mot · GD02Jo18 · 1990-03-20 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jol8 av m.fl. (c) med anledning av prop. 1989/90:90 om forskning 1989/90 Biotekniken - en utmanande forskning Sammanfattning Den biotekniska forskningen står inför många utmaningar. Forskningsresultaten kommer i sig att innebära utmaningar för samhället. Det gäller både risker och etiska frågor. föreslår i en motion en kraftig satsning på kunskapsuppbyggande, främst inom den biologiska grundforskningen. måste utarbeta ett samlat forskningsprogram angående bioteknik. Det är också viktigt att få en kraftig förstärkning av systemforskning och tvärvetenskapliga studier av effekter av olika biotekniska modifieringar. Vi föreslår att särskild ambassadpersonal avdelas på svenska ambassader till att samla in och sprida information om bioteknisk forskning. Det är också viktigt att medverkar till kunskapsspridning i tredje världen. anser att de forskningsfinansierade organen skall göra en riskvärdering av forskningsprojekten. Vi efterlyser särskilt forskning om risker som är förknippade med genetiskt förändrade organismer i naturen. vill stimulera en etisk diskussion bland forskare. Vi föreslår därför en kraftig satsning, där av forskningsresurserna till bioteknik skall användas till hanterandet av etiska frågor. lade under allmänna motionstiden fram en omfattande motion angående bioteknik (1989/90:Jo617), som ännu inte är behandlad i . Biotekniken som ett samlingsnamn för gamla och nya tekniker har utvecklats till ett område med stora biologiska möjligheter. Upptäckten av bl.a. restriktionsenzymer har gjort det möjligt att i princip flytta gener mellan mikroorganismer, växter och djur. Denna kunskap gör det möjligt att skapa organismer med särskilt utvalda egenskaper som kan utnyttjas i olika industriella processer, jordbruk, skogsbruk och miljövård. Den medicinska användningen av biotekniken kommer att bli omfattande. Till skillnad från traditionell bioteknik kan organismer skapas förutsättningslöst och med större precision. Biotekniken erbjuder helt nya verktyg också för forskningen själv. senare års utveckling kan den biologiska grundforskningen bedrivas med en Jo 18 helt annan precision och i ett långt högre tempo . Detta gör att kunskaperna om cellerna och livsprocesserna ökar allt snabbare. studeras livet på molekylär nivå. Inom biotekniken är avståndet kort mellan forskning och tillämpning. Det är angeläget att det praktiska utnyttjandet av forskningsresultaten inte går i snabbare takt än vad kunskapsuppbyggnaden tillåter med bibehållen säkerhet. Det finns ingen sammanhållen politik för biotekniken. Det framstår också i tydlig dager i den forskningspolitiska propositionen, som borde ha varit ett lämpligt tillfälle att ge en redovisning av en samlad svensk satsning. Bioteknikens framtida utveckling kommer till stor del att vara beroende av fortsatta framsteg inom den biologiska grundforskningen. I regeringens forskningspolitiska proposition nämns biotekniken som ett av sex viktiga områden. Detta uttalande följs emellertid inte av motsvarande satsningar. Vi anser att i likhet med många andra länder måste utarbeta ett forskningsprogram angående bioteknik. Inför den forskningspolitiska propositionen 1987 utarbetades ett förslag till ett nationellt bioteknikprogram, men fortfarande har regeringen inte tagit tag i uppgiften. Vi anser att ett sådant program måste prioritera kunskapsuppbyggnad och den biologiska grundforskningen. Det är angeläget att inom biotekniken få till stånd en kraftig förstärkning av systemforskning och studier inom olika forskningsfält av effekter av olika biotekniska modifieringar. Med all sannolikhet kommer bioteknikens framtida utveckling till mycket stor del att vara beroende av fortsatta framsteg inom den biologiska grundforskningen. Det är därför angeläget att en satsning på bioteknik inte huvudsakligen riktar sig mot den tillämpade forskningen, utan kanske framför allt mot grundforskningen inom områden som molekylär biologi, cellbiologi, strukturkemi och immunologi. Framgångsrik bioteknisk forskning kräver dels gedigen grundforskning, dels tvärvetenskapligt samarbete över många forskningsområden. Det bör noteras att industrin kraftigt har ökat sina FoU-insatser . Den industriella forskningsvolymen ökade med betydligt . Detta motsvaras av en liknande uppgång inom det offentliga forskningssystemet. Uppgången har i absoluta termer varit större för industrin än för universitet, högskolor och statliga forskningsinstitut. Detta har lett till en bristsituation vad gäller tillgången på kvalificerade forskare. Detta har i sin tur medfört att svenska företag till viss del bedriver sin forskning eller på annat sätt hämtar sin kunskap utomlands. Detta ställer ytterligare krav på planering för den fortsatta forskningssatsningen. Internationellt sker en snabb satsning på bioteknik. Inom EG har påbörjats ett femårsprogram, (for Innovation, Development and Growth in Europé). Inom EG är man angelägen att inte skall komma efter i utvecklingen. I ett vidare europeiskt perspektiv är EUREKA-samarbetet ett sådant exempel. i är ett annat. I pågår också diskussioner om Mot. 