mot · GE02So34 · 1990-12-13 00:00:00 — med anledning av prop. 1990/91:58 Psykiatrisk tvångsvård, m.m. Regeringen föreslår en ny lagstiftning om psykiatrisktvångsvård som skall ersätta lag om beredande avsluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). Den nyalagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 januari 1992.Arbetet med propositionen har föregåtts av bl.a.socialberedningen, som i betänkandet Psykiatrin, tvångetoch rättssäkerheten (SOU1984:64) framlagt förslag till nylagstiftning inom området.I denna motion tar vi upp en aspekt som saknas iregeringens förslag till lagstiftning. Vi föreslår enkompletterande lagstiftning till skydd för de åldersdementaoch eventuellt vissa andra grupper, såsom presenildementaoch utvecklingsstörda. I socialberedningens betänkandefanns det ett förslag med denna inriktning. Det är en bristatt detta förslag saknas i propositionen.Regler till skydd för vissa grupperDemenssjukdomar drabbar huvudsakligen äldremänniskor. Av landets cirka 100.000 dementa bor ungefärhälften i egen bostad. Många har social hemtjänst somhjälper till med de dagliga sysslorna och som också fungerari kontakt med omvärlden. I de fall den demente sammanbormed en anhörig tar denne ofta en stor del av vårdansvaret.De dementa som inte bor hemma finns på en radolika institutioner: ålderdomshem, lokala sjukhem,långvårdskliniker, mentalsjukhus.Folkpartiet liberalerna har arbetat för attförbättra de dementas livsvillkor. Vårt arbete ochengagemang har gett resultat. Vi har bl.a. fått gehör för attutbyggnaden av speciella boendeformer för dementa måsteöka. har beslutat att primärkommunernaskall ges ett tydligare ansvar för vård och service till äldreoch handikappade, bl.a. dagverksamheter, och att ettstimulansbidrag för gruppboende skall införas. Dettakommer att förbättra förutsättningarna för en bättredemensvård.Det är ett viktigt mål att de dementa ges värdigalivsvillkor. Härför behövs bl.a. dagcentra. För mångadementa är den bästa boendeformen små lokala ochhemlika institutioner. Andra kan bo kvar i sina gamlabostäder med hjälp av bl.a. sina anhöriga.Vid vård av senildementa m.fl. förekommer det intesällan att särskilda säkerhetsåtgärder måste vidtas för atthindra de gamla att skada sig själva. Sådanasäkerhetsåtgärder kan vara av olika slag. En del syftar tillatt hindra olyckor i hemmet. Andra går ut på att skydda dedementa från utflykter där de kan gå vilse eller skadas itrafiken. Inom den kommunala vården av åldersdementaförekommer inte sällan att man låser avdelningar ellersätter in svåröppnade lås. Inom den kommunalahemtjänsten förekommer likaledes att personalen låser indementa i deras bostäder. Även anhöriga vidtar liknandesäkerhetsanstalter. Dessa åtgärder vidtas självfallet i bästavälmening för att skydda de dementa, men de saknarlagstöd och innebär faktiskt brott mot grundlagensgarantier för enskilda människors rörelsefrihet.Enligt vår regeringsform är det tillåtet att vidta en åtgärdav detta slag bara om det finns ett uttryckligt lagstöd. Delagar som finns eller föreslås i denna proposition är intemöjliga att tillämpa för att skydda de dementa utanför denpsykiatriska vården.Det bör därför finnas en lag om regler till skydd främstför åldersdementa, men eventuellt även för andra gruppermed likartade problem såsom personer med presenildemens, vissa utvecklingsstörda och personer med svårahjärnskador. Avgränsningen av personkretsen förtjänarnoggranna överväganden.I socialberedningens betänkande (SOU 1984:64)Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten, ansåg beredningensom sagt också en sådan lagstiftning påkallad. Något förslaghärom återfinns dock inte i propositionen.Vi anser detta vara en svaghet. Som föredragandenpåpekar tyder socialberedningens genomgång på att denpraxis som förekommer på många håll är svårförenligmed regeringsformens krav på författningsmässig grund förfrihetsbegränsande åtgärder. Föredraganden anseremellertid inte att beredningens förslag till lagstiftningduger och suckar sedan över att frågan är rättsligtsvårbemästrad. Den senare bedömningen är säkert riktig,men den är inte något skäl att ge tappt. Det kan inte vararimligt att de skyddsåtgärder som behöver vidtas ävenfortsättningsvis ska ske i strid med grundlagen.Ansträngningarna att konstruera en skyddslag för deaktuella grupperna bör därför fortsätta. Självfallet krävshär noggranna avvägningar mellan behovet att skyddamänniskor som inte själva kan orientera sig och kravet pårespekt för den enskildes integritet och självbestämmande.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag om en lag tillskydd för dementa. Med hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar att hos regeringen anhålla om ettförslag till lag om skydd för dementa.