mot · GD02A252 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:A252 av m.fl. (m) J v ' Mot. Arbetsmarknadspolitiken 1989/90 Den verkliga bildén 2 Från efterkrigsprogram till tredje vägen 4 En värld i förändring 5 3.1 Från jordbrukssamhälle till industrisamhälle 5 3.2 En ny epok - människans samhälle 5 3.3 En europeisk arbetsmarknad 6 Politik för tillväxt och arbete 7 4.1 Arbetstagarnas marknad 8 Arbetsmarknadspolitikens syfte och inriktning 9 5.1 AMS och arbetsmarknadsverket 10 5.1.1 () 10 5.2 Sysselsättningsskapande åtgärder 12 5.3 Åtgärder för unga 13 6.1 Allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring 16 6.2 Tillfälliga förändringar i nuvarande arbetslöshetsförsäkring 16 6.4 Äldre arbetslösa 17 Arbete åt handikappade 18 Arbete åt invandrare 21 1 1989/90. Den verkliga bilden Mot-1989/90 Regeringen förmår inte längre dölja att den ekonomiska utvecklingen riskerar att hota såväl sysselsättning som ekonomiska välstånd. Den negativa ekonomiska utvecklingen kan i väsentlig utsträckning härledas till förhållandena på arbetsmarknaden. hotar den ekonomiska utvecklingen att leda till en situation med ökad arbetslöshet. senaste barometer indikerar fallande efterfrågan på svenska produkter och förebådar ökad arbetslöshet. Den höga sysselsättningsnivån och den låga öppna arbetslösheten har dolt de kraftiga obalanser som, , oberoende av konjunkturerna, råder på svensk arbetsmarknad. Även under lågkonjunkturerna har bristen på utbildad arbetskraft varit påtaglig. I högkonjunktur leder bristen på arbetskraft till allvarliga problem såväl inom näringslivet som inom den offentliga sektorn. Trots den höga sysselsättningsnivån och den låga öppna arbetslösheten är det verkliga antalet som står utanför arbetsmarknaden högt. Många grupper har problem med att hävda sig på arbetsmarknaden, inte minst handikappade och invandrare. Den trendmässiga uppgången av personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, som vi tidigare fäst uppmärksamheten på, har också präglat . Den öppna arbetslösheten återspeglar bara en del av den verkliga arbetslösheten. Därtill kommer de av arbetsmarknadsskäl förtidspensionerade. I inget annan land är frånvaron så hög som i . Det goda sysselsättningsläget beror delvis på behovet av att ersätta frånvarande personal. Öppen och dold arbetslöshet I arbete m rekrstöd Källa: SCB och AMS Diagram 2 Mot. Total frånvaro p.g.a. ohälsa A252 1968 70 72 74 76 78 80 82 84 86 88 (RFV fakta sid 66) Utslagningen ur arbetslivet är omfattande. förtidspensioneras ca 55 000 personer. Totala antalet förtidspensionärer uppgår till ca 350000 personer. Den ökning av arbetstiden som registreras är huvudsakligen hänförlig till företagare och deras medhjälpare. Den tredje vägens ekonomiska politik som socialdemokraterna drivit har prioriterat full sysselsättning. Resultaten kan nu sammanfattas på följande sätt: - Pris- och kostnadsökningarna är väsentligt högre än i våra konkurrentländer. Svenska företag förlorar marknadsandelar såväl på export- som hemmamarknaderna. - Den ekonomiska tillväxten är låg. Produktivitetsökningen ligger på en låg nivå. - Underskottet i bytesbalansen ökar i snabb takt. Om inte radikala förändringar sker, hotar finansministern med ett arbetslöshetens stålbad. Det är tillfredsställande att notera att regeringen nu är medveten om den egna politikens misslyckande och delvis förefaller vara beredd att åtminstone utvärdera den. Ett tecken på detta är det stora antal arbetsgrupper och utredningar som regeringen tillsatt trots att avslagit moderata förslag med krav på utvärderingar eller förändringar. Från efterkrigsprogram till tredje vägen Arbetsmarknadspolitiken syftar till det allmänt accepterade målet: full sysselsättning. Den socialdemokratiska politiken har byggt på ambitionen att med full sysselsättning, internationell konkurrenskraft och låg inflation åstadkomma en kraftig löneutjämning. Förutsättningen har varit en stark central byråkrati, starkt centralstyrda fackliga organisationer och en omfattande lagstiftning