ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Ub36 · 1990-03-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub36 av (fp, m, c, vpk, mp) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning I sin anslagsframställning har UHÄ föreslagit att tio professurer inrättas inom det konstnärliga området /91-1992/93. Två professurer föreslås vara förenade med forskning, av vilka den ena avser ergonomi vid i och den andra designmetodik vid i . Åtta av professurerna föreslås vara förenade med konstnärligt utvecklingsarbete. Av dessa åtta nöjer sig regeringen med att föreslå en enda, nämligen en professur i kördirigering och körsång vid i från . Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen inte vill inrätta de av UHÄ föreslagna professurerna. Det innebär en allvarlig begränsning av den plan för förstärkning av det konstnärliga utvecklingsarbetet som de konstnärliga högskolorna så länge efterlyst. På flera av de berörda områdena -1.ex. musikdramatik, dans och teater har förpliktande traditioner och en stark internationell position. Men ämnena har ännu inte fått samma akademiska status som i många andra länder. Inrättandet av professurer skulle ge en välmotiverad stimulans åt de konstnärer som vill ägna sig åt utvecklingsarbete på högskolenivå. Vi föreslår därför att ytterligare tre professurer inrättas , nämligen i orgelspel vid i , i musikdramatisk gestaltning vid i samt i musikdramatisk gestaltning vid i . De övriga fyra professurerna föreslås inrättas , nämligen i koreografi vid , i violinspel vid i , i musikalisk instudering vid i samt i dramatik vid /i . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att bemyndigar regeringen att inrätta professurer på det konstnärliga utvecklingsarbetets område i enlighet med vad som förordats i motionen, 2. att begär att regeringen återkommer till i budgetpropositionerna /92 och 1992/93 med förslag till kompletterande resurser. (vpk) () () () 1989/90 Ub36
mot · GD02Ub39 · 1990-03-16 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub39 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Det finns områden av vikt för forskning och utveckling med speciell betydelse för . Det är angeläget att dessa uppmärksammas. Vad avser den marinbiologiska forskningen kan konstateras att denna koncentrerats till tre centra för att studera /, och . Den tidigare verksamheten i har kommit på undantag vilket är bekymmersamt. De stora problemen när det gäller vattenmiljön föreligger ju i , och . Dessa områden är ur geografisk synpunkt avlägsna från de tre institutioner som man nu satsar på. Detta kan speciellt leda till svårigheter när det gäller övervakningen av de aktuella vattenområdenas förhållanden. En adekvat marinbiologisk övervakning av sydsvenska vattenområden måste bevakas och forskningen säkras. Diskussioner har förekommit inom om tillskapandet av ett särskilt universitet i medicinsk teknologi vad gäller management och teknikutvärdering. Härvid har varit det mest aktuella lokaliseringsalternativet. Sådan utbildning torde vara synnerligen angelägen, inte minst med hänsyn till att större delen av den avancerade medicinskt tekniska utrustningen i står outnyttjad på grund av bristande underhållsmöjligheter. Det torde vara angeläget att vårt land ställer sig positivt, att propåer om ett sådant WHO-universitet aktualiseras och att den diskuterade förläggningen till understödjes. När det gäller utvecklingen av avancerad medicinsk teknik, som exempelvis transplantationsverksamhet och nya diagnostiska metoder, har en klar tendens att koncentrera detta till och möjligen kunnat konstateras. Detta är klart hämmande för utvecklingen vid övriga medicinska lärosäten. Vidare kan konstateras att även tekniker som från början varit avancerade utan större svårighet kan göras mera allmänt tillgängliga såsom de tekniskt föga komplicerade hjärttransplantationerna och njurstenskrossarna. Trots detta kvarhåller man koncentrationskraven. Speciellt allvarligt blir problemet på transplantationsområdet. För att på rätt sätt kunna ta till vara tillgängliga organ fordras fyra centra för denna verksamhet. Att förneka två av dessa centra rätten att på sina egna patienter transplantera uttagna organ kommer att på ett förödande sätt minska intresset för och aktiviteten i organomhändertagandet. Det är angeläget att få en bättre spridning av utvecklingen av ny medicinsk teknik och likaså att onödiga restriktioner successivt avvecklas. R-listorna bör därför avskaffas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om marinbiologisk forskning i , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ett WHO-universitet i medicinsk teknologi,1] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utveckling av ny medicinsk teknologi.1] () Per Stenmarck (m) 1989/90 Ub39 ' 1989/90:So30
