mot · GD02A816 · 1990-01-25 00:00:00 — På det sättet blir det en jämnare fördelning mellan kvinnor och män. Det är beklagligt att de fackliga organisationerna så ensidigt slår vakt om den offentliga sektorns nuvarande omfattning, organisation och struktur. Deras socialistiska grundsyn innebär i realiteten att de motverkar jämställdheten. För att ge stora kvinnogrupper nya möjligheter krävs statsbidragssystem som likställer olika barnomsorgsformer, en sjukvårdsförsäkring som omfattar även privata vårdgivare, stödformer som jämställer privata vårdhem med offentliga och ett skattesystem som låter alla välja service och omsorg efter eget huvud utan att hindras av kommunala monopol. Genom sådana förändringar skulle det finnas olika arbetsgivare också för sjukgymnaster, sjuksköterskor, förskollärare, arbetsförmedlare m.fl.. Ökad valfrihet ökar utvecklingsmöjligheterna och främjar därmed jämställdheten. Flexibel arbetstid - ett steg mot jämställdhet Ofta framställs en generell förkortning av arbetstiden som lösningen på många problem som hör ihop med kvinnors dubbelarbete. Mycket talar emellertid för att en generell arbetstidsförkortning skulle få negativa konsekvenser på en rad områden och försvåra situationen på arbetsmarknaden. Detta skulle inte vara till fördel för kvinnorna. De ekonomiska förutsättningarna för en generell arbetstidsförkortning föreligger inte inom en överskådlig framtid. Arbetstidsförkortning kan genomföras enbart som ett resultat av produktivitetsökningar eller löneminskningar. är produktivitetstillväxten i dålig. kan inte kollektivt bevilja sig själv mer ledighet. Det finns däremot ett behov av att individuellt kunna variera sin arbetstid under hela det yrkesverksamma livet. En och samma person har olika behov under skilda perioder av livet. En grundläggande princip i ett fritt samhälle är att de enskilda individerna i så stor utsträckning som möjligt själva skall bestämma över sina egna förhållanden. undersökningar visar att det inte finns några entydiga önskemål - vare sig beträffande minskad arbetstid i förhållande till lön eller hur en arbetstidsminskning skall tas ut. Individen bör själv få inflytande över arbetsvillkoren. På samma sätt som lönesättningen håller på att bli allt mera individualiserad bör individuella arbetstids- och semesteravtal komplettera lagar och avtal. Arbetstidsuttaget bör genom avtal med arbetsgivarna kunna anpassas såväl till den enskildes önskemål som till arbetsplatsens förutsättningar. Då blir önskade arbetstidsförkortningar arbetsmässigt och ekonomiskt genomförbara. Såväl småbarnsföräldrar som andra arbetstagare skulle lättare kunna finna en arbetstidskombination som i ett visst skede bäst passar den egna situationen. En sådan utveckling underlättar såväl kvinnors som mäns möjligheter att kombinera familjelivet med yrkesverksamhet. I en särskild kommittémotion om arbetstid och ledighet utvecklar vi vår syn på arbetstidsfrågorna närmare. Rättstrygghetsfrågorna är i hög grad en kvinnofråga.Skrämmande många kvinnor utsätts för fysiska övergrepp och misshandel. Att någon med våld eller hot om våld försöker genomdriva sina åsikter eller önskningar är aldrig acceptabelt i en rättsstat. Oro för vild och faktiskt vfttd 1064-1965. And*) (%) I olika ékfersgruppor 25-64 »r 65-74 Ar Oro for våld Har hant att man avstått från att gå ut på kvallen av oro for att bli overfal len. rånad elter ofredad på annat satt våld Har blivil utsatt for våld eller hotelser det senaste årci Den s.k. liberalisering av straffsatserna som socialdemokraterna genomfört Mot. har inneburit att våldsmän efter ett gripande åter kan vara på fri fot A816 och begå nya brott. Eftersom kvinnor i allmänhet har mindre förmåga att fysiskt försvara sig mot övergrepp innebär det att många kvinnor är rädda för att gå ut, särskilt under de mörka delarna av dygnet. I ett samhälle där jämställdhet råder måste gatufrid råda. Våldsbrott mot kvinnor är ofta förknippade med våldtäkt eller andra sexuella övergrepp. Ännu drar sig många kvinnor för att göra polisanmälan. De är rädda för att utredningsprocessen och domstolsförfarandet skall vara förnedrande och att staten inte erbjuder skydd för repressalier från den som begått övergreppen. Domstolarna måste också se mycket allvarligt på hot om hämnd mot offer eller vittnen. Det finns en grupp kvinnor som går i skräck i sina egna hem. De misshandlas av sina män eller sambor. Kvinnomisshandel kan aldrig ursäktas eller slätas över. Från moderat sida har vi understrukit att påföljderna för misshandelsbrott är för milda. Många som dömts för misshandel slipper helt frihetsberövande påföljd. Det stora flertalet av de som döms för det svårare brottet grov misshandel ådöms endast det stadgade minimistraffet ett (1) års fängelse. Den nuvarande situationen är oacceptabel. Våldsbrott upplevs av allmänheten som synnerligen allvarliga