med vissa planekonomiska inslag. £)e förväntade effekterna av den förda politiken har motverkats genom att stödet till arbetslösa samt företag och regioner i kris utformats så att de inte medverkar till den såväl yrkesmässiga som geografiska rörlighet som politiken förutsätter. Dessutom har den för västvärlden unikt stora offentliga sektorn bidragit till inlåsningen av arbetskraft. En omfattande byråkrati har dessutom byggts upp för att förvalta arbetsmarknadspolitiken. De enskilda arbetstagarnas och arbetsgivarnas handlingsförmåga har kringskurits i takt med deras växande beroende av politiska beslut och offentliga medel. Arbetsmarknaden och arbetslivet har funktionssocialiserats. Grundbulten i arbetarrörelsens strategi har varit den solidariska lönepolitiken i kombination med ett konfiskatoriskt skattetryck. Politiken har förutsatt en omfattande statlig näringspolitik och ett stort inslag av arbetsmarknads- och regionalpolitik. För att korrigera effekterna av den solidariska lönepolitiken och det höga skattetrycket på kapitalbildningen har den socialdemokratiska politiken också krävt kollektiv kapitalbildning. De negativa effekterna av denna politik blev delvis uppenbara , då den svenska ekonomin visade allvarliga balansproblem. Dessa överskuggades emellertid av konjunkturella och strukturella problem orsakade av den förändrade internationella ekonomi som var en följd av oljeprisökningarna. Först , sedan den socialdemokratiska politiken återigen, nu i form av den tredje vägens ekonomiska politik, fått genomslag, har modellens svagheter, trots den långvariga högkonjunkturen, återigen manifesterats. Situationen har försvårats av att lönebildningen numera sker enligt helt andra principer än de som den socialdemokratiska modellen förutsätter. Den solidariska lönepolitiken utgår dels från arbetets art utan hänsyn till företagens, eller branschernas lönsamhet, dels från en starkt sammanpressad lönespännvidd. En sådan politik kan vara framgångsrik på en arbetsmarknad där arbetstagarna är i stort sett jämförbara och utbytbara med varandra. Så var förhållandena i viss mån under den arbetskraftsintensiva industriepok som efterträdde jordbrukssamhället. är situationen emellertid en helt annan. Arbetsmarknaden är starkt differentierad. Kunskaper är en allt viktigare faktor. En sådan arbetsmarknad kräver en mer differentierad och marknadsanpassad lönepolitik - en lönesättning som utgår från individerna. En sådan lönestruktur håller nu på att växa fram - anställda får lön i förhållande till sina prestationer och kunskaper. Denna individualisering undergräver fackföreningarnas traditionella förhandlingsroll, men det är en oundviklig process som de fackliga företrädarna inte kan förhindra. Resultatet av den socialdemokratiska politiken i kombination med nya Mot. förhållanden på arbetsmarknaden har blivit en galopperande kostnadsut- A252 veckling, kaotiska avtalsförhandlingar och en arbetsmarknad i permanent obalans. Den socialdemokratiska politiken präglas nu alltmer av återkommande brandkårsutryckningar i försök att ställa tillrätta missförhållanden som åstadkommits av den egna politiken. Stabiliteten och långsiktigheten offras gång på gång på opportunismens och panikens altare. Den socialdemokratiska politiken utgör ett hot mot den fulla sysselsättningen. Det är också oroande att registrera de tankegångar som kommer från det socialdemokratiska partiet och dess fackliga gren vilka tyder på att arbetarrörelsen eftersträvar en politik byggd på mer utpräglade planekonomiska principer. En värld i förändring 3.1 Från jordbrukssamhälle till industrisamhälle Övergången från jordbrukssamhälle till industrisamhälle innebar stora förändringar av arbetslivet. I jordbrukssamhället, där hela familjen deltog i produktionen hade varje individ sin givna plats. Arbetet dominerade familjens gemensamma liv. Arbetet i jordbrukshushållet avlöstes av det mer specialiserade arbetslivet i städernas och bruksorternas industrier. Sambandet mellan familjeliv och arbete bröts, även