mot · GD02Ub41 · 1990-03-19 00:00:00 — av m.fl. (m, s, fp, c, vpk, mp) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning 1989/90 Ub4148 Ett av de samhällsvetenskapliga forskningsområden som i regeringens proposition ges ökade resurser i form av professurer och andra forskartjänster är socialpolitikens område. I föreslås en professur i nationalekonomi med inriktning på fördelningsfrågor, i och föreslås professurer i sociologi med inriktning på socialpolitik. Inrättandet av dessa tjänster har samband med att Delegationen för social forskning, Dsf, som finansierat en omfattande socialpolitisk forskning, föreslås avvecklad och ersatt med ett nytt forskningsråd och att en del av dess medel överförs till universiteten som grundforskningsmedel. I stora universitetsämnen som sociologi, nationalekonomi och socialt arbete skall det normalt finnas flera potentiella sökande till tjänster med inriktning på socialpolitik. I dessa ämnen ingår socialpolitska frågeställningar såväl i undervisningen på grundnivå som i forskarutbildningen. Det är också utifrån dessa ämnen som merparten av den socialpolitiska forskningen i bedrivs. Samhällsvetenskapliga fakulteten vid föreslås i propositionen få den socialpolitiska forskningen stärkt med en ny professur i rättssociologi med socialpolitisk inriktning (s. 254). Detta innebär enligt vår uppfattning en ämnesavgränsning som leder till en alltför snäv specialisering. Rättssociologi i sig är ett litet ämne, och det finns redan en professorstjänst i , men inte i övriga delar av landet. Vidare är ämnet rättssociologi inom området för socialpolitisk forskning av mindre betydelse såväl nationellt som internationellt, i motsats till sociologi, nationalekonomi, socialt arbete och socialrätt. För att kunna ge den socialpolitiska forskningen vid ett bredare stöd borde den föreslagna professurens ämnesbeskrivning ges samma lydelse som motsvarande tjänster i och . Vi föreslår därför att den i proposition 1989/90:90, s. 254, föreslagna professuren i rättssociologi med socialpolitisk inriktning ändras till sitt innehåll och förs över till rubriken sociologi med inriktning på socialpolitik och med samma motivering som förslaget till tjänst i . Med hänvisning till det anförda hemställs att med avslag på regeringens förslag om inrättandet av 1 1989/90. en professur i rättssociologi med socialpolitisk inriktning beslutar in- Mot. rätta en professur i sociologi med inriktning på socialpolitik vid Lunds Ub41 () () () () (vpk)
mot · GD02Ub42 · 1990-03-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub42 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Enligt proposition 1989/90:90 bör för alla lärartjänster inom högskolan med undantag av tjänsterna inom det konstnärliga området krävas avlagd doktorsexamen. Det finns en risk för att högskolans kunskapssyn onödigtvis främjar ett synsätt enligt vilket teori och praktik skiljs åt och den teoretiska kunskapen får företräde framför den praktiska. Den för högskolan centrala frågan är i detta läge: vilka kunskapsslag - eller vilka aspekter på kunskap - skall gälla? Det brukar visserligen ofta sägas att frågor om kunskapens kvalitet skall vara högskolans ensak, men detta är till slut en frihet bara för vissa kunskapsslag: de som företräds av nu existerande fakulteter samt de konstnärliga kunskaperna. För t.ex. lärarnas och sjuksköterskornas kunskap är det andra villkor. Företrädarna för dessa kunskapsområden avses inte få tillgång till högre lärartjänster i högskolan (högskolelektor) om de inte har disputerat eller har motsvarande