mot · GD02A412 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:A412 av m.fl. (c) Landsbygdens utveckling Landsbygdens utveckling och överlevnad är avgörande för hela framtid. Landsbygden rymmer naturresurser, miljövärden och kulturvärden av stor betydelse för hela folket. Dessa värden måste förvaltas, tillvaratas och vårdas för framtida generationer. Landsbygden måste därför utvecklas till gagn för hela befolkning. Målsättningen för landsbydgspolitiken måste vara att Hela skall leva. I motionen föreslås att ett åtgärdsprogram för att utveckla landsbygden upprättas. Åtgärdsprogrammet innebär bl.a. följande: * Ett särskilt landsbygdsutvecklingsanslag införs för att främja landsbygdens utveckling om minst 750 milj. kr. * Ett tioårigt program för förstärkning och beläggning av allmänna grusvägar upprättas. * Anslag till beläggning av grusvägar ökas med 1000 milj. kr. * /kWh av vinsterna från vattenkraften skall återföras till de regioner där vattenkraftselen produceras. Detta ger dessa regioner ett årligt tillskott på 600 - 700 milj. kr. * En kraftig förbättring av den kommunala skatteutjämningen. Målsättningen skall vara att kommunalskatten skall spegla den kommunala effektiviteten och serviceutbudet, inte invånarnas inkomstnivå. * Ett stimulansbidrag om /lägenhet till byggande av smålägenheter på landsbygd och i småorter införs som ger ungdomar bättre möjligheter att bo och forma sina liv på landsbygden och i småorter. Målsättningen är att 1000 lägenheter skall byggas på landsbygden och i dess småorter . * Ingen offentlig service på landsbygden får dras in utan att alternativ noga prövats. * Beslutet om folkbokföringen rivs upp och ansvaret för folkbokföringen återförs till . * Ökat stöd till lantbruksnäringen för omställning och miljöförbättringar med syftet att garantera rimlig lönsamhet för jordbruk i skogs- och mellanbygder. 1* 1989190. 1989/90 A412 Förändringarna i samhällsstrukturen och omvandling från ett agrarsamhälle till ett industrisamhälle under det senaste seklet har bl.a. inneburit en omfattande flyttning från landsbygden till tätorter och städer. Industrialiseringsprocessen har emellertid för såväl som andra industriländer medfört ökad materiell standard för de enskilda människorna. Samhället har tillförts ekonomiska resurser för angelägna reformer på olika områden. Målsättningen med dessa reformer har bl.a. varit att skapa en likvärdig ekonomiskt trygg tillvaro och ett större inflytande över den egna livssituationen för de enskilda människorna. Samhället har vidare fått resurser till en förbättrad offentlig service. Parallellt med industrialiseringsprocessen har en riksdagsmajoritet mot bestämda vilja fört en koncentrationsinriktad politik. Detta har bl.a. medfört en allt starkare befolkningskoncentration. Denna utveckling har varit särskilt markant och befrämjats av många koncentrationsdrivande politiska beslut. Med t.ex. särskilda administrativa regleringar har också utvecklingen på landsbygden direkt förhindrats. har i sitt politiska arbete hårt kritiserat den koncentrationspolitik som förts och föreslagit åtgärder för att lindra dess ekonomiska och sociala verkningar. Enligt vår mening tillgodoses kravet på en allsidig välfärd innefattande såväl goda ekonomiska levnadsbetingelser som en god livsmiljö bäst i ett decentraliserat samhälle. En balanserad utveckling är till fördel för såväl landsbygd som stadsbygd, inte minst storstäderna. tror på den enskilda människans initiativförmåga, kreativitet, förmåga och vilja att ta ansvar och fatta självständiga beslut samt vilja till solidaritet. Produktionsförutsättningar i form av mänskligt kunnande, samhällsinvesteringar och råvarutillgångar måste tas tillvara över hela landet. Det finns ett nära samband mellan ekonomisk utveckling och en bevarad ekologisk balans. En politik som inte tar hänsyn till kravet på en god miljö leder ofelbart till miljöskador som inte kan åtgärdas och därmed även till stora ekonomiska förluster för samhället. * Ökat stöd