om arbetet, nu utfört på särskilda arbetsplatser, utgjorde den enda grunden för familjens ekonomi och standard. Som ett resultat av den solidariska lönepolitiken och det skatte- och transfereringssystem som efter hand byggts ut, har sambandet mellan arbetet och den ekonomiska standarden blivit alltmer otydligt. Efter hand som kvinnorna i ökande utsträckning gått från oavlönat arbete i hemmen till avlönat arbete utanför hemmen, har klyftan mellan arbete och familjeliv blivit än större. Omsorgen om familjen har i ökande grad överlåtits till särskilt anställda personer i offentlig tjänst. Skattesystemet som gör det mycket svårt att försörja en hel familj på en inkomst har varit en pådrivande kraft i denna utveckling. Utvecklingen har otvivelaktigt lett till ökad ekonomisk jämlikhet mellan kvinnor och män. Men den har också lett till en ökad belastning på de enskilda människorna. Många känner sig kluvna mellan kraven från familjen och kraven från arbetsplatsen. Den offentliga vården och omsorgen har också fått allt svårare att möta förväntningarna. 3.2 En ny epok - människans samhälle Under kan man tydligt urskilja ett nytt mönster i arbetslivet som kan medföra en grundläggande förändring av såväl arbetets organisation och innehåll som samhällets struktur. 1* 1989190. Storskalig industriproduktion i långa serier med en, trots rationalisering, fortfarande relativt stor arbetskraft kommer att ersättas av flexibilitet, kundanpassning, ny teknik, större kapitalinsatser, snabbare omloppstider och mer specialiserad kunskap. Efterfrågan på tjänster av olika slag kommer att öka. förändras arbetets organisation. Detaljstyrning, kontroll och övervakning av enskilda individers arbete genom flera hierarkiska led, där den enskildes möjligheter att påverka arbetet är mycket små, ersätts av målstyrning och grupper med eget ansvar, där varje medlem av gruppen kan påverka arbetet och har ansvar för arbetsresultatet. Hierarkierna ersätts av lagarbete. Data- och teletekniken gör det möjligt att arbeta på distans på mindre, decentraliserade arbetsplatser eller i hemmet. Den expanderande tjänstesektorn kan, om den får utvecklas utan hindrande reglering, erbjuda stort utbud av arbetstillfällen. Möjligheterna till ett varierat arbetstidsuttag, anpassat till såväl arbetstagarnas personliga önskemål som produktionens behov, är mycket stora. Framtidens arbetsliv kommer att kunna erbjuda variations- och kombinationsmöjligheter som gör det lättare för varje individ att under livet finna den arbetsuppgift som bäst passar henne eller honom . Den tekniska och organisatoriska utvecklingen gör det möjligt att kombinera en del av jordbrukssamhällets närhet mellan människorna med industrisamhällets effektivitet och förmåga att upprätthålla en god ekonomisk standard. 3.3 En europeisk arbetsmarknad Den pågående västeuropeiska integrationen syftar till att i samarbete mellan folken skapa ett starkare med ökad tillväxt och sysselsättning och med högre livskvalitet och ökad rörelsefrihet för de enskilda människorna ett medborgarnas . måste medverka i det europeiska integrationsarbetet för att kunna upprätthålla full sysselsättning och ekonomiskt välstånd. EG håller på att förverkliga ett av sina mål - en verklig gemensam inre marknad. Man talar om de fyra friheterna för människor, varor, företag och kapital. En väsentlig del i detta medborgarnas är den gemensamma arbetsmarknaden. Att inte ingår i den gemensamma europeiska arbetsmarknaden innebär redan nu att svenska medborgares möjligheter att arbeta i ett är starkt begränsade. Detta medför svårigheter för svenska företag med dotterbolag i dessa länder. Det innebär också svårigheter för den som genom att arbeta i något vill förvärva speciella kunskaper och erfarenheter. Erfarenheterna från det förhållandevis fria utbytet av arbetskraft som råder mellan är gott. Erfarenheterna av den gemensamma nordiska arbetsmarknaden visar också på fördelarna med att arbetstagare fritt kan ta arbete utanför sitt hemland. inleds en förhandlingsprocess