ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02K803 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:K803 av () Lagen om flagga Den nu gällande lagen om flagga trädde i kraft . Av densamma framgår att reglerna för flaggans utformning, vilka varit gällande , är klara och koncisa. har en oriktig utformning av svenska flaggan blivit allt vanligare. Det nya är att man börjat att saluföra och använda en svensk flagga utformad i form av en vimpel. Denna utformning omöjliggör såväl att de fastställda reglerna för korsets förhållande till sidorna som att reglerna för flaggans hissande och halande blir gällande. Den korsförsedda vimpeln är alltså felaktig, den är ful och den visar på ett förakt för vår nationalsymbol. Den bör därför förbjudas. Enligt lagen får den vanliga svenska flaggan inte förses med märken, bokstäver eller andra tecken. Man ser dock allt oftare att svenska flaggor i olika sammanhang förses med text av olika slag, särskilt i samband med idrottsevenemang. Frågor om tillstånd enligt mönsterskyddslagen och lagen om skydd för vapen och vissa andra officiella beteckningar prövas av kommerskollegium såvitt gäller bl.a. svenskt statsvapen, den svenska statsflaggan och annat statsembiem. heraldiska sektion eller i vissa fall statens heraldiska nämnd skall på begäran av kommerskollegium yttra sig i ärendet. Bestämmelsen om straffsanktion för skymfande av rikssymbol upphörde att gälla 1971. Det måste emellertid vara möjligt att genom information och upplysning återställa respekten för gällande lag vad gäller såväl flaggans utformning som förbudet att förse flaggan med text. bör därför hemställa att kommerskollegium framlägger förslag om hur vår svenska flagglag skall kunna respekteras utan att särskilda straffsanktioner återinföres. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtlydnaden av lagen om flagga. 1* 1989190.
mot · GD02K804 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K804 av och (båda s) Stöd till grupper med särskilda behov Vissa grupper och områden kan ha svårighet att följa den offentliga politiska verksamheten. Ofta är det samma grupper som inte heller har kontakt med kulturupplevelser och vars sociala relationer är dåligt utvecklade. De här grupperna finner vi i kategoriserade bostadsområden men också i arbetslivet. Vi konstaterar företeelsen och beklagar att så få som kanske hälften deltager i de allmänna valen och sällan eller aldrig går på kulturarrangemang och att det allmänt är socialt stökigt i bostadsområdet. För att häva detta tillstånd måste därför särskilda åtgärder vidtagas. Dessa skall vara informella och förekomma på kvartersnivå. Det handlar om att få fram ledare till olika arrangemang som diskussionsgrupper, få idrott och kulturgrupper att verka inom området etc. Samhället skulle kunna anknyta till folkrörelser som fick kontakt med folkhögskolor som utbildade ledare. Folkbildningsorganisationerna kan starta studiecirklar och folkbiblioteken kan via vandringsbibliotek ordna sagostunder och få boken ut till nya grupper inom området. En målmedveten aktivitet borde komma igång i projekt där man skaffar sig erfarenheter som man kan bygga vidare på. Ett stimulansbidrag borde därför övervägas. Regeringens storstadsutredning kunde t.ex. vara huvudman för en verksamhet av det här slaget. Den borde stimulera kommuner att få en försöksverksamhet till stånd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till vissa gruppers engagemang.
mot · GD02K805 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K805 av och (båda s) Ökad medborgerlig information Informationssamhället väller in över människorna. Medierna snattrar och skvalar nyheter och den sista nyheten skall vara mera braskande än den tidigare. Så sker informationen medan allt fler blir allt mindre informerade och kunniga om vad som skall gälla. vill allt fler vara med i skeendet och delta i debatten och beslutsprocessen. Samhället är dåligt på att informera och ge allmänheten en chans att deltaga i besluten. eller aldrig sänder beslutande instanser eller de som skall vara huvudmän ut något material till medborgarna. Ändå har vi bra informationsmaterial som väl skulle kunna gå ut till medborgarna. Sändes t.ex. tidskriften "Från Riksdag och Departement ut till alla hushåll skulle detta ge en större möjlighet för intresserade att deltaga i den offentliga debatten och i möten och sammankomster ge värdefulla bidrag till det slutliga ställningstagandet. Tidskriften innehåller ju huvuddragen i förslag från utredningar, förslag från regeringen och förslag i . Levandegör vi denna offentliga diskussion skulle säkerligen även en intresserad allmänhet få synpunkter med i de överväganden som sedan regering och riksdag gör. Därför borde det utredas om inte utsändandet av denna tidskrift eller liknande skulle bidraga till att ett närmande mellan beslutsfattare och allmänhet också kunde åstadkommas. Som en bieffekt skulle allmänheten vara mera förberedd på och motiverad av skilda åtaganden som förekommer inom den gemensamma sektorn. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att utreda frågor om en allmän medborgerlig information.
