mot · GD02So42 · 1990-04-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:So42 av m.fl. (vpk) v F Mot. med anledning av prop. 1989/90:113 1989/90 Instansordningen enligt lagen (1977:293) om handel So42-48 med drycker Propositionen utgör ett tredje steg i en pågående försvagning av den svenska alkoholpolitiken. Det första togs när byrå för alkohol- och narkotikafrågor uppgick i folkhälsoenheten med en samtidig avtappning av antalet handläggare. Mot all nationell kunskap och mot internationella erfarenheter kommer alkoholfrågorna att fortsättningsvis ligga spridda på många arenor: forskningen i sina bås, analyser och folkbildning hos (), olika kampanjer hos Systembolaget, uppspaltning av arbetsuppgifter på flera olika enheter hos . Vidare ska läkemedelsverket ha hand om tillstånden för de alkoholhaltiga preparaten och den tekniska spriten, och kammarrätten ska vara högsta instans när det gäller alkoholhandeln. Vin- och Spritcentralen har varit helt omöjlig att nå eller få att medverka i ett alkoholpolitiskt arbete. Deras verksamhet ligger helt vid sidan om den alkoholpolitiska målsättningen att sänka alkoholkonsumtionen fram . Vpk har ställt sig bakom alkoholpolitiska beslut och vi anser att den uppsplittring som pågår inte är till gagn för en aktiv alkoholpolitik. En politik vars syfte är att minska den totala konsumtionen i landet. Vi har tidigare motionerat om värdet av att ha tillståndsgivningen för den stora mängden alkoholhaltiga preparat och teknisk sprit inom räckhåll för alkoholpolitiken. I konsekvens med detta ska också ha kvar överprövningen i ärenden som gäller lagen om handel med drycker (LHD). Genom de återkommande kontakterna mellan och länsstyrelsernas s k alkoholhandläggare har man på ett smidigt och informellt sätt kunnat förmedla kunskap och diskutera lagstiftningen och dess praxis. I den förändrade organisationen ser vi ingen anledning till liknande kontakter eftersom kammarrätten nu ska svara för att utbilda rättspraxisen på detta område. Det kraftigt ökande antalet serveringstillstånd medför stora problem och har inneburit att antalet restauranger fördubblats . Det är problem både med överetablering och med ökade ordningsproblem och sociala problem. På detta område behövs en tillsyn och rättstillämpning som dämpar näringen. Detta kan knappast åstadkommas av att vi får en mer juridisk bedömning av LHD. Vad som behövs är en kombi 1 1989/90. nation av både sociala och alkoholpolitiska bedömningar vägda mot de rätts- Mot. liga aspekterna när ärendena avgörs. Med den nuvarande ordningen har det So42 varit så men vi befarar att kammarrätten kommer att ha andra mycket mer juridiska bevekelsegrunder vid sin prövning. Vpk anser att de förändringar som gjorts och som aviserats i mycket går emot alkoholpolitiska beslut. Där markerades behovet av samordning och att alkoholpolitiken skulle utgöra en del av socialpolitiken. Vad regeringen nu gör är att förvandla en stor del av alkoholpolitiken till näringspolitik. Man håller också på att förstärka och tydligare markera gränsen mellan ett förebyggande arbete och ett individinriktat behandlingsarbete. Dessa borde vara två grenar på samma träd. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår regeringens proposition 1989/90:113 om instansordningen enligt lagen (1977:293) om handel med drycker. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)