ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Fö205 · 1990-01-25 00:00:00 — Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av bevarad handlingsfrihet års försvarsbeslut, 2. att upphäver beslutet att avveckla regementena I 3 i , lili samt I 17 i , 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att den framtida arméorganisationen skall bestå av minst 21 brigader, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att kostnaderna för arméns omstrukturering inte får drabba den löpande verksamheten, 5. att till anslaget Pl. Arméförband: Ledning och förbandsverksamhet för /91 anslår 75 milj. kr. utöver regeringens förslag, avsett för merkostnader orsakade av arméns omstrukturering i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en andra ubåtsjaktstyrka, 7. att till C 2 Marinförband: Anskaffning av materiel för /91 anslår 220 milj. kr. utöver regeringens förslag, avsett att möjliggöra dels inköp av flygburen radar för ubåtsjakt, 20 milj. kr., dels anskaffande av ytstridsfartyg för ubåtsjakt, 200 milj. kr., i enlighet med vad som anförts i motionen, 8. att beslutar uppdra åt regeringen att, sedan överbefälhavarens utredning om eventuell modifiering av ytstridsfartyg för ubåtsjakt slutförts, återkomma till med förslag till beställningsbemyndigande avseende ytstridsfartyg för ubåtsjakt, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att förbättra det s.k. kvarståendeläget, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighet till anstånd för värnpliktiga uttagna till s.k. förstegsutbildning, 11. att till anslaget B 1 Arméförband: Ledning och förbandsverksamhet för /91 anslår 25 milj. kr. utöver regeringens förslag, att användas till repetitionsövningar, 12. att till anslaget C 1 Marinförband: Ledning och förbandsverksamhet för /91 anslår 25 milj. kr. utöver regeringens förslag, att användas till repetitionsövningar, 13. att till anslaget F 14 Frivilliga försvarsorganisationer m.m. anslår 9 milj. kr. utöver regeringens förslag, 14. att till anslaget B 2 Arméförband: Anskaffning av materiel för /91 anslår 50 milj. kr. utöver regeringens förslag, att användas till inköp av ammunition, 15. att till anslaget B 2 Arméförband: Anskaffning av materiel för /91 anslår 100 milj. kr. utöver regeringens förslag, att användas för modernisering och renovering av haubits 39F i enlighet med vad som anförts i motionen, 16. att beslutar tillåta den av ÖCB föreslagna omdispositionen mellan olika anslag i enlighet med vad som i motionen anförts, 17. att beslutar att civilbefälhavarens kansli för mellersta civilområdet skall lokaliseras till . 1989/90 F5205 () ()
mot · GD02Fö206 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö206 TIR-trafiken med utländska långtradare har den s.k. TIR-trafiken med utländska långtradare diskuterats i . I ett interpellationssvar hänvisade försvarsministern till utredningen om tillträdesskydd och arbetet med den nya skyddslagen. I samband med behandling av motioner om och framfördes att överbefälhavaren, generaltullstyrelsen och hade utfärdat regler för uppföljning m m. Det hade emellertid gått alltför för att man skulle kunna redovisa erfarenheter. föreligger regeringens proposition om skydd för samhällsviktiga anläggningar m m (1989/90:54) och har förflutit, vilket borde ha givit berörda myndigheter erfarenheter. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära redovisning av vunna erfarenheter om TIR-trafiken.
mot · GD02Fö303 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö303 av m.fl. (fp) Säkerhets- och sårbarhetsfrågorna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:K410 hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att bereda säkerhets- och sårbarhetsfrågorna i datasamhället. () ()
mot · GD02Fö305 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö305 av () Försvarspolitikens inriktning Den allmänna värnplikten är en hörnsten i den svenska försvarspolitiken. Så skall det vara även . Att utbildningsenheterna finns nära de värnpliktigas hemorter är viktigt för både försvarsvilja och ur beredskapssynvinkel. beslut om nedläggning av bl.a. de två länsregementena i och var från dessa utgångspunkter olyckligt. Genomförandet av denna nedläggning skall ske 1992. Det är också beklagligt att dessa beslut skedde utan tillräckligt utförliga och alternativa beräkningar angående eventuellt andra tänkbara besparingar. Regementenas egna beräkningar visade sådana möjliga besparingar. Om dessa modeller också hade prövats på hela arméorganisationen skulle troligtvis ännu bättre resultat och effekter ha kunnat uppnås. Vi kommer troligtvis också att ställas inför liknande krav på åtgärder vad avser arméns organisation. Det är därför nödvändigt att pröva andra alternativ till besparingar än en ren nedläggningslinje. Vid dessa bedömningar måste den allmänna värnplikten särskilt värnas framför andra i och för sig angelägna och berättigade önskemål. Det faktum att allt fler efter mönstring av olika skäl frikallas från allmän värnplikt måste också uppmärksammas. Alla skall kunna fullgöra den allmänna värnplikten i någon funktion inom totalförsvarets ram. Även dessa verksamheter förekommer i krig. En utveckling mot ökad frikallelse från militär- eller civil värnpliktsutbildning riskerar