mot · GD02K806 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:K806 av () Nationaldagen som helgdag I anslutning till regeringens proposition 1988/89:114 om allmänna helgdagar motionerade undertecknad om att också vår nationaldag skulle vara helgdag. Propositionens förslag var enligt min mening ofullständigt när man inte i denna lagstiftning från regeringens sida var beredd att göra nationaldag till helgdag. har fastställt att också skall vara vår nationaldag. Det hade då varit naturligt och riktigt att markera detta med att också göra nationaldagen till helgdag. Mindre än hälften av befolkning har glädje av som helgdag, ändå har i särskild lagstiftning likställts med allmän helgdag. Jag vill därför på nytt föreslå att nationaldagen göres till allmän helgdag, vilket skulle vara till glädje för hela det svenska folket. Det skulle också möjliggöra för människor att i större utsträckning kunna vara med och delta i firandet av vår nationaldag. De arrangemang som ordnas i kommunerna runt vårt land kan inte komma alla till del förrän nationaldagen blir helgdag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att nationaldag i lagstiftning skall regleras som helgdag.
mot · GD02K808 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:K808 v ' Mot. Flagglagstiftningen 1989/90 I finns tre monarkier, , och . Sedan urminnes tid har människorna i dessa länder seglat. Vikingar i västerled och österled. Betydande handelsflottor har befarit de sju haven. Det stora intresset för hav och båtar består. Sjösporten bedrivs av många människor. Det är ett sätt att uppleva naturen och att känna gemenskap. I våra broderländer finns - liksom i segelsällskap som fått epitetet kunglig. Till skillnad från får medlemmarna i Kongelig Norsk Seilforening och i Kongelig Dansk föra tre- respektive tvåtungad flagg. För att få en enhetlighet i på detta område borde medlemmar i , Kungliga och få rätt att föra tretungad flagg på sätt som sker i . Alla intresserade äger rätt bli medlemmar i ovanstående organisationer. Det finns således ingen medlemsbegränsning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av flagglagstiftningen i enlighet med vad som anförts i motionen. 1 1989/90.
mot · GD02K809 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K809 av tredje vice talman () Översyn av kommittéförordningen Utredningsväsendet är en mycket viktig del av lagstiftningsprocessen. I utredningarna förbereds de förslag, som efter remisshandling och beredning i regeringen läggs i för slutlig granskning och beslut. Så snart det gäller större och mera betydelsefulla frågor är det av stor vikt att representanter för de politiska partierna kan delta. Sådana utredningar bör således vara - som termen lyder - parlamentariska. Detta deltagande av politiker är av stor vikt. Det tillför utredningarna kunskaper och erfarenheter som annars skulle saknas, det ger tillfälle till ingående penetrering av besvärliga och kontroversiella problemkomplex och det ger möjlighet till kunskapsspridning och debatt i frågor redan under utredningsstadiet. Om den politiska representationen skall vara meningsfull och ge de möjligheter till insyn och påverkan som är syftet, kräver detta givetvis en aktiv medverkan av ledamöterna. De förslag och uppslag, som ledamöterna har, skall kunna prövas av utredningen som helhet. visiter tillgodoser inte detta krav. Vissa formella frågor som gäller utredningarnas arbete regleras i kommittéförordningen. Där stadgas bl.a. - i 12 § - att ledamot har rätt att foga reservation och särskilt yttrande till kommitténs slutliga betänkande. Detta är en betydelsefull rättighet. Den ger den ledamot, som har en avvikande mening, möjlighet att redovisa detta och skälen härför. Reservationer och särskilda yttranden kan också ha stor betydelse för den kommande remissbehandlingen, för den allmänna debatten och för de slutliga besluten. Enligt min mening bör det dock inte få vara så att förslag och ståndpunkter, som inte redovisats under utredningsarbetets gång, kan tillfogas en utredning utan att utredningen som helhet fått möjlighet att ta ställning till dem. Ett sådant förfarande snedvrider utredningsarbetet och leder till missförstånd vad gäller den bedömning som skall ske, när utredningsprodukten är färdig. För att förhindra detta bör ett uttryckligt stadgande införas i kommittéförordningen om att reservationer till en utrednings slutliga betänkande endast får innehålla förslag som framställts vid utredningssammanträde och som vid företagen votering avvisats av utredningens majoritet. Jag föreslår att ett tillägg med denna innebörd fogas till bestämmelserna om reservationer och särskilda yttranden i kommittéförordningen 12 §. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär att ett nytt stycke av nedan angiven lydelse skall fogas till 12 § kommittéförordningen (1982:37): Reservation får endast innehålla förslag, som ställts under kommitténs prövning och därvid avslagits av kommitténs majoritet. 1989/90 K809 1* 1989190.