vetenskapliga kompetens. Det är den - på många sätt förtjänstfulla - vetenskapen som gäller. Varför gäller inte den - på många sätt förtjänstfulla - praktiska lärarkunskapen eller vårdkunskapen väl så mycket i ett sammanhang som det nu aktuella? Ett viktigt skäl för att praktikerkunskapen bör få en accepterad ställning inom högskolan är att det är högskolan som fått sig anförtrodd att utbilda kvalificerade yrkeskvinnor och yrkesmän för sådana uppgifter som t.ex. sjuksköterskans och lärarens. Skälet kan sammanfattas i att praktikerkunskapen behövs för samhällets skull. Det finns visserligen vetenskaper om dessa yrkesområden och deras villkor. Men kunskapen /' att vårda eller undervisa är av annat slag, liksom konsertviolinistens kunskap inte är musikvetenskapsmannens. Detta resonemang bör äga tillämpning även vid utformningen av behörighetsbestämmelser för vissa högre lärartjänser inom högskolan. Dokumenterad förmåga i fråga om t.ex. praktisk undervisningskunskap bör - när det gäller högre tjänster på lärarutbildningsområdet- kunna vara behörighetsgivande. Bedrivande av utvecklingsarbete på undervisningskunskapens område - och då av hög klass - har ett självklart värde för detta högskoleområde. Det finns viktig kunskap inom högskolan som inte utan vidare låter sig inrymmas i gängse fakultetsämnen. Dokumenterad praktikerkunskap på t.ex. lärarutbildningsområdet bör kunna jämställas med bedrivande av konstnärligt utvecklingsarbete på det konstnärliga området när det gäller behörighet till högre lärartjänst. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till kompletterande behörighetsbestämmelser när det gäller högre lärartjänst inom vissa kunskapsområden av högskolan. () Per Stenmarck (m) 1989/90 Ub42
mot · GD02Ub43 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub43 av och (båda m) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Regeringen föreslår att särskilda medel ställs till förfogande för forskningsstödjande åtgärder vid de mindre och medelstora högskolorna. Sammanlagt föreslås för perioden en höjning av basen med . Resurserna för enheter med fast forskningsorganisation skall också användas för insatser vid de mindre och medelstora högskolorna. Dessa högskolors lärare skall ges möjligheter och medel till forskning inom fakultetsresursernas ram. Vidare förutsätts en ökad övergång till forskarutbildning av studerande som genomgått grundutbildning vid de mindre och medelstora högskolorna och av ej forskarutbildade lärare vid högskolorna. Av propositionen att döma verkar det som om arbetet inom fakulteter och organisationer allt mer läggs upp med beaktande av att också lärarna vid de mindre och medelstora högskolorna skall integreras i verksamheten. I praktiken är det emellertid knappast så. Om de uppställda målen om lika delaktighet i forskning och forskarutbildning skall uppnås krävs en ökad satsning inte minst på de medelstora högskolor, t.ex. högskolan i , för vilka fakulteterna har ett ansvar. Vi anser att bör markera att universitetens och de tekniska högskolornas insatser för de mindre och medelstora högskolorna bör genomföras och ökas i samverkan med de nämnda högskolorna. Det bör bl.a. innebära att den s.k. rörliga resursen kan garanteras och i vissa fall ges en viss ökning. Självfallet bör användningen av de medel som ställs till förfogande följa samma vetenskapliga kriterier som allmänt gäller för forskning och utveckling. Det bör även ges möjlighet för t.ex. högskolan i att genom medel från fakultetsresurserna inrätta doktorandtjänster för innehavare som föreslås av fakultetsnämnd. Övergången från utbildningsbidrag till doktorandtjänst som finansieringsform för doktorandstudier kan annars missgynna studerande från de mindre och medelstora högskolorna. Vi anser dessutom att möjligheten att uppbära studiemedel bör vara kvar för forskarstuderande, som ser studielån som en möjlighet att delfinansiera sin forskarutbildning. Detta är betydelsefullt inte minst för dem som väljer en längre studietid för att kunna förvärvsarbeta vid sidan av studier inom t.ex. humaniora och samhällsvetenskap. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat stöd från fakulteterna till de mindre och medelstora högskolorna, 2. att med avslag på propositionen beslutar att studiemedel även fortsättningsvis skall kunna utgå för forskarutbildning. 1989/90 Ub43