till kommersiell service på landsbygden innebärande bl.a. satsningar på lanthandeln. * Insatser för utbildning, forskning och breddat kultur- och föreningsliv och inrätttande av Landsbygdens forskningsråd. * En konsekvensanalys av statsbudgetens och skatteomläggningens effeKter för landsbygdsbefolkningen. * Skattebefrielse på alla biobränslen. * Höjt avdrag till /mil för arbetsresor. En viktig del i en politik för en decentralistisk utveckling och en bra miljö Mot. är insatser för att utveckla landsbygden. En levande landsbygd med ett vitalt A412 och differentierat näringsliv, fungerande service och ett öppet landskap m.m. har stor betydelse för långt fler än dem som är direkt engagerade i de areella näringarna. Det gäller alla som är bosatta på landsbygden och i dess tätorter men även för de större tätorternas befolkning. Landsbygdens utveckling och överlevnad är avgörande för hela framtid. Landsbygden rymmer naturresurser, miljövärden och kulturvärden av avgörande betydelse för hela folket. Dessa värden måste förvaltas, tillvaratas och vårdas för framtida generationer. Landsbygden måste därför utvecklas till gagn för hela befolkning. Det krävs mot denna bakgrund enligt vår mening ett åtgärdsprogram som främjar en positiv utveckling och tar till vara de möjligheter landsbygden erbjuder. bör enligt vår mening ta initiativ till att ett sådant program upprättas. I föreliggande motion redovisar vi de principiella förutsättningar som enligt vår mening bör ligga till grund för ett sådant åtgärdsprogram. Det krävs såväl infrastrukturella insatser som företagsinriktade och individinriktade åtgärder om den nuvarande utvecklingen mot en allt större koncentration av både befolkning och näringsliv skall brytas och vändas i sin motsats. En medveten planering och samordning inom och mellan olika samhällssektorer behövs. Det krävs också en helhetssyn från såväl beslutande politiska organ som statliga verk och myndigheter på central, regional och lokal nivå på planeringen av infrastruktur, bebyggelse, service m.m. Konkreta politiska beslut måste ta sikte på att skapa förutsättningar för en mer balanserad befolkningsutveckling i landet som helhet. Vid sidan av generella åtgärder som syftar till att skapa en bättre regional balans krävs riktade insatser i avsikt att rusta upp och utveckla landsbygdens basfunktioner. En levande landsbygd förutsätter bra kommunikationer, närhet till skolor, en fungerande service m.m. Målsättningen måste vara att Hela ska leva. Utvecklingen har således inneburit en allt starkare koncentration av befolkningen till storstäder och universitetsorter på bekostnad av landsbygden och dess tätorter. Detta har bl.a. inneburit en starkt snedvriden åldersstruktur i många avfolkningskommuner. Befolkningsomflyttningen har även medfört en alltmer ensidig könsfördelning beroende på att unga kvinnor av bl.a. arbetsmarknadsskäl tvingas flytta. vände utvecklingen och landsbygden fick som helhet en omfattande återflyttning av tidigare utflyttade och en omfattande nyinflyttning. Detta var uttryck för en reaktion mot koncentration och dålig boendemiljö i storstäderna och en vision om en bättre livsmiljö. Utvecklingen var inte enbart begränsad till tätortsnära landsbygdsområden utan gällde hela landet. 1980 hade t.o.m. skogslänens glesbygdskommuner ett inflyttningsnetto på drygt 1 000 personer. Utvecklingen stöddes av de dåvarande centerledda regeringarna och fick under dessa år en regeringspolitik som försökte främja en utveckling i hela landet Mot. bl.a. genom omfattande satsningar på småföretagsamhet, en ny jordbruks- A412 politik och inrättande av utvecklingsfonderna. Avsaknaden av en offensiv närings- och regionalpolitik efter regeringsskiftet medförde emellertid att den positiva trenden bröts. Ett bottenläge nåddes omkring mitten av . Flyttningsbalansen blev återigen negativ för glesbygden. De tidigare nämnda kommunerna i skogslänen förlorade t.ex. 1985 netto 1600 utflyttare. Utvecklingen påskyndades av den tredje vägens