mot · GD02K811 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K811 av m.fl. (s) Datoriserade tidningssidor för synskadade I regeringsformens första paragraf anges att den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning. I andra kapitlet, första paragrafen, tillförsäkras varje medborgare gentemot det allmänna, bl.a. informationsfrihet som i lagrummet definieras som frihet att inhämta och mottaga upplysningar samt att i övrigt ta del av andras yttranden. Samma paragraf i regeringsformen hänvisar beträffande tryckfriheten till TF (tryckfrihetsförordningen). Redan i vår äldsta tryckfrihetsförordning av fastslogs rätten för varje medborgare att i tryckt skrift offentliggöra allmänna handlingar. Syftet har varit att ge medborgarna möjlighet till insyn i behandlingen av allmänna ärenden och till kritik och kontroll av offentlig verksamhet. TF utgör en av våra grundlagar . Det innebär att reglerna i TF har företräde framför alla andra lagtexter av lägre dignitet. har det bedrivits en försöksverksamhet med överföring av dagstidningar från tidningens sätterisidor till synskadade abonnenter som har en särskild datautrustning för detta i sitt hem. Utveckling av denna verksamhet håller på att ske och det är framför allt yngre synskadade som vill utnyttja denna form av samhällsinformation. Metoden, RATS (radioöverföring med syntetiskt tal), ger tillgång till hela tidningen på ett sätt som inte är möjligt med en 90 minuters kassett med redigerat material. Enligt vår uppfattning är det självklart att även en sådan spridning av tidningsinnehåll skyddas av tryckfrihetsförordningen. Datainspektionen har emellertid en annan åsikt. Man har vid sin tillämpning av datalagen hävdat att det datoriserade tidningsinnehållet är att anse som personregister. Man anser vidare att det integritetsskydd som lagstiftaren velat garantera den enskilde genom datalagen inte tillgodoses genom TF och av pressetiska regler. Därför har man beslutat att den till ett digitalt medium överförda tidningstexten inte får ställas till medborgarnas förfogande. Detta beslut får både principiella och praktiska konsekvenser. Det principiella består däri att en statlig myndighet söker kringgå grundlagen med stöd av en lag av lägre dignitet. Överfört till andra områden skulle konsekvenserna bli ödesdigra. Inspektionens beslut innebär en urholkning av grundlagen och därmed vår demokrati. Den praktiska konsekvensen i just detta fall betyder att de synskadade, i strid med grundlagen, förvägras tillgång till datoriserade tidningssidor. Det betyder att en grupp samhällsmedborgare ställs utanför grundlagen och dess tanke om fri åsiktsbildning och frihet att inhämta och mottaga upplysningar. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om överföring av tidningsinnehåll till digitala medier. () ()
mot · GD02K812 · 1990-01-24 00:00:00 — av m.fl. (m) Nationaldagen 1982 antog en ny lag om flagga och i anslutning härtill utfärdade regeringen föreskrifter om de allmänna flaggdagarna av vilka nationaldagen/är en. Genom denna åtgärd fick nationaldagen en författningsmässig reglering. Nationaldagen har kommit att uppfattas som en nationell högtidsdag. Det kan knappast råda någon tvekan om att en majoritet av medborgarna hyser uppfattningen att nationaldagen bör vara allmän helgdag. Mot en sådan förändring talar att arbetstiden skulle ytterligare minska. Från nationalekonomisk synpunkt är detta olyckligt. Enligt vår uppfattning måste emellertid intresset av att nationaldagen blir allmän helgdag väga tungt. bör därför fatta beslut med sådan innebörd. I samband härmed bör någon av de existerande helgdagarna kunna utgå eller flyttas. bör uppdra åt regeringen att överväga detta och återkomma till med förslag i ärendet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att skall göras till 2. att hos regeringen begär utredning om att avskaffa eller flytta någon nu existerande helgdag. Hans Nyhage (m)