mellan EG och EFTA-länderna om samarbete i form av EES (European Economic Space). I dessa förhand- Mot. lingar kommer förhoppningsvis även ingå frågan om en gemensam europeisk A252 EES-samarbetet kan inte ersätta medlemskap i , men ett kan utgöra ett steg på vägen mot EG-medlemskap. För moderata samlingspartiet är fulla medverkan i EG-arbetet ett mål. Politik för tillväxt och arbete Den fortsatta omvandlingen av måste bygga på den kompetens, ansvarskänsla och den vilja att finna goda lösningar som finns hos de enskilda arbetstagarna och arbetsgivarna. Lönebildningen och skattepolitiken måste därför utformas så att ekonomisk stabilitet och tillväxt främjas och så att det återigen lönar sig att arbeta. Kraven på arbetet ökar. Monotona och hårt styrda industriarbeten accepteras inte längre - företag med sådana arbetsförhållanden har svårt att rekrytera arbetskraft. Samma förhållande gäller stora delar av den offentliga sektorn. Framför allt inom utbildnings- samt vård- och omsorgsyrkena är det svårt att rekrytera personal. Ett sätt att motverka de negativa faktorerna i arbetet är att introducera nya organisationsformer. Dessa kan bättre tillfredsställa krav på variation och utveckling och ger bättre möjligheter att kombinera arbete med familjeliv och andra aktiviteter utanför yrkesarbetet. Det pågår ett intensivt arbete med att finna nya produktions-, administrations- och organisationsformer. Utvecklingsarbetet sker i nära samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare, samt deras fackliga representanter på arbetsplatserna. Alla börjar bli medvetna om att det är det egna företagets eller den egna organisationens konkurrensförmåga som avgör dess möjligheter att erbjuda trygga och bra arbeten. Ny företagsledningsteknik innebär också att arbetsorganisationen genomgår stora förändringar. Den hierarkiska beslutsstrukturen ersätts alltmer av ett decentraliserat beslutsfattande inom företag och förvaltningar. Enskilda anställda kan på ett annat sätt än tidigare i sitt dagliga arbete få ett ökat inflytande och ansvar. Detta motsvarar de anställdas växande krav på personlig utveckling. Därmed ökar också de anställdas möjlighet att få del av verksamhetens resultat genom olika vinstdelningssystem. För att kunna upprätthålla ett gott sysselsättningsläge måste näringslivets konkurrenskraft återställas. Det kräver att kostnadsutvecklingen kontrolleras. Vi har i andra motioner framhållit att detta kräver skattesänkningar och stabila spelregler. Det är endast genom en stabil politik med fasta spelregler som ger ekonomisk tillväxt och ett konkurrenskraftigt klimat för näringslivet som arbetsmarknaden kan utvecklas stabilt och förutsebart. Våra förslag ifråga om ekonomisk politik redovisas i partimotionen om ekonomisk politik. I partimotionerna Företagandets villkor och energipolitik redovisas vår närings- och energipolitik. Förslag ägnade att skapa en bättre fungerande arbetsmarknad genom för- Mot. ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen framgår av flera kommittémo- A252 tioner om arbetsrättsliga frågor. En särskild motion om regionalpolitiken kommer att väckas i anslutning till den från regeringen aviserade regionalpolitiska propositionen. Bibehållen konkurrenskraft förutsätter en alltmer kvalificerad, välutbildad och lättillgänglig arbetskraft. Kraven på utvecklings- och omställningsförmåga hos den enskilde arbetstagaren ökar. För att välstånd skall kunna bevaras är det nödvändigt att utbildningspolitiken reformeras. Våra förslag redovisas i en partimotion och flera kommittémotioner om utbildning. Det finns också åtskilliga andra hinder för en fungerande arbetsmarknad. Skatte- och transfereringssystemen medför att det ekonomiska utfallet av att byta arbetslöshet eller deltidsarbete på hemorten mot en välavlönad anställning på annan ort blir marginellt. Ett exempel är straffbeskattningen av den som säljer en bostadsrätt för att köpa en annan eller eget hem på annan ort. Den socialdemokratiska skattepolitiken kan endast i begränsad