ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02So15 · 1990-02-22 00:00:00 — Motion till 1989/90: So 15 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:81 om ledningsansvaret inom den offentliga hälso- och sjukvården, m.m. Utvecklingen av hälso- och sjukvården går mot allt större variationsrikedom i fråga om organisation och arbetsformer. En fortsatt förnyelse förutsätter att nya metoder och modeller ska kunna prövas. hälso- och sjukvårdslag (HSL) bygger på principen att huvudmännen för hälso- och sjukvården ska vara fria att organisera och bedriva verksamheten efter lokala förutsättningar och på det sätt de själva anser vara bäst för att uppfylla lagens krav och nå dess mål. För att värna om patienternas säkerhet i vården har det likväl ansetts nödvändigt att lagreglera ansvaret för ledningen av den medicinska verksamheten inom hälso- och sjukvården. Bestämmelser härom ges i 14 § HSL. I propositionen föreslås nu att denna paragraf ändras så att lagregleringen i stället ska rymma föreskrifter om något som kallas "det samlade ledningsansvaret''. Vid vissa enheter för diagnostik eller vård och behandling där det bedöms nödvändigt med hänsyn till patienternas säkerhet ska det utses en särskild chefsöverläkare som svarar för den samlade ledningen av verksamheten. ska bestämma vilka enheter som ska omfattas av kravet på ledningsansvarig läkare. Förslaget har rönt ett blandat mottagande hos remissinstanserna. Förvår del har vi svårt att förstå motiven för en lagändring på denna punkt. De landsting som önskar tillämpa den i propositionen föreslagna ordningen kan göra det . Vi tror å andra sidan inte att har någon överlägsen förmåga att bedöma vilken ledningsorganisation som är mest ändamålsenlig i det enskilda fallet. Enligt vår uppfattning är det heller inte självklart att den medicinskt mest kompetente alltid är bäst skickad att bära även det administrativa ansvaret. Sjukvården har traditionellt varit hierarkiskt organiserad. har dock utbildningsnivån höjts för all hälso- och sjukvårdspersonal. På många områden, t.ex. inom primärvård och sektoriserad psykiatri, tillämpas i stor utsträckning lag- och teamarbete. Särskilt inom de delar av sjukvården som rymmer stora moment av omvårdnad kan t.ex. sjuksköterskor vara väl skickade att utöva ett administrativt ledningsansvar. Vi har tidigare berört denna fråga i omvårdnadsmotion (1989/90:FP150). Med hänvisning till ovanstående hemställer vi So 15 att avslår propositionens förslag om samlat ledningsansvar. () () () ()
mot · GD02T19 · 1990-02-07 00:00:00 — Motion till 1989/90:T19 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:67 om lag om obeställbara postförsändelser I propositionen föreslås en lag som bland annat innefattar att skriftliga meddelanden ska förstöras efter förvaringstidens utgång vad gäller obeställbara postförsändelser (7 §). Personliga meddelanden m.m. kan också finnas på ljudband, videogram och fotografier. Särskilt ljudband har av posten själv lanserats som ett nytt sätt för privatpersoner att skicka brev. Även dessa bör förstöras, och inte som propositionen föreslår, kunna bli föremål för försäljning. Även ritningar och teckningar kan vara av sådan karaktär att de bör förstöras av samma anledning. Vi anser att det förslaget till Lag om obeställbara postförsändelser måste kompletteras på denna punkt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär nytt lagsförslag i enlighet med vad som anges i motionen, så att även ljudband, videogram, fotografier, teckningar och ritningar i obeställbara postförsändelser som inte kunnat återställas ens efter öppnande och viss tids förvaring, ska förstöras. () ()
mot · GD02T20 · 1990-02-07 00:00:00 — Motion till 1989/90:T20 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:67 om lag om obeställbara postförsändelser Regeringen föreslår, efter en framställning 1988 från justitieombudsmannen (JO) och en hemställan från postverket 1989, att skall lagreglera postens behandling av obeställbara försändelser. Vpk instämmer i att det behövs lagstiftning på området. Vi anser att en ny lag måste ha till syfte att den enskildes integritet skyddas så långt möjligt samt att risken för missbruk måste stävjas. Vpk förslår därför att återremitterar det föreliggande lagförslaget till regeringen med en hemställan om en skärpning av förslaget med ovan nämnda syfte. Vpk anser att den norska motsvarande lagregleringen kan tjäna som modell. I finns det inom postverket en särskild enhet - som är ansvarig. De ingående personerna har undertecknat en form av förbindelse om tystnadsplikt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att avslå proposition 1989/90:67, 2. att hos regeringen hemställer om ett nytt lagförslag i enlighet med det i motionen anförda. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02T21 · 1990-02-07 00:00:00 — Motion till 1989/90:T21 av m.fl. (fp) med anledning av prop. 1989/90:67 om lag om obeställbara postförsändelser I propositionen föreslås att en ny lag införs som skall reglera förfarandet med post som inte kan delas ut till adressaten. Som framgår av propositionen vilket också lagrådet understryker - berör lagförslaget grundlagskyddade rättigheter. Lagrådet uppmanar därför till försiktighet vid lagens utformning. Trots denna uppmaning väljer regeringen att bortse från lagrådets huvudkritik mot förslaget. Lagrådet avstyrker att försändelser som är ofrankerade eller underfrankerade skall falla in under begreppet obeställbar och därmed kunna öppnas. Rätten att öppna en försändelse skall ju möjliggöra för postverket att finna någon form av adress att vidarebefordra försändelsen till, antingen denna går till avsändaren eller adressaten. För att en försändelse skall betraktas som obeställbar på grund av bristande frankering förutsätts att adressaten är klart angiven. I annat fall hamnar försändelsen under 1 § 1 :a punkten, dvs. den är obeställbar på grund av att adressaten inte kan nås. Öppnandet av en underfrankerad eller ofrankerad försändelse utgör således en onödig åtgärd. anser, i likhet med lagrådet, att detta är betänkligt från integritetssynpunkt. Vi delar uppfattningen att sådana försändelser antingen bör förstöras eller ändå delas ut till adressaten. bör självt få avgöra vilket alternativ som väljs. Lagförslagets 1 § 2 punkten bör därför utgå. Vidare delar vi lagrådets uppfattning att punkten 3 i samma paragraf bör utgå eftersom den kategorin försändelser då faller in under punkten 1. Vi delar således uppfattningen att paragrafen bör ha den lydelse som lagrådet föreslår. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att lagförslagets 1 § ges följande lydelse: Denna lag gäller behandlingen hos postverket av obeställbara postförsändelser. En försändelse är obeställbar om den inte kan delas ut till adressaten. () () 1989/90 T21 gotab 99861, 1990
mot · GD02Ub12 · 1990-02-02 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub 12 av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:61 om elevmedverkan i arbetsmiljöarbetet I propositionen föreslås ändringar i arbetsmiljölagen som ger elever på högstadium, i gymnasieskolan och studerande på högre utbildningsnivåer och i vuxenutbildningen tillfälle att medverka i arbetsmiljöarbetet på arbetsstället genom elevskyddsombud. Vidare föreslås att arbetsmiljölagen blir tillämplig på låg- och mellanstadier i samma utsträckning som gäller på skolområdet i övrigt. Lagförslaget innebär att elevmedverkan i fråga om skyddsombud inte gäller för elever i lägre årskurs än årskurs 7 i eller motsvarande ungdomsutbildning (6 kap 17 § andra stycket förslaget). I en motion om elevernas arbetsmiljö som givits in under allmänna motionstiden /90 har vi fört fram vår grundsyn om elevernas arbetsmiljö. Till skillnad från vad som föreslagits i propositionen anser vi att elevskyddsombud bör finnas på alla stadier i skolan eller i andra hand att elever i vissa fall företräds av föräldrar. Propositionen bygger på förslag från en arbetsgrupp. Vid remissbehandlingen av arbetsgruppens förslag förde och Skola fram synpunkten att representanter för föräldrarna bör kunna företräda eleverna vid skyddsrond och i skyddskommitté i låg- och mellanstadieskolor. Till skillnad från och Skola som instämde i arbetsgruppens bedömning anser vi att elever i dessa åldersgrupper kan ha kunskaper, överblick och mognad för att kunna medverka i skyddsarbete i organiserad form. Vi anser alltså att elevmedverkan bör kunna gälla för lägre årskurser än årskurs 7, i princip även för lågstadiet. Detta innebär att undantaget enligt förslagets 6 kap 17 § andra stycke inte bör antas till lag. 1 andra hand föreslår vi att elever i lägre årskurs än årskurs 7 företräds av föräldrar som får funktion av skyddsombud. I princip bör det finnas minst två sådana skyddsombud för varje stadium. Regeln om att elevskyddsombud utses av eleverna bör på motsvarande sätt kunna gälla för hur föräldrar utses som elevskyddsombud i låg- respektive mellanstadiet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att avslår det genom regeringens proposition 1989/90 Ubl2 än årskurs 7 i egenskap av elevskyddsombud enligt lagen. () () () () 1989/90:61 framlagda förslaget i 6 kap 17 § andra stycket till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160), 2. att , om yrkande 1. inte bifalls, gör sådan ändring i arbetsmiljölagen att förälder får rätt att företräda elever i lägre årskurs