mot · GD02Ub45 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub45 med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Forskningsanslag till högskolan för lärarutbildning i Högskolan för lärarutbildning i (HLS) är landets enda specialhögskola för lärarutbildning. Det är också landets klart största : ca 5 000 årsstudieplatser, omkring 600 anställda. HLS kom till 1977 genom en sammanslagning av flertalet lärarutbildningar i . Denna nya högskola tillfördes emellertid inga nya medel för forskning eller några resurser för att utveckla och bygga upp forskning inom undervisningsområdet. Man förde med sig ett litet fakultetsanslag i form av lönemedel med kringkostnader för de tre professorstjänster som tidigare inrättats vid i . En klar obalans råder mellan HLS anslag för grundutbildning (145 milj. kr. 1990/91) och detta jämförelsevis marginella fakultetsanslag (ca 5,4 milj. kr. 1990/91). Formellt tillhör HLS de elva högskoleenheter som har fasta forskningsresurser. Reellt har emellertid HLS till stor del kommit att präglas av samma förhållanden som råder vid de mindre och medelstora högskolorna. Sålunda saknar det övervägande flertalet av högskolans lärare forskarutbildning och av högskolans femton institutioner saknar alla utom en basresurser för forskning. Stora behov av forskningsstödjande åtgärder föreligger. HLS är också den enda av högskolorna med fasta forskningsresurser som saknar fakultetsorganisation. HLS får enligt regeringens proposition 1989/90:90 om forskning varken del i de 30 milj. kr. som föreslås i ökning av de forskningsstödjande åtgärderna vid mindre och medelstora högskolor eller i nämnvärd utsträckning del i de resurser som tillförs de större högskolorna för nya professurer m.m. Att bygga upp fasta resurser för forskning med inriktning mot skola, undervisning och barnomsorg är en utomordentligt angelägen uppgift. Inom HLS har en intressant utveckling kommit igång i riktning mot att utveckla tvärvetenskapliga forskningsprogram, att bygga upp centrumbildningar som fora för idéutbyte och kontaktytor mellan högskolan och samhället och att stärka den vetenskapliga potentialen och kompetensuppbyggnaden. Här kan bl.a. framhållas det specialpedagogiska området, där en ny utbildning startar /91 och där kraven på forskning och forskningsankytning härigenom ökat. HLS har här byggt upp kompetens i form av en fruktbar forskningsmiljö. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att högskolan för lärarutbildning i erhåller medel för forskningsstödjande åtgärder av samma omfattning som föreslås för de mindre och medelstora högskolorna att finansieras av medel till regeringens disposition, 2. att beslutar att en professur i specialpedagogik inrättas vid högskolan för lärarutbildning i . 1989/90 Ub45
mot · GD02Ub46 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub46 med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Forum för kvinno- och jämställdhetsstudier vid högskolan i Utbildnings-, forsknings- och informationsverksamhet kring kvinno- och jämställdhetsfrågor har under bedrivits vid högskolan i . Med hjälp av FOMI-medel bildades ett forum för kvinno- och jämställdhetsstudier i syfte att ge denna verksamhet en säkrare bas och därigenom bidra till dess vidareutveckling. har i sin anslagsframställning till UHÄ äskat medel för fortsatt stöd till detta forum. I sin anslagsframställning hörsammade UHÄ detta genom att /91-1992/93 föreslå en ökning av de särskilda medel som ges till jämställdhetsforskning för att ge möjlighet att stödja det nystartade forum för kvinno- och jämställdhetsstudier vid högskolan i . Detta kan göras på så sätt att anslagsposten 5, E 12, avsnitt 17.2, som UHÄ disponerar för fora för kvinnliga forskare m.m. omfördelas på sätt som UHÄ finner rimligt, till förmån för forum för kvinno- och jämställdhetsstudier vid högskolan i . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om omfördelning av medel till förmån för forum för kvinno- och jämställdhetsstudier vid högskolan i .
mot · GD02Ub47 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub47 med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Sedan en botanisk institution inrättades vid regleras förhållandet mellan staten och i särskilt avtal. Enligt det ursprungliga avtalet åtog sig staten att lämna årliga driftbidrag motsvarande av budgeten. Detta avtal sades ensidigt upp av staten från och med /86, trots att avsikten med det ursprungliga avtalet inte kan ha varit någon annan än att det avsåg ett permanent åtagande. Detta framgår av de övriga villkor som avtalet omfattade. Det avtal som gäller innebär att statsbidraget reducerats till av driftskostnaderna för trädgården. Denna andel motsvarar inte på något sätt den nytta staten har av . Den står också i skarp kontrast till de statsbidrag som utgår till de i , och , vilka motsvarar i genomsnitt av driftskostnaderna. För nästkommande budgetår har regeringen i proposition 1989/90:90 på anslaget för Matematisk-naturvetenskapliga fakulteterna vid beräknat oförändrat för den . I övrigt hänvisar regeringen till pågående förhandlingar med . Från och med /92 föreslår regeringen att bidraget anvisas under en särskild anslagspost. De förhandlingar regeringen hänvisar till inleddes med en förberedande kontakt. Nästa sammanträffande beräknas äga rum efter det att motionstiden för forskningspolitiska propositionen gått ut. Det är således fortfarande oklart vilket resultat dessa förhandlingar kommer att leda till. Denna handläggning visar hur otillfredsställande de nuvarande relationerna mellan och staten är i fråga om statens engagemang i , trots dess ostridigt mycket stora värde för den botaniska institutionen vid . Det är nödvändigt att staten ikläder sig ett långsiktigt ansvar för den andel av driftskostnaderna för som kan bedömas motsvara statens intresse. De förhållanden som borde vara vägledande för statens engagemang i framgår närmare av motion 1989/90:Ub559 av m.fl (m). Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statens långsiktiga ansvar för och engagemang i . 1989/90 Ub47
mot · GD02Ub48 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90: Ub48 av m.fl. (s) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Under har både utbildnings-, forsknings- och informationsverksamhet kring kvinno- och jämställdhetsfrågor bedrivits vid högskolan i . bildades här med hjälp av FOMI-medel ett forum för kvinno- och jämställdhetsstudier i syfte att ge denna verksamhet en säkrare bas och därigenom bidra till dess vidareutveckling. har högskolan i i sin anslagsframställning till UHÄ äskat medel för fortsatt stöd till detta forum. UHÄ hörsammade detta genom att i sin anslagsframställning /91-1992/93 föreslå en ökning av de särskilda medel som ges till jämställdhetsforskning så att möjlighet finns att stödja det nystartade forum för kvinno- och jämställdhetsstudier vid högskolan i . Detta kan göras på så sätt att anslagsposten 5, E 12, avsnitt 17.2, som UHÄ disponerar för fora för kvinnliga forskare m.m. omfördelas på sätt som UHÄ finner rimligt, till förmån för forum för kvinno- och jämställdhetsstudier vid högskolan i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om omfördelning av medel till förmån för forum för kvinno- och jämställhetsstudier vid högskolan i . () ()
mot · GD02Ub51 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:Ub51 med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning Vårdforskningen bör bli en självständig disciplin med egen fakultet Den tvärvetenskapliga bas som vårdforskningen nödvändigtvis måste vila på skapar speciella problem, som kräver en god organisatorisk lösning. De initiativ som föreslås i propositionen för att stärka vårdforskningen är bra men otillräckliga. Ytterligare satsningar behöver göras såväl inom den kliniska verksamheten som inom vårdhögskolorna. Den kommande högskolan som bedriver de s.k. medellånga vårdutbildningarna har på grund av bristande forskningsresurser i form av tjänster och forskarutbildade personer inte kunnat utveckla sin forskning i tillräcklig omfattning. Antalet disputerade från de medellånga vårdutbildningarna ökar dock snabbt och är ca 80 st. Genom att vårdforskningen saknar en egen fakultet hänvisas den nu till andra etablerade discipliner för att få medel för sin forskning. Därmed riskerar den att bli sedd, framför allt som en hjälpdisciplin till andra discipliner, t ex den medicinska vetenskapen, som det tvärvetenskapliga perspektivet kan försvåras. Det kommunala huvudmannaskapet försvårar också forskningsuppbyggnaden. Propositionen tycks verka för att bibehålla vårdforskningen beroende av andra discipliner. I den hävdas t ex att en egen organisation skulle begränsa utvecklingsmöjligheterna för vårdforskningen då den övriga delen av högskolan skulle känna sig befriad från ansvaret för den. Ett sådant resonemang anger ett perspektiv som innebär att man låser vårdforskningen i ett beroendeförhållande. I stället borde det omvända perspektivet råda och vårdforskningen stärkas successivt och göras självständig med en egen fakultet och egna forskningsmedel. Nuvarande organisation innebär att medel avsedda för vårdforskningen kan ses som ett allmänt resurstillskott till statlig högskola/forskning som inte kommer vårdforskningen till del. Med en egen organisation kan vårdforskningen stärkas och profilera sig och även bli erkänd som likvärdig andra discipliner. Med stöd av det anförda hemställs ^ * att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en särskild fakultet för vårdforskning.