utsträckning påverka situationen i positiv riktning. Detta beror på att föreslagna marginalskattesänkningar är totalfinansierade dvs kombineras med höjningar av andra skatter i motsvarande mån. I en särskild motion redovisas moderata samlingspartiets förslag och principer på skattepolitikens område. Kostnaderna för socialförsäkringarna tar en stor del av produktionsresultatet i anspråk, som det höga utnyttjandet av försäkringarna leder till att färre medverkar till finansieringen. Det har aldrig varit meningen att försäkringarna för arbetsföra personer skall utgöra ett alternativ - delvis ett lönsamt alternativ - till arbete. Vi noterar att regeringen sent omsider blivit medveten om denna konflikt. Ännu har den dock inte visat sig beredd att med kraft ta sig an problemen. Vi har i särskild kommittémotion med anledning av regeringens proposition 1989/90:62 lagt förslag hur arbetsskadeförsäkringen skall reformeras. I kommittémotionen Bättre arbetsmiljö lägger vi fram våra förslag på arbetsmiljöområdet. I partimotionen Bättre välfärd redovisar vi förslag om förändringar i sjukförsäkringssystemet. Den brist på kvalificerad personal som redan nu finns och som kan väntas bestå beroende på befolkningsutvecklingen medför att konkurrensen om kvalificerad arbetskraft normalt kommer att vara hög. De interna arbetsmarknaderna på arbetsplatserna blir än mer betydelsefulla än . Behovet av internutbildning och vidareutbildning ökar. Kraven på arbetsgivarna ökar. I konkurrensen om den eftertraktade arbetskraften måste de kunna erbjuda såväl en god arbetsmiljö i traditionell mening som väl fungerande administrativa och organisatoriska rutiner som ger de enskilda arbetstagarna ansvar och utvecklingsmöjligheter. En annan konkurrensfaktor är möjligheterna till delaktighet i verksamhetens resultat genom exempelvis vinstdelning. Utvecklingen mot en effektiv modern industriproduktion med stort tek- Mot. 1989/90 nikinnehåll och en växande tjänstesektor innebär öppnare, mer varierande A252 och växande arbetsmarknader. Detta erbjuder nya möjligheter för företagande, fler ingångsjobb för ungdomar och arbetsuppgifter för invandrare liksom arbete för många människor med särskilda kvalifikationer. Det kan också skapas möjligheter till särskilt anpassade arbetsuppgifter och arbetsplatser för handikappade. Vardagslivet kan underlättas för många heltidsarbetande som kan få en avlastning som behövs för att orka kombinera arbete med familjeansvar. Kvinnor och män kommer också i ökande utsträckning att kunna konkurrera på jämlika villkor. Dagens arbetstider tillgodoser inte individernas önskemål. Inte heller behoven på arbetsplatserna kan tillgodoses på ett rimligt sätt. I en särskild motion om arbetstider lägger vi förslag med utgångspunkt från principen om att de enskilda individerna i så hög utsträckning som möjligt själva skall kunna påverka sina arbetstider. Vi avvisar också regeringens förslag om att införa en sjätte lagstadgad semestervecka. Arbetsmarknadspolitikens syfte och inriktning Arbetsmarknadspolitiken i vid mening måste i fortsättningen i högre grad inriktas på att förbättra arbetsmarknadens funktion. Detta bör t.ex. ske genom att förbättra rörligheten på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken i snäv mening skall vara ett smörjmedel - att medverka till att arbetslösa personer kan få nya arbeten och att lediga platser kan besättas. Däremot skall inte arbetsmarknadsmyndigheterna ha den totalitära ambitionen att kontrollera och styra alla delar av arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsadministrationen skall ha väl definierade arbetsuppgifter. Dess huvudsakliga uppgift skall vara att hjälpa arbetstagare att finna lämpligt arbete. Stödarsenalen bör ge hjälp till självhjälp utan att det hos arbetsgivare och arbetstagare uppstår en tillvänjning till statliga stöd eller beroende av statlig byråkrati. Det normala bör vara att arbetsgivare och arbetstagare finner varandra utan särskilda hjälpinsatser. Byte av yrke och arbetsplats måste ses