socialdemokratiska ekonomiska politik, vilken innebar en prioritering av storföretag och stora orter med starkt koncentrationsdrivande effekter som följd. Den negativa utvecklingen på landsbygden har i viss mån kommit i skymundan av den positiva utvecklingen för enstaka centra och vissa orter i skogslänen. Exempelvis har nästan hela haft en negativ utveckling medan har haft en kraftig tillväxt, vilket sammantaget resulterat i en befolkningsökning för länet som helhet. Enligt regeringens syn är då ett län i balans trots de betydande inomregionala skillnader som råder i länet. I tätortsnära landsbygdsområden har också på många håll en positiv befolkningsutveckling fortsatt, vilket även förgyllerstatistiken för glesbygden som helhet. Det finns en urbaniserad landsbygd, d.v.s. områden där de flesta pendlar till arbeten på andra orter och endast en liten del av befolkningen får sin utkomst inom de landsbygdsområden de är bosatta. Även om ett antal kommuner och kommundelar återigen kunnat uppvisa en nettoinflyttning är koncentrationstendenserna i samhället starka. Den positiva flyttningsstatistiken bygger på ett mycket bräckligt underlag. Flyttningsnettot skulle ha varit betydligt sämre om regeringens koncentrationsinriktade politik inte motverkats av det omfattande lokala utvecklingsarbete som startats på många småorter av både enskilda och kommuner. Befolkningsstatistiken har även påverkats av att flyktingar i betydande omfattning placerats i mindre kommuner. För storstäderna har den pågående befolkningskoncentrationen inneburit försämrad social- och naturmiljö, kommunikationsproblem och dyrt boende. Svårigheterna att få barnomsorg, äldreomsorg, skolutbildning m.m. att fungera tillfredsställande är stora. Påfrestningarna på den kommunala ekonomin blir allt större bl.a. genom att kraven på nyinvesteringar i infrastrukturen ökar. För landsbygden och dess tätorter har befolkningsunderlaget kraftigt minskat. Stora svårigheter har uppstått på grund av det vikande befolkningsunderlaget att kunna upprätthålla nödvändig offentlig och privat service. Landsbygden och dess tätorter har fått en kraftigt minskad andel av investeringar för underhåll och upprustning av infrastruktur, försämrad arbetsmarknad, minskat bostadsbyggande m.m. Utvecklingen har vidare skapat betydande skillnader i ekonomiska livsbe tingelser för de enskilda beroende på om man arbetar och bor på landsbyg- Mot. den eller i en stor stad. Utvecklingen har främst gynnat dem som i spekula- A412 tionssyfte kunnat utnyttja exempelvis den bristsituation som finns på bostads- och hyresmarknaden i koncentrationsorterna. Utvecklingen efter regeringsskiftet har medfört en allt kraftigare regional och inomregional obalans. Landsbygdens problem och framtidsfrågor har behandlats mycket styvmoderligt i samhällsarbetet. Mycket lite hänsyn har tagits till de speciella förhållanden som råder på landsbygden. den närings-, bostads-, trafik- eller utbildningspolitiska planeringen negligeras nästan helt behovet av en positiv utveckling på landsbygden. Den socialdemokratiska politiken har i hög utsträckning haft udden riktad mot landsbygden och de mindre kommunerna. Exempel på beslut initierade av den socialdemokratiska regeringen som motverkar en positiv landsbydsutveckling är bl.a. följande: - Slopat stöd till investeringar i alternativa energikällor - Stora neddragningar av anslagen till länsvägnätet - Minskat stöd till enskilda vägar - Höjd kilometerskatt och höjd bensinskatt - Indraget stöd till den kollektiva landsbygdstrafiken - Flyttningen av ansvaret för folkbokföringen från till de lokala skattemyndigheterna - Slopat sysselsättningsstöd i stödområde C - Försämrad skatteutjämning för utsatta kommuner. Det finns tiotals exempel på regeringsbeslut som motverkar landsbygd och småorter. Däremot är de beslut som syftar till att främja landsbygdens och de små orterna mycket få. Regeringens koncentrationsinriktade politik har också fått genomslag i de statliga verkens