brott. Denna inställning måste avspegla sig i straffskalor och ådömda påföljder. Det krävs också stöd till misshandlade att skapa sig en ny framtid. På många håll i landet finns det kvinnojourer som ger stöd till mishandlade kvinnor. Dessa föreningar gör en mycket värdefull insats. Det är otillfredsställande att dessa skall vara hänvisade till tillfälliga bidrag. Vi föreslår i en särskild kommittémotion om stöd till brottsoffer, att beslutar inrätta en . Nämdens uppgift skall vara att fördela bidrag till i första hand rikstäckande brottsoffer- och kvinnojourorganisationer. Stöd skall även kunna utgå till regionala organisationer, till exempel sådana som är verksamma i större städer. Stödet skall nyttjas för utvecklingsarbete vid brottsofferjourerna, utbildning av stödpersoner och uppbyggnadsverksamheten av sådana jourer. Anslaget bör inledningsvis uppgå till . Mot bakgrund av att en sådan nämnd knappast kommer att börja verka förrän under nästkommande budgetår bör regeringen under /91 besluta om bidrag till och kvinnojourerna. Många frånskilda eller ensamstående kvinnor går i ständig skräck för att deras våldsbenägna f.d. partner" skall finna dem och misshandla dem. Detta är ett orimligt förhållande. I en del fall kan kvinnor få möjlighet att med hjälp av myndigheterna byta identitet. Det är egentligen en kapitulation för våldet men det är likväl nödvändigt att denna möjlighet står öppen för förföljda individer. Ingen bör emellertid behöva leva i hemlighet i sitt eget land för att undgå våldsövergrepp. Det finns nu en lag som gör det möjligt för en domstol att utfärda förbud för en man att söka upp en tidigare partner eller kvinna som han trakasserar. Efter kritik från bl.a. moderat håll har beslutat skärpa lagen. Jämställdhet inom politik och organisationer För att åstadkomma en jämnare fördelning mellan män och kvinnor krävs ett målmedvetet arbete inom de olika organisationerna. Det är inte bara männen som måste ändra sina attityder. Kvinnorna själva måste engagera sig och satsa tid och kraft för att nå de positioner de eftersträvar. Allt fler kvinnor är nu ledamöter av politiska församlingar. Likväl är dock den kvinnliga representation i de högre politiska organen betydligt sämre. har karlagt kvinnorepresentation i styrelserna för 337 regionala organ. 66 saknade helt kvinnor. Flertalet av dessa tillsätts av landsting eller efter förslag från arbetsmarknadens parter. Totalt sett är av styrelseledamöterna kvinnor - det är dock en tydlig förbättring i jämförelse med situationen då av platserna var besatta med kvinnor. Många anser att kvotering av kvinnor på manligt dominerade områden är en framkomlig väg för jämställdhetsarbetet. Vi tror inte på kvotering som metod att uppnå jämställdhet. Den bygger på bristande tilltro till kvinnors förmåga och övertro på regleringars möjligheter. För att bevara jämställdheten måste kvinnornas ställning grundas på egen kraft och duglighet. Därmed är det möjligt att i valet mellan en välmeriterad kvinna och vämeriterad man prioritera kvinnan i syfte att nå en bättre balans mellan kvinnor och män. Jämställdhetsarbete på central nivå Det jämställdhetsarbete som bedrivs på central nivå bör ha som målsättning att i första hand undanröja hinder och förändra attityder. Det går inte att åstadkomma jämställdhet enbart genom lagar och förordningar. Det är väsentligt att staten som arbetsgivare föregår med gott exempel. Det är därför tillfredsställande med den redogörelse som finns om jämställdhet i statsförvaltningen. Staten framstår emellertid inte alltid som jämställdhetens främste företrädare. Som exempel kan nämnas att den statliga lönepolitiken missgynnar kvinnor. Den statliga sektorns lönesättning har medverkat till att framför allt de högutbildade männen söker sig till den privata sektorn på grund av högre löner. Det blir i allt högre utsträckning kvinnorna som stannar kvar i offentlig anställning. har med små medel utfört ett bra och engagerat arbete och har utvecklats till en pådrivande kraft i olika jämställdhetsfrågor. Den viktigaste effekten av är att påverka attityder bland individer, företag och myndigheter. Under de år verkat har flera problem uppmärksammats som sällan tidigare påtalats, som t.ex. diskriminerande behandling vid tjänstetillsättningar och trakasserier på arbetsplatsen. och uppgifter är förnärvarande föremål för utredning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förutsättningarna för jämställdhetsarbetet, [att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo- Mot. 1989/90 tionen anförts om jämställdhetsarbetet i skolan,'] A816 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om betydelsen för jämställdheten av förändringar inom och av den offentliga sektorn, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rättstrygghetens betydelse för jämställdhetssträvanden. (m) () () () () () 1 1989/90: Ub335