mot · GD02A102 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90: A102 av och (båda fp) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet Statens särskilda anslag för regionala utvecklingsinsatser har för del legat på en mycket låg nivå - bland de lägsta i landet. För innevarande budgetår har av de fördelade 755 milj. kr. endast 4,8 milj. kr. kommit till del. är ingalunda homogent vad gäller regional utveckling. Länet uppvisar stora variationer. Det finns områden och kommuner speciellt i södra, sydöstra del samt i skärgården som brottas med samma typ av svårigheter som glesbygdsområden i norra . Dock är skillnaden mycket stor vad gäller fördelningen av statliga medel för regionala utvecklingsinsatser. Regional balans måste vara ett av de viktigaste målen i den ekonomiska politiken. Undersysselsättning och arbetslöshet är ett slöseri med mänskliga resurser. Utan meningsfullt arbete finns inga realistiska möjligheter att leva på den ort man önskar. Avgörande är därför hur arbetsplatserna lokaliseras. De flesta människor vill helst av allt ha sin utkomst på eller i omedelbar närhet av bostadsorten. Förutsättningarna för produktion måste därför förbättras i områden där undersysselsättningen och utpendlingen är särskilt stor. Resultatet av långvarig pendling kan bli att människor - ofta mot sin vilja - flyttar närmare sin arbetsplats. Problemet gäller särskilt den unga, lättrörliga arbetskraften, som ibland tvingas acceptera klart undermåliga bostadsförhållanden alternativt långa och tidskrävande resor till och från arbetsplatsen. Det är angeläget att regionalpolitikens genomförande så mycket som möjligt decentraliseras till länsnivå, eftersom kunskapen om var resurser bäst kan tas till vara och utvecklas finns på det lokala planet. Var och en som bor eller vill bosätta sig och söka sin försörjning på landsbygden eller i skärgården skall ha rimliga möjligheter att förverkliga detta. försvåras dock detta ofta genom att service av olika slag dras in. Det gäller exempelvis postgång, handel, brister i väghållning, nedläggning av skolor etc. Ofta krävs insatser i form av särskilda stödåtgärder för att motverka denna försämrade service. Unga människor måste få chansen att stanna kvar även på landsbygden i södra liksom i skärgården och där finna sin utkomst. 1* 1989190. För att inte tvingas att försena eller helt stoppa angelägna projekt, utan få Mot. kontinuitet i utvecklingsarbetet, behöver i kraf- A102 tigt tillskott över D 2-anslaget. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fördelningen inom D 2-anslaget så att kraftigt ökade medel tillfaller . () ()
mot · GD02A104 · 1990-03-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: A104 av (vpk) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet är ett län som blickar åt olika håll: i norr mot inlandet, i öster mot , i söder mot och i väster mot . har rika naturtillgångar, men inlandet har drabbats av en stor befolkningsutflyttning. Det är framför allt ungdomar som försvinner, vilket leder till betydande problem för vissa bygder. Strukturomvandlingen inom svensk stål- och verkstadsindustri har slagit hårt mot . Tusentals jobb har försvunnit under . En positiv utveckling för stål- och verkstadsindustrin kräver visioner. Det är visioner som innebär att kapital satsas på forsknings- och utvecklingsresurser och att möjliga förädlingssteg tas till vara. Ovanstående innebär att det också måste ske en prospektering av nya sulfidmalmer liksom av legeringsmetaller som , kobolt och mangan. Dessa legeringsmetaller har stor betydelse för specialstålindustrin. Möjligheten i till förädling av sulfidmalmer bör utredas. Mineralletning i västra , exempelvis i Grums-Arvikatrakten, samt i östra , exempelvis i Långban och Lesjöforsområdet, ska uppmuntras. Det är nödvändigt med omfattande forsknings- och utvecklingsarbete kring industrimineraler. En särskild avdelning inom Geologiska Undersökningar (SGU) bör lokaliseras till . har stora tillgångar av skog. Skogsbruk och skogsindustri har varit och är en av hörnstenarna i den värmländska ekonomin. Det moderna skogsbruket är dock