agerande. Posten, , , m.fl. har genomfört försämringar av servicen för landsbygdens folk. I årets budgetproposition framhåller föredraganden också bl.a. insatser för glesbygden och modernisering av det allmänna telenätet måste avvägas mot "verkets marknadsförutsättningar på andra områden. Företagen har också klart kunnat konstatera att den socialdemokratiska regeringen fört en koncentrationsinriktad politik och anpassat sin verksamhet efter detta. Överenskommelsen mellan socialdemokraterna och om finansieringen av den pågående skatteomläggningen innebär, att landsbygden och dess småorter drabbas särskilt hårt. Framför allt införande av moms på energi, med bl.a. kraftigt ökat bensinpris och försämrade konkurrensförhållanden för biobränslen, drabbar hårt landsbygdens folk. Även införandet av den s.k. hotell- och restaurangmomsen utgör ett kraftigt hot mot turistnäringen, vilket kan innebära svåra ekonomiska påfrestningar för företag i t.ex. fjälltrakterna och i övrig glesbygd. Även besluten om nominellt oförändrade reseavdrag och sänkningen av rätten till avdrag för resor i tjäns ten från /mil till /mil innebär kraftiga fördyringar för de boende på Mot. De sammantagna effekterna av skatteomläggningen medför A412 att möjligheterna att vara bosatt på landsbygden kraftigt försämras. Skarp kritik har också riktats mot skatteomläggningen av bl.a. detta skäl. Landsbygdskampanjen - Hela skall leva avslutades den av initierade s.k. landsbygdskampanjen. Kampanjen syftade till att försöka vända den negativa utvecklingen för landsbygden i länder. En av de viktigaste effekterna av landsbygdskampanjen är att idéer och förslag till många utvecklingsprojekt tagits fram av landsbygdens folk. Det är av avgörande betydelse för en positiv utveckling att människors engagemang tas till vara omgående. Detta har inte skett. Det är därför nödvändigt att de krav och förslag till åtgärder som framkommit genom kampanjen nu leder till omedelbara insatser från samhällets sida. Många förslag från bygdekommittéerna och landsbygdsriksdagen rör möjligheterna att utveckla landsbygdens näringsliv. De gäller bl.a. insatser för att underlätta småföretagsamhetens villkor samt åtgärder som syftar till att slå vakt om landsbygdens basnäringar. Kritiken mot förslag till förändringar i beskattningen som anses missgynna landsbygden, t.ex. höjd bensinskatt, är kompakt. Vikten av olika typer av stöd för att bibehålla och upprätta servicefunktioner, bevarat kulturlandskap, utvecklat kulturliv, förenklad offentlig administration m.m. är andra exempel på förslag som framförs. Det bör slutligen understrykas att man genomgående betonar nödvändigheten av en levande landsbygd som ett led i strävandena att motverka miljöförstöringen och skapa förutsättningar för god livsmiljö i både storstad och glesbygd. Över 300 förslag från landsbygdskampanjen överlämnades till företrädare för de politiska partierna vid en landsbygdsdag som anordnades på . Inget av förslagen har föranlett någon åtgärd från regeringens sida. Den dåvarande industriministern konstaterade att 35 000 människor har deltagit i studiecirklar, vars syfte är att ta fram lokala handlingsplaner och utvecklingsprojekt. Uppemot 150000 människor har varit med i lokala utvecklingsgrupper. Uppemot 800 bygdekommittéer har anslutit sig till den . Industriministern underströk vidare att Hela ska leva-kampanjen är den största mobiliseringsrörelsen någonsin på den svenska landsbygden. måste vi också se till att den kraften hålls vid liv också . Den enda konkreta åtgärd från regeringens sida som industriministern aviserade i sitt tal på var att förslagen från landsbygdskampanjen skulle överlämnas till den regionalpolitiska utredningen. Den regionalpolitiska kommittén har sedermera avslutat sitt arbete utan att den utlovade seriösa beredningen av förslagen genomförts. Analysen beträffande landsbygdens problem och utvecklingsmöjligheter är bristfällig 10 och förslagen till åtgärder från majoriteten i utredningen är försumbara. Detta förhållande