mot · GD02K813 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:K813 av Per () Kartläggning av demokratiers etiska regler Under ett drygt årtionde har jag då och då återkommit med motioner med förslag om en utredning om formerna för insyn i vissa makthavares privatekonomi. Men ingenting har hjälpt, inte ens Rainer- och Harvard-affärer. Att den sortens tragiska skandaler skulle kunna förebyggas tycks inte föresväva riksdagsmajoriteten. Vem kan därför bli förvånad över att präglas av att en bankdirektör åtalas för skattefiffel och en generaldirektör tvingas avgå pga fiffel med extrainkomster. Att verkets styrelseordförande offentligt uttalat att en månadslön på . är usel avslöjar vilken sorts moral som frodas i landets ledande kretsar. Säkert är inte ensamt om en sådan situation. En amerikansk iakttagare betecknade den amerikanska kongressen som ett tjyvnäste (, , 27/12 -89). Men en viktig skillnad mellan och många andra länder, inte minst , är att man på andra håll försöker göra något åt saken. I många länder är politiker och högre tjänstemän utsatta för mycket hård granskning av etiska kommittéer och parlamentsutskott. Den amerikanska kongressen har t ex beslutat att förbjuda sina medlemmar att ha extrainkomster. Liknande regler finns på andra håll. När därför om och om igen avslår krav om åtgärder med hänvisning till att också makthavare har rätt till integritet, visar det att man inte förstått vad en offentlig roll i en demokrati kräver. Man tycks tro att det handlar om vilsna förslag utan stöd i demokratisk tradition. Det minsta man kan begära är därför att en ordentlig kartläggning av problematiken görs och föreläggs . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar föranstalta om en kartläggning av gällande praxis beträffande insyn, kontroll, granskning och sanktioner i form av etiska kommittéer, etiska normer, parlamentariska förhör etc. beträffande höga makthavare i näringsliv, politik och offentlig tjänst i ett antal demokratier i olika delar av världen, däribland , och , 2. att beslutar föranstalta om en sammanställning av in- Mot. 1989/90 träffade fall av maktmissbruk för privatekonomisk inom pri- K813 vat och offentlig sektor i (av typ de aktuella fallen SE-Banken-Palmstierna och ).
mot · GD02K814 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:K814 av m.fl. (vpk) Funktionshindrades möjligheter till demokrati och inflytande Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:So315 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag som reglerar beslutsfattandet i statliga, landstingskommunal och kommunala organ vad gäller brister i tillgänglighet till lokaler och information, som gör att medborgare utestängs från inflytande, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om funktionshindrades möjligheter till demokrati och inflytande, 3. att till anslaget H 9, Bidrag till nyhetsinformation och litteratur, för /91 anslår . utöver vad regeringen har föreslagit eller således . (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02K815 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: K815 av m.fl. (mp) Nytt presstödssystem Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:L721 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har sagts om att det måste utformas ett nytt presstödssystem. () () Hans Leghammar (mp) gotab 99989, 1990
mot · GD02Kr201 · 1990-01-12 00:00:00 — av () De fria teatergrupperna Kulturutbudet i landet når ännu inte de publikgrupper som kulturpropositionen avsåg. Den nya teaterpubliken, som förväntades fylla teatersalongerna, har fortfarande inte hittat dit. Den teater som produceras är på något sätt inte åtkomlig för den breda publiken. Ur jämlikhetssynpunkt är det av största vikt att man verkar för att nå flera människor på nära håll - och till överkomligt pris kan förströ, bilda och ge möjlighet till gemenskap och utveckling. De fria teatergrupperna, som växte fram , är en unik företeelse, en stor grupp kulturarbetare som vill förändra den nuvarande situationen. Men deras möjligheter att verka är inte tillfyllest. Med sin mångåriga erfarenhet av ett arbete för en jämlik kultur utgör de en oersättlig resurs i förverkligandet av den statliga kulturpolitiken. Låt mig peka på ett par exempel, Fria Teatern i och TUR-teatern i . har dessa teatrar arbetat i en kulturell glesbygd (södra förorter) med att uppsöka en ny publik och skapa nya teatervanor, inte minst bland barn och ungdom. Med det blygsamma statliga stöd dessa grupper åtnjuter är det närmast en gåta att de orkar fortsätta sitt arbete. Då det i dagens teaterklimat blåser vindar för en återgång till teaterexperiment för en exklusiv publik, är det så mycket viktigare att den statliga bidragspolitiken gynnar de teatergrupper som fortfarande arbetar för en breddning av kulturen. Påpekas måste att dessa kulturarbetares arbetssituation är osäker och ekonomiskt ohållbar. Det är stor risk att de inte blir kvar om ett ekonomiskt stöd värdigt deras arbetsinsats inte snart beviljas. Något måste göras för att möjliggöra deras fortlevnad. Nämnda typer av teatrar och kulturarbetare är enligt vårt synsätt omistliga, de är en tillgång vi måste tillvarata. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av medel till de fria teatergrupperna. 1 1989/90.