att underminera hela värnpliktssystemet . En diskussion om att såväl män som kvinnor skall fullgöra militär- eller civil värnpliktsutbildning vore därför välkommen. genomgår ett antal kvinnliga aspiranter militärutbildning. Både det civila och det militära samhället har nytta av att både män och kvinnor ingår i totalförsvarets resurser. upplever vi en glädjande utveckling mot avspänning, nedrustning och demokratisering i stora delar av världen. Utvecklingen är dock inte utan risker. Situationen kan förändras till det sämre, trots våra intensiva förhoppningar om fred, samförstånd och ökat utbyte mellan människor och stater i öst och väst. Också i detta perspektiv framstår det som angeläget att både män och kvinnor ges ökade kunskaper om våra möjligheter att värna vår frihet och vårt oberoende som en del i och övriga världen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om framtida organisation och den allmänna värnplikten. 1989/90 FÖ305
mot · GD02Fö306 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö306 av m.fl. (m) försvar Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1989/90:Fi304 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om militära och civila försvar. () () () () ()
mot · GD02Fö307 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö307 Direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret Värnpliktiga bör kunna direktrekryteras till värnpliktsutbildning i civilförsvaret. Därmed skulle civilförsvaret få en ytterst angelägen föryngring och kvalitetsförstärkning. skulle detta medverka till en avveckling av den s.k. värnpliktspuckeln, skrev i sin partimotion med anledning av prop. 1989/90:9. När behandlade frågan konstaterade försvarsutskottet i betänkande 1989/90:3 att förslaget i och för sig ligger i linje med det försvarsbeslut dokumenterade behovet av föryngring av civilförsvaret som det innebär en inte oväsentlig förändring av de grundläggande principerna för totalförsvarets personalförsörjning. Utskottet ansåg dock att det finns skäl att överväga olika åtgärder som kan bidra till en reducering av den icke önskvärda delen av kvarståendeläget för värnpliktiga, varav en direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret kan vara en. Enligt utskottets mening bör dessa frågor sättas i ett större sammanhang och ges en samlad bedömning i ett säkerhets- och försvarspolitiskt perspektiv. Detta bör enligt utskottets mening göras av den nu arbetande försvarskommittén. beslutade att som sin mening ge regeringen detta till känna. har därefter begärt att i samråd med PB och ÖCB skall studera möjligheter och konsekvenser av en direktrekrytering av vissa värnpliktiga. En direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret skulle ha flera positiva effekter varav en föryngring av civilförsvaret kanske är den angelägnaste. Dessa skulle enligt kommittémotion kunna ges utbildning bland annat vid skola i . skola i ligger i kommun i . Vilket innebär att skolan ligger mitt i . Med en restid med flyg på från dörr till dörr - . Sandöskolan har en mycket god kompetens. I regeringens budget /1991 prioriteras också utbyggnaden vid skolan, dock inte i enlighet med regeringens löfte. Med ett marginellt tillskott av resurser kan därför Sandöskolan vara en god resurs vid föryngringen av civilförsvaret. är det län som har drabbats hårdast av utflyttning och bristen på arbetstillfällen. Av länets kommuner har drabbats mycket hårt främst på grund av skogsindustrins omstrukturering. (REK 87) prioriterade kommun så till vida att var den enda kommun som inlemmades i inland utöver de kommuner som i sin helhet tillhörde stödområde A och B. Detta betyder högsta prioritet när det gäller regionalpolitiska insatser. kommun har ett stort behov av nya sysselsättningstillfällen och inte minst för kvinnor. En ökad satsning på civilförsvarsutbildning vid räddningsskolan i skulle bidra till att stärka den regionala utvecklingen i kommunen. Det finns därför starka skäl att väga in behov av nya verksamheter och sysselsättningstillfällen när beslutar om eventuell direktrekrytering av värnpliktiga till civilförsvaret. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning av värnpliktiga vid skola i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kommuns behov av ökad sysselsättning. 1989/90 F6307
mot · GD02Fö309 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö309 Totalförsvarsledningen på den högre regionala nivån Militärbefälhavarna och civilbefälhavarna med sina stabsresurser kan i krig ses som en samlad totalförsvarsledning på högre regional nivå. Det är viktigt att redan i fred förbereda detta genom nära och täta kontakter. Principen bör vara samlokalisering och då på militärområdesstabens lokaliseringsort. Detta framhölls av försvarsmaktens ledningsutredning. Behovet av samlokalisering har därefter blivit alltmer markant. Risken för överraskande inledda anfall har ökat och därigenom behovet av att uppta strid redan innan mobilisering hunnit genomföras. I ett sådant läge kan en gemensam totalförsvarsledning behöva utövas redan från fredsuppehållsplatserna. Emellertid är milostaber och CB-kanslier inte lokaliserade till samma ort i militär- och civilområdena. På flera håll är funktionerna t.o.m. utplacerade på tre