1989/90 utnyttjande av biotekniken. Vi i måste ha tillräcklig kunskap och kompetens för att kunna vara en del i det internationella samarbetet. Det måste skapas en kunskapsgrund för den tillämpade utvecklingen. Det måste finnas en nationell kapacitet att bedöma och värdera den internationella utvecklingen och dess resultat. Forskning om bioteknik bedrivs runtom i världen. Vid ett fåtal svenska ambassader sker en systematisk bevakning av forskning och tillämpning av bioteknik. Vi anser att bör avdela särskild ambassadpersonal för att följa utvecklingen. Det bör ske i såväl industriländer som länder i tredje världen. bör genom ambassaderna också medverka till att sprida kunskap om biotekniken, riskvärdering, lagstiftning m.m. Det är irrte minst viktigt med en sådan kunskapsspridning till tredje världens länder. Biotekniken är inom många områden förenad med både stor osäkerhet och stora risker. Det är viktigt att också i forskningen klargöra ansvarsfördelningen när det gäller säkerheten. I den utfrågning som jordbruksutskottet genomförde framgick att det inte sker någon riskvärdering av projekten. Vi anser att det är nödvändigt att de forskningsfinansierande organen vid bedömningen av projekten också gör en värdering av de risker som kan vara förknippade med projekten. Det är främst två aspekter som är av intresse för miljövården - riskvärdering av gentekniskt modifierade organismer samt det positiva utnyttjandet av bioteknik i förädlingsarbete och vid utveckling av process- och reningstekniker av skilda slag. Det finns inte bara tekniska och etiska frågetecken när det gäller biotekniken. Miljöriskerna är fortfarande oklara. I har miljöintresset länge koncentrerats kring förslagen att i forskningen släppa lös bakterier som försenar bildandet av frost på jordgubbsoch potatisplantor. Om dessa bakterier kan föröka sig i den naturliga miljön och på det sättet sprida sig utanför de fält där de släpptes är det väsentligt svårare att förutse miljöpåverkan än vad det är med många andra teknologier. Det behövs en förutsägande ekologi, som kan ligga till grund för miljöundersökningar och för utarbetandet av regler för hur forskningen får bedrivas. Mycket av biotekniken kommer att vara positivt för miljö- och resurshushållningen. Men när man talar om att modifiera organismer och sedan sprida dem i det fria för att där göra nytta för människan, då är man inne på farliga vägar. För om dessa organismer är så starka att de kan fungera i den yttre miljön, hur skall man då kunna veta att de å den andra sidan verkligen stannar på platsen och förblir där då vi inte längre behöver dem? Vad händer om de ger vissa vilda växter en alldeles ny fördel i konkurrensen med andra vilda växter. En gröda som givits resistens mot vissa bekämpningsmedel kanske överför resistensen till vilda släktingar som därvid kan bli superogräs, inte minst Mot. om de också erövrat kvävefixerade egenskaper. Bakterier som används vid J0I8 sanering av oljespill kan tänkas invadera oljekällor och förstöra dem. Bakterierna sprids då ut i hela oljehanteringen från oljekälla till bensinpump. Svampar avsedda att bryta ner lignin vid massaframställning kan visa sig kunna angripa levande träd. En modifierad mikroorganism avsedd att bekämpa skadeinsekter kanske sprider sig och slår ut andra insekter, t.ex humlor och bin. Ingenting av detta har ännu hänt. Såvitt vi vet. Men det får heller aldrig hända. Utgångspunkten måste vara att en modifierad organism inte får spridas i den yttre miljön om man inte med absolut säkerhet kan garantera att den inte kan överleva och sprida sig där eller överföra sina nya egenskaper till vilda organismer. För nyttoväxter bör detta vara möjligt. De odlade växterna är ju så anpassade till odlingsmiljön att de inte klarar sig på egen hand i naturen. Detsamma gäller förstås för husdjur. En potentiell risk med avsiktligt spridda gentekniskt modifierade organismer är rörligheten av det genetiska materialet; risken är att gener överförs från den ursprungliga recipientorganismen till en annan organism, exempelvis från en hebricidresistent gröda till ett ogräs. Ytterligare ett riskmoment är den genetiskt modifierade organismens förmåga att överleva och att sprida sig i miljön och sekundärt ge ekosystemeffekter. Det måste göras klart att det är stor skillnad på å ena sidan de risker man löper vid hanterandet av modifierade organismer som själva skall producera t.ex. tillväxthormon och å andra sidan sådana modifierade organismer som skall utföra uppdrag i naturen. I det första fallet är sannolikt arbetsmiljöfrågorna de intressantaste. I det senare fallet står man inför helt nya miljöfrågor av en helt ny och okänd dimension. Andra invändningar som framförts mot genteknisk modifiering är av etisk karaktär - tveksamhet mot skapande och introduktion av nya arter i miljön. Motsvarande invändning har tidigare rests mot introduktion av främmande arter i den svenska och faunan, och accentueras med de nya möjligheter hybrid-DNA-tekniken innebär. Frågan om vad som är etiskt försvarbart handlar narturligtvis om värderingar, som eventuellt kan bli föremål för samhällsvetenskaplig forskning. Forskningsbehovet