ingalunda okontroversiellt. På många håll bedrivs en avverkning som innebär rovdrift och skovling och gör skogsbruket beroende av förgiftning. Utnyttjandet kan inte ske urskillningslöst och med tonvikt på kvantitet. Skogsbrukets metoder kan och måste förfinas och utvecklas i enlighet med ekologiska principer. En ökande förädling av skogsråvaran måste ske inom länet.För att utveckla ett miljöriktigt skogsbruk och utnyttja en ökande förädlingsgrad måste vissa utvecklingsinsatser till.Ett samarbete mellan skogsbruksskolan i och forskare vid skulle kunna ge framgång inom ovannämnda utvecklingsområden. Det värmländska jordbruket präglas av familjejordbruk bestående av små enheter. Dessa är garanten för att marken brukas och hålls öppen. För att garantera det småskaliga jordbrukets fortlevnad och därmed glesbygden måste det till en samhällelig insats för utveckling av produktion lämpad för just de mindre jordbruken. En lösning kan vara en satsning på kombinationsjordbruk, där det finns annan verksamhet kopplad till jordbruksdriften. En samverkan mellan lantbruksnämnden, och () bör komma till stånd.SLU har relativt lång och god kompetens just för landsbygdsutveckling, vilket kan utnyttjas i hög grad för del. bör ställa särskilda medel till i förfogande för att utveckla länet på framför allt de områden som föreslås i motionen. att disponeras bör anslås. Med hänvisning till det anförda hemställs till i i enlighet med vad i motionen anförts. 1989/90 A104
mot · GD02A105 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A105 av (vpk) med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet kommun till stödområde 2 Just nu diskuteras åter avskedanden vid flera av företagen i kommun. Enligt många bedömare står Bergslagen inför en ny strukturomvandling - en omdaning av industrin som inte kommit till stånd under det 80tal då den tredje vägens politik inriktats på att pressa lönerna för de anställda. Högkonjunktur och mycket stora vinster har gjort företagen ovilliga att rationalisera och förnya. Man kör så länge det går så får man se sedan. Det tillhör normal marknadsekonomisk planering. Det finns all anledning att befara att det i vissa avseenden omoderna kommer att ta över en del av den traditionella och enklare Bergslagsproduktionen. Det innebär att företag av typ står inför ett beslut som gäller liv eller död . I detta läge kan man - särskilt som inget inträffat som minskat kommunens behov av stödområdestillhörighet - inte gå med på att hamnar utanför stödområde 2. Det kan noteras att den regionalpolitiska kommittén bedömt att kommunen skall tillhöra detta stödområde. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kommun förs in i stödområde 2. 1* 1989/90.
mot · GD02A115 · 1990-03-26 00:00:00 — Motion till 1989/90:A115 med anledning av prop. 1989/90:76 Regionalpolitik för 90-talet I regeringens regionalpolitiska proposition framhålls att utbildningsinsatser har stor betydelse för en positiv regional utveckling (s. 126). Olika utbildningsformer bör därför ges en bred geografisk spridning. Mot denna bakgrund vill jag ta upp frågan om uppbyggnad av en arkitektutbildning i . Denna fråga har diskuterats utan att någon lösning som har resulterat i ett beslut har kunnat åstadkommas. En modern och framåtsyftande arkitektutbildning måste vara förankrad i en konstnärlig tradition. Högskoleutbildning med sådan inriktning erbjuds vid genom designlinjen. Det är också viktigt att arkitektutbildning kan förankras i en teknisk utbildningstradition. Sådan finns väl utvecklad vid högskolan i . När en lämplig form skall sökas för att etablera en arkitektutbildning i måste därför en samverkan mellan och högskolan i prövas. Denna samverkan kan bäst ske genom att en för universitet och högskola gemensam , lokaliserad till , inrättas. I fråga om särskild inriktning av en arkitektutbildning i synes det angeläget att denna exempelvis uppmärksammar de särskilda klimatologiska förhållanden som präglar norra . Arkitektutbildningens inriktning mot samhällsplaneringsfrågor bör särskilt ta sikte på att åstadkomma goda planeringslösningar för boende och service under utpräglade glesbygdsförhållanden. Sammanfattningsvis anser jag att etablering av arkitektutbildning i , med den inriktning jag här har angivit, framgångsrikt skulle kunna medverka till en långsiktig kompetenshöjning av betydande regionalpolitisk! Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om inrättande av arkitektutbildning i enligt de riktlinjer som anges i motionen.