har skarpt kritiserats i en omfattande reservation från cen- A412 terns representant i utredningen. Utredningens majoritetsförslag riskerar om det genomförs - kraftigt försämra möjligheterna till en positiv utveckling för landsbygden och dess tätorter. Regeringens bristande intresse för landsbygdsfrågorna bekräftades också av den kritik som riktades mot regeringen från glesbygdsdelegationen. Ordföranden begärde att få bli entledigad från sitt uppdrag och motiverade detta med bl.a. följande: Jag har fört diskussioner med och försökt förmå arbetsmarknadsminister och hennes departement att engagera sig och inse att nu växer fram nya möjligheter för en offensiv politik för landsbygden. Möjligheter som dock kräver ett nytänkande från den regionalpolitisk! Jag har upplevt ett mycket starkt stöd från landsbygden och de som engagerat sig i kampanjen. Jag har dessutom grundat mitt agerande på en helt enig glesbygdsdelegation. Tyvärr måste jag konstatera att glesbygdsdelegationens synpunkter mötts av ringa intresse, för att inte säga oförståelse och misstro, från sida. Med anledning av glesbygdsdelegationens kritik begärde vi från sida en särskild riksdagsdebatt om landsbygdens utveckling. Några positiva besked från regeringens sida gavs dock inte utan den dåvarande arbetsmarknadsministern valde att helt krypa bakom det pågående utredningsarbetet. I den föreliggande budgetpropositionen tas inte vare sig de regional- eller landsbygdspolitiska frågorna upp utan en särskild proposition aviseras till senare i vår. Från sida kommer vi när propositionen presenteras att ta upp den konkreta fördelningen av medel, glesbygdsdelegationens roll, organisatoriska åtgärder för att fullfölja landsbygdskampanjen m.m. Vi återkommer även till väganslagens storlek och fördelning när propositionen om infrastrukturen inom trafikområdet läggs. Centerförslag för en ny landsbygdspolitik Allmänt Det krävs således enligt vår mening en ny syn och en ny politik om utflyttningen skall kunna vändas i långsiktigt varaktig inflyttning. Den nuvarande utvecklingen riskerar leda till att många bygder helt utarmas inom . Ett bibehållet engagemang och en fortsatt framtidstro hos de många människor som deltagit i landsbygdskampanjen förutsätter vidare, att de idéer och intentioner som presenterats omsätts i praktiken. Ett fortsatt utredande 11 leder till att entusiasmen svalnar och att planerade insatser inte kommer till Mot. 1989/90 stånd. Landsbygdskampanjens intentioner och idéer är därför en central del av den politik för en levande landsbygd som förordas i föreliggande motion och som måste prägla den kommmande propositionen. Detta är en förutsättning om skall få reella möjligheter att ta beslut om konkreta riktlinjer och anvisa resurser för att utveckla landsbygden och för att ge målsättningen Hela skall leva ett reellt innehåll. Från sida har vi i annat sammanhang föreslagit kraftiga förstärkningar i syfte att förbättra landsbygdens infrastruktur genom satsningar på skola, vägar, kommunikationer, vägar, skatteutjämning, småföretagsamhet, återföring av vattenkraftens övervinster till vattenkraftsregionerna m.m. I en omfattande reservation till regionalpolitiska kommitténs betänkande redovisar centerrepresentanten i utredningen bl.a. förslag till insatser i avsikt att främja landsbygdsutvecklingen. I reservationen konstateras bl.a. att såväl samhällets regelsystem som det konkreta regionalpolitiska stödet får en sådan utformning att landsbygdsbefolkningens inneboende vilja och kreativa förmåga till utveckling och förnyelse av levnadsvillkoren på landsbygden och i dess tätorter inte motverkas utan stimuleras. Det krävs således, framhålls det i reservationen, dels insatser i form av ökade ekonomiska resurser/investeringar i infrastruktur och näringsliv, dels att byråkratiska hinder för företag och enskilda att utvecklas och ta framtidsinriktade initiativ elimineras. I reservationen föreslås att ett särskilt landsbygdsutvecklingsanslag införs och anvisas för