressen och provhetsen i skolan leda till försämrad hälsa bland eleverna, bl a i form av magkatarr och återkommande huvudvärk. En avsevärd förbättring av skolmåltiderna är enligt vpk angelägen och vi vill återigen föra fram vårt förslag om att skolmåltiderna skall ses som en nödvändig resurs i skolan och därför regleras i skollagen. Vi vill även i sammanhanget poängtera möjligheterna att köpa in alternativt odlade livsmedel. Genom att i skolorna servera mat som tillagats av så dana råvaror befrämjar samhället den nödvändiga utvecklingen av ett jordbruk i ekologisk balans. Vpk föreslår att det i skollagens 4 kap. 15 § och 5 kap. 14 § skall skrivas in att eleverna utan kostnad skall ha tillgång till skolmåltider motsvarande minst en tredjedel av det dagliga näringsbehovet. Utveckling av och gymnasieskolan är betydelsefullt för samhället som helhet liksom för de enskilda eleverna. Nya utmaningar och nya problem möter nya generationer som grundläggande kunskaper och bildning aldrig förlorar sitt värde.