från miljösynpunkt i samband med gentekniskt modifierade organismer gäller framför allt utvecklingen av riskvärderingsmodeller, dvs utveckling av metoder och procedurer som kan producera ett beslutsunderlag för den administrativa riskvärderingen av avsiktligt gentekniskt förändrade organismer. Denna riskvärdering av biologiska förhållanden är inte alls lika utvecklad och är av annan karaktär än riskvärderingen av kemikalier i miljön. Detta beror bl.a på avsaknad av praktiska experiment i större skala och organismers adaptionsförmåga. Ett annat viktigt forskningsbehov är utveckling av metoder för riskprevention. Det är en stor utmaning för miljövårdsforskningen att utveckla riskvärderingsmodeller. Det internationella arbetet måste baseras på internationella erfarenheter och göras i anslutning till arbetet i internationella organisationer. Riktlinjer framtagna av , som även föreslås accepteras av EG, har exempelvis redovisat önskvärd information innan gentekniskt modifie- 4 rade organismer introducerats. Uppgifter behövs bl.a om ursprungsorganis- Mot. taxonomi samt släkttypiska och genetiska karakteristik. om recipientorganismen är bl.a geografisk fördelning, överlevnads- och spridningsegenskaper, ekologisk interaktion, potentialen för genöverföring, patologiska egenskaper och använd genteknik. Vidare behövs information om platsen för introduktionen, övervakningsmetoder och handlingsplaner vid okontrollerad spridning. Den avsiktliga spridningen av miljögifter i miljön har åtföljts av omfattande forskning kring kemikaliers omsättning och spridning, kemisk karakterisering, nedbrytning samt ekotoxikologiska och humantoxikologiska effekter. Motsvarande kunskap finns inte när det gäller gentekniskt modifierade organismer, eftersom de introducerats endast i ett fåtal fall. Utan erfarenheter från faktiska experiment i större skala måste den samlade erfarenheten hos genetiker, molekylärbiologer, mikrobiologer och ekologer utnyttjas. Det innebär att miljövårdsforskningen måste etablera kontakter och ge ett samordnat forskningsstöd till forskare inom vitt skilda områden. Ytterligare ett problem bör uppmärksammas i samband med biotekniskt utvecklingsarbete. Allt förädlingsarbete måste baseras på god tillgång till genetiskt material. Ett alltför intensivt förädlingsarbete innebär risker för förlust av genmaterial. Det är därför viktigt att ursprungliga genkombinationer bevaras i vilt levande material. Inte minst mångformigheten i tropikernas fauna och flora innebär en genresurs som kan utnyttjas för framtida behov inom förädlingsarbete. På den medicinska sidan kan man för biotekniken urskilja tre huvudområden: diagnostik, terapi och vaccin. I internationell samverkan försöker forskare världen över att kartlägga det mänskliga genomet, arvsmassan. Projektet är gigantiskt och den totala kostnaden beräknas till ca . Hela projektet samordnas av en internationell grupp under namnet (). Av de ca 100 000 generna som utgör den mänskliga arvsmassan har drygt 4 500 blivit identifierade. Med hjälp av den kunskap som man får fram genom projektet kommer fler och fler skadade gener som ger upphov till ärftliga sjukdomar att kunna kartläggas. Därigenom kan man förutsäga att vissa patienter kommer att insjukna i vissa genetiska sjukdomar och att andra riskerar att drabbas. De perspektiv som öppnar är hisnande. Den enorma tillgången på kunskap om sjukdomar och egenskaper som man kan få reser många etiska frågeställningar. har i partimotioner tidigare efterlyst regler för hur genetisk information skall hanteras och den genetiska integriteten skall kunna garanteras. I där en stor del av genomprojektet genomförs har man beslutat avsätta av forskningsanslagen till hantering av de etiska frågorna. att bör följa USAs exempel och avsätta av forskningsinsatserna Mot. 1989/90 inom biotekniken till hanteringen av de etiska aspekterna. har i en J0I8 motion angående forskning inom det sociala området framfört ytterligare etiska synpunkter beträffande biotekniken. Som framgår av den forskningspolitiska propositionen har en nordisk etikkommitté inrättats av (1988). Vissa svenska forskningsorgan som t.ex. Skogs- och jordbrukets forskningsråd, , och , , har också valt att inrätta en etisk kommitté med utgångspunkt bl.a. i bioteknikfrågorna. Vi anser att regeringen bör ta initiativ till att stimulera en etisk debatt inom de biotekniska forskningsområdena. Det är viktigt att de etiska kunskaperna och den etiska diskussionen får stort utrymme i såväl forskarutbildningen som i undervisningen i sin helhet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till ett sammanhållet forskningsprogram avseende biotekniken, i enlighet med motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om riskvärdering av forskningsprojekt, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om internationell kunskapsspridning, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om forskning kring bioteknikens miljökonsekvenser, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att av de svenska anslagen till bioteknik bör avsättas till hanterandet av etiska frågor, i enlighet med motionen. () () () () () ()