detta ändamål. I reservationen finns även ett flertal andra förslag som tar sikte på att främja landsbygdens utveckling och som enligt vår mening är centrala i åtgärdsprogram för landsbygden. alternativ till finansiering av skatteomläggningen innebär också att låg- och medelinkomsttagare skyddas på ett bättre sätt. Landsbygdsbefolkningen har genomsnittligt låga inkomster. Enligt vår mening är det orimligt att finansieringen av skatteomläggningen till så stor del får bäras av låginkomsttagare. Vi motsatte oss vidare bl.a. att moms på energi skulle införas. Vi krävde kraftiga förbättringar av reseavdragen både för arbetsresor och resor i tjänsten samt bibehållen lägre byggmoms m.m. I det pågående integrationsarbetet med EG är det viktigt att landsbygdsfrågorna tas i beaktande. Inför de förestående förhandlingarna med EG om ett närmande är det väsentligt med en offensiv landsbygds- och regionalpolitik som motvikt till EG-marknadens koncentrationstendenser. EG-frågorna behandlas i en särskild motion från sida. Åtgärdsprogram för landsbygdsutveckling Mot. Vi anser att samhällsplaneringen skall utgå från att befolkningen på landsbygden skall öka. Bl.a. kan förutsättningar för en sådan ökning skapas genom de möjligheter till en mer diversifierad arbetsmarknad som den nya tekniken ger. Den kommunala planeringen bör starkt verka för att varje socken/församling får en positiv befolkningsutveckling. I norra bör den enskilda byn vara utvecklingsenhet. På de flesta håll måste svaga länkar i kedjan förstärkas, d.v.s. på många små orter måste målsättningen vara ökad befolkning. Endast med ett tillräckligt tätt nät av småorter som utvecklas kan vi garantera likvärdiga levnadsbetingelser i alla delar av landet. Vi vill vidare understryka att administrativa och statistiska regler inte får avgöra om en by eller ort skall få utvecklas. Det är de lokala förutsättningarna som måste få avgöra formerna för samhällsplaneringen. På åtskilliga håll är tätortsnätet alltför glest för att motsvara kraven på service och närhet för landsbygdsbefolkningen. Från kommunernas sida bör man sträva efter att ta fram byggnadsplaner anpassade till en sådan decentraliserad bebyggelsestruktur. - Rusta upp landsbygdens vägnät Bra och fungerande kommunikationer är en grundläggande förutsättning för ett boende på landsbygden och i dess tätorter. De som bor på landsbygden har ofta långa pendlingsavstånd och lång väg till centralorten, service, skolor, läkarvård etc. Det är därför väsentligt att betydande resurser av väganslagen riktas mot landsbygdens vägnät. har ofta det lågtrafikerade vägnätet fått stå tillbaka för satsningar på motortrafikvägar och andra stora leder. Vi anser därför att ett tioårigt program för förstärkning och beläggning av allmänna grusvägar skall tas fram. Utöver dagens obetydliga satsningar skall 1000 milj. kr. avsättas av väganslagen till beläggning av grusvägar. Kollektivtrafiken är även viktig för landsbygden. Den hittillsvarande utvecklingen har inneburit betydande indragningar av järnvägslinjer och stationer på landsbygden. har blivit ett trafiksystem främst för transporter mellan stora befolkningscentra och företag med mycket stora transportvolymer. Vi återkommer till dessa frågor som ovan nämns när den infrastrukturella propositionen presenteras. - Tele- och datakommunikationer Bra telekommunikationer för bl a datatrafik är av största betydelse för att företag skall kunna etablera sig på landsbygden. Hög kapacitet och teknik på området har framförallt förbehållits vissa orter och linjenät. Det är enligt vår mening väsentligt att hela landet får tillgång till avancerad teknik och avancerat tekniskt kunnade. - Bostäder för ungdomar Bostadsbyggandet i småorterna har nästan uteslutande skett i form av friliggande småhus. Endast i utpräglade bruksorter och större landsortssamhällen har hyresfastigheter byggts. Denna bebyggelsestruktur gör det i allmänhet omöjligt för unga människor att bosätta sig i småorter direkt när de flyttar hemifrån.