mot · GD02Kr202 · 1990-01-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr202 Ett glasmuseum till kommun I betänkandet Fungerande regioner i samspel (SOU 1989:55) framhålls de möjligheter till kulturturism som glasindustrin i östra erbjuder, och man anser att vid fördelningen av de nya resurser som tillställts kulturområdet bör behovet av ett glasmuseum i sydöstra ges hög prioritet. Inom län är det främst och kommuner som har en lång tradition av glastillverkning. I kommun finns fyra glasbruk, den största expansionen när det gäller den glasindustrin samt en stark turistström. Det är enligt min mening naturligt att en lokalisering sker till kommun. Frågan har varit aktuell i kommunen. En arbetsgrupp diskuterar lämpliga lokaler och finansiering. läns landsting tillstyrker i sitt remissvar en lokalisering till kommun och har också sagt sig vara beredd att anslå medel till detta. Glasbruken har också ett intresse av ett museum i kommunen som vänder sig till en större allmänhet. är också positiv till en uppbyggnad av ett allsidigt museum i Glasriket. Det bör få rikskaraktär och spegla både produktion, produkter och livet förr och i glasbruksbygder. har uttryckt stor tillfredsställelse över planerna på ett museum i kommun. Av hävd, anger man, har den unika glasindustrin - både ur konstvetenskaplig och kulturhistorisk synpunkt - fått sin museala vård vid i . Efterfrågan på utställningsverksamhet är dock stor även i län. betonar vikten av att verksamheten vid ett nytt glasmuseum får en inriktning på arbetslivs- och kulturhistoria, så att man upprättar ett komplement till . bör man kunna etablera regionalt samarbete. Ett rikt kulturliv går ofta hand i hand med en framgångsrik regional utveckling. bör därför i sin verksamhet prioritera behoven i de områden som i övrigt betraktas som särskilda insatsområden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokalisering av ett glasmuseum till kommun. 1989/90 Kr202 1* 1989/90.
mot · GD02Kr204 · 1990-01-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr204 av () Skatt jakt och gravplundring har en våg av skattjakt och gravplundring dragit fram över vissa delar av . I synnerhet har skattfyndplatser och fornlämningar på drabbats. Det finns åtskilliga tecken som tyder på att internationella gravplundrarligor ligger bakom en stor del av denna verksamhet. Genom plundringarna försvinner bokstavligen stora delar av den svenska historien ur landet. Plundrarna har av allt att döma arbetat systematiskt och har haft den bästa tänkbara utrustning. I stor utsträckning tycks man ha använt metalldetektorer för att finkamma marken efter exempelvis guld- och silverskatter. Genom att det numera finns detektorer som kan programmeras för att ge utslag på olika metaller har skattjakten kunnat ske mycket effektivt. Med hjälp av de mest moderna detektorerna kan plundrarna snabbt gå över ett större markområde och lätt avgöra var det finns till exempel ädla metaller. Plundringarna, som i huvudsak skett , har varit synnerligen hänsynslösa. I jakten på mynt, smycken, konsthantverk och andra värdefulla föremål har hela gravar grävts upp. Omfattande grävningar har också gjorts i nysådda åkrar, vilket dessutom förstört grödan. Straffet för plundring av skattfyndplatser och fornlämningar är enligt 21 § lagen (1988:950) om kulturminnen med mera böter eller fängelse . Detta är enligt min mening för lågt. Lagen bör därför ändras så att upp till fängelse kan utdömas i grova fall. En sådan straffhöjning skulle också ge större möjligheter att genomföra olika former av tvångsåtgärder. Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ändra lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. på sätt som anges i motionen.
mot · GD02Kr206 · 1990-01-11 00:00:00 — Motion till 1989/90:Kr206 av m.fl. (m) organisation Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90: K401 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en utredning av organisation. () () () () 1 1989/90.