mot · GD02Jo849 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo849 av m.fl. (s) Vården av naturreservat Området har i flera avseenden unika naturkvaliteter. Reservatet ligger i ett av landets rikaste lövskogsområden och det är ädellövskogen med ek, al, lind, ask och som präglar områdets natur. Ädellövskogen är delvis åldrig och under utveckling mot lövurskog. Lövträdsdominansen är klimatiskt och kulturellt betingad och har möjligen en obruten kontinuitet från den postglaciala värmetidens lövskogar. Hagmarkerna, lundområdena, urskogspartierna och strandängarna är ofta botaniskt rika med många inslag av sydliga arter och havsstrandrelikter. Den värmekrävande vintergröna misteln är ögruppens mest kända växt. Den har i dessa trakter sin nordligaste utpost i och sin rikaste förekomst i . Mälarförekornsten räknas som en värmetidsrelikt. Mångfalden av biotoper har givit upphov till en rik och omväxlande fauna. Mer än 30-talet däggdjursarter och 160 fågelarter har noterats för ögruppen. tids forskning i området har ytterligare befäst de höga faunistiska värdena vad beträffar det lägre djurlivet. Anmärkningsvärd är också den rika och särpräglade förekomst av vedinsekter och storfjärilar som påträffats; några av dem har här sin nordligaste utpost i världen. Området bildar en väl avgränsad skärgård bestående av 160 öar och i mellan och om , varav 1 715 ha land. Mälarnaturen är speciell i landet och har högt bevarandevärde. Som en första etapp på vägen mot en nationalpark avsatte länsstyrelserna i och området som naturreservat. Vid beredningen av ärendet uttalade att det finns skäl som talar för inrättande av nationalpark. Reservatsbildningen har betytt mycket för områdets säkerställande. Allvarliga problem finns emellertid. Ett sådant är svårigheter att betala den ersättning som domänverket anser sig behöva ha. Driftsinriktningen på såväl jordbruket som skogsbruket är ett hot mot de områden som anses ha högt skyddsvärde. Den organisatoriska splittringen i området är ett annat problem, som försämrar möjligheterna att nå de intentioner som finns för området. Ett beslut om inrättande av området som nationalpark skulle medföra att ett samlat grepp kan tas på de problem som finns. Det är oundgängligt, om de höga naturvärdena ska kunna bevaras. Naturvården kämpar med för små anslag i förhållande till behov och ambitioner. Den aviserade omläggningen av den svenska jordbrukspolitiken kommer ytterligare att öka kraven på resurser för att kunna hålla tillräckligt stora delar av det öppna landskapet intakt. Många höga naturvärden är knutna till just odlingslandskapet, särskilt till resterna av äldre ängs- och hagmarker och småskaliga åkerlandskap. Lokaler för sällsynta växter och djur försvinner i snabb takt. De mest värdefulla områdena måste avsättas som naturreservat eller naturvårdsområden. Långsiktiga förutsättningar för områdenas skötsel kan därmed uppnås. Skall bevarandesyftet uppnås måste områdena emellertid skötas mycket väl. Insatta skötselåtgärder ger direkta resultat i form av positiv utveckling av det värdefulla växt- och djurlivet. Iståndsättning och skötsel av strandängar har påtagligt gynnat häckning och rastning för sådana fågelarter som varit hotade på grund av strandängarnas igenväxning. Särskilt vadarfåglar har gynnats av dessa reservat, men också andra arter, som exempelvis gulärlan. Den fortgående förändringen av vårt kulturlandskap gör att naturvården får allt större betydelse för växt- och djurarter, som för sin överlevnad kräver speciella betingelser. Regeringen gav i uppdrag att redovisa en aktivitetsplan för naturvårdsarbetet. Aktionsplanen skall redovisas och ligga som underlag för den fördjupade anslagsframställan som skall lämna för treårsperioden /92 - 1993/94. Enligt vår uppfattning bör regeringen vid behandling av denna fördjupade anslagsframställan prioritera skötsel av naturvårdsområden. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att i bör avsättas som nationalpark, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skötsel av naturvårdsområden. () () 1989/90 Jo849