mot · GD02A119 · 1990-03-30 00:00:00 — av m.fl. (mp) med anledning av prop. 1989/90:125 Förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret Al 19-122 Särskilda regionalpolitiska insatser i delar av Bergslagen och norra inland /1988 anvisade på reservationsanslag sammanlagt 200 milj. kr. för regionalpolitiska insatser i västra varav 100 milj. kr. som lokaliseringsbidrag till . Av detta har 6,2 milj. kr. betalats ut som stöd till ett projekt. Ett annat reservationsanslag om 100 milj. kr. avsattes för särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärder i kommun. Av detta har 5,2 milj. kr. betalats ut som stöd till utbildning och utveckling vid ABB. Avsikten med denna insats var att ABB avsåg att öka sin verksamhet i med ca 500 personer, men åtagandet kunde inte följas upp. I stället minskade arbetstillfällena vid ABB:s anläggningar i med ca 200 personer. beräknas att ca 500 arbetstillfällen fattas för att nå det mål som kommunen ställde upp när gruvan i skulle läggas ner. Regeringen avser nu att ompröva delar av åtgärdsprogrammet. ABB tillskjuter 15 milj. kr. och åtar sig att bredda arbetsmarknaden i kommun. För att denna expansion skall kunna genomföras anvisas 158,6 milj. kr. till Särskilda regionalpolitiska insatser i delar av Bergslagen och norra inland. Regeringen bör utforma närmare riktlinjer för medlens användning. de gröna ser med skepsis på satsningar av detta slag. liknande insatser, t.ex. satsningen på SAAB.s bilfabrik i , har långtifrån uppfyllt de utfästelser som gjorts trots satsningar i miljardklassen. ABB:s satsningar i är ett talande exempel på samma sak. Det visar att en satsning på många mindre företag har mycket större sannolikhet att lyckas än en satsning på storföretagen, som är de som minskar sin industrisysselsättning mest. Vi underkänner inte propositionen i denna del men framhåller att ett bättre genomarbetat förslag borde presenteras, vari också årlig redovisning till av medlens användning inryms. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att en mera genomarbetad verksamhetsplan bör tas fram, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att verksamheten bör redovisas för . () ()
mot · GD02A25 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:A25 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Förhållandena inom arbetsmiljöområdet har rönt en stegrande uppmärksamhet . Detta visas av att en arbetsmiljökommission har tillsatts. Inrättandet av en arbetslivsfond talar samma språk. I den forskningspolitiska propositionen 1989/90:90 har inte detta slagit igenom på samma sätt. För oss är det uppenbart att miljöhänsyn även måste omfatta arbetsmiljö. Ett uttalande från bör göras med innebörden att sambandet mellan arbetsmiljöforskning och övrig miljöforskning bör förstärkas. Den förra forskningspolitiska propositionen innehöll förslag om inrättande av (). Därmed lyftes forskningsavdelningen ut från arbetarskyddsstyrelsen. Motiven för bildandet av AI var att ytterligare markera arbetsmiljöforskningens betydelse. Detta bör enligt vår mening fullföljas med all kraft. Då är det viktigt att möjligheten att inom detta område inrätta professurer även utanför högskolan kvarstår. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett förstärkt samband mellan arbetsmiljöforskning och annan miljöforskning samt en ytterligare markering av arbetsmiljöforskningens betydelse. Bo Finnkvist (s) ()
mot · GD02A26 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:A26 av och (båda c) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ubl45 hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen föreslås för arbetslivsforskning vid högskolan i .
mot · GD02A28 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:A28 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ubl25 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en avveckling av verksamheten i dess nuvarande form vid arbetslivscentrum och . () () () () () () () ()
mot · GD02A29 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:A29 av m.fl. (vpk) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ubl39 hemställs att till anslår . utöver regeringens förslag, för informationsverksamhet i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02A30 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90: A30 m.fl. (c) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:N45 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en förstärkt forskning kring landsbygdens förhållanden och utveckling, 2. att beslutar att till Landsbygdens forskningsråd anvisa ett reservationsanslag under åttonde huvudtiteln på . () () () () gotmb 96293, 1990