som ett naturligt inslag i individens utveckling. Väl fungerande arbetsplatser utvecklas i samspel mellan arbetsgivare och arbetstagare. Det är arbetsgivarnas skyldighet att ansvara för att arbetsmiljön är acceptabel. Arbetsgivarna måste också svara för att personalen får den kompetens och de utvecklingsmöjligheter som krävs för att kunna följa med i utvecklingen och bevara konkurrenskraften. Arbetsgivarna måste tillse att arbetsorganisationen, arbetsmiljön och arbetsvillkoren är sådana att arbetet är attraktivt. Det är en paradox att som har en av industrivärldens lägsta arbetslöshetssiffror budgeteras kostnaderna för arbetsmarknadspoliti Ifråga om kostnaderna skiljer sig inte från länder som registrerar betydligt högre arbetslöshetstal. Utgifter för arbetsMrlmadspolitik i några länder inom 1907. tafel av BKP har en väsentligt större andel aktiva åtgärder i stället för kontantstöd, vilket är ett utslag av den s.k. arbetslinjen. Detta är en allmänt accepterad inrikting av politiken. Trots kostnadsnivån är emellertid utslagningen från arbetsmarknaden avsevärd och kostnaderna över socialförsäkringssystemen mycket höga. Man måste därför ifrågasätta effektiviteten i den svenska arbetsmarknadspolitiken. 5.1 AMS och arbetsmarknadsverket Styrelsen för domineras av representanter för arbetsmarknadens parter. Det leder till att arbetsmarknadsverket inte kan agera fritt i förhållande till partsintressen på arbetsmarknaden. Vi har kritiserat detta. Vi har i andra sammanhang framhållit vikten av att statliga organ får kompetenta styrelser. är det viktigt att styrelserna inte bör domineras av partsintressenter. Den framtida ledningsfunktionen inom bör utredas. NDR fiRI FIN SVE SFR BEL IRL USR V-TY SBR FRR HDL DRN har verksamheten inom effektiviserats och alltmer inriktats på att möta de förändrade krav som utvecklingen ställer på arbetsmarknadspolitiken. har inom central förvaltning, länsförvaltning och arbetsförmedling ca 7 400 årsarbetare. Det skall jämföras med att ca 125 000 personer i genomsnitt är öppet arbetslösa eller placerade i kortvariga arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Förändringsprocessen måste fortgå men måste också leda till en mindre men effektivare organisation. Förändringskraven på arbetsmarknaden leder till utveckling av nya stödoch servicefunktioner i fristående företag och organisationer. De offentliga organen kan med fördel tillgodogöra sig fördelarna av denna verksamhet, dels genom samarbete, dels genom upphandling. En sådan positiv attityd är nödvändig i stället för de försök som pågår att hindra nya former av tjänster att utvecklas som tar sig uttryck bl.a. i AMS dogmatiska agerande mot skrivbyråer. Arbetsmarknaden måste vara en marknad där självständiga arbetssökande och arbetsgivare möts. För att en anställning skall uppstå krävs kontakt och en ömsesidig acceptans. De regler som statsmakterna uppställer för arbetsmarknaden bör bidra till att underlätta kontakter mellan arbetssökande och arbetsgivare. Så är inte fallet . På framtidens arbetsmarknad kommer det att inom en växande tjänstesektor finnas en mängd olika företagsformer och anställningsformer. Många av dessa kommer i än högre grad än att ställa krav på specialiserade förmedlingstjänster. I är arbetsförmedling ett statligt monopol. Detta understryks också av kravet på obligatorisk platsanmälan. har arbetsförmedlingarnas arbete effektiviserats och bättre anpassats till efterfrågan på tjänster. Det är positivt. ambitioner förefaller emellertid vara att befästa sin kontroll över praktiskt taget all arbetsförmedlande verksamhet i landet. Arbetsförmedlingarna bedriver i ökande utsträckning uppsökande verksamhet i syfte att avlasta arbetsgivarna såväl arbete som kostnader för normalt rekryteringsarbete. Det är synnerligen tveksamt att på det sättet använda allmänna medel. Det finns ingenting som talar för att arbetsförmedling bedrivs bäst och rationellast i form av ett offentligt monopol. Utvecklingen går mot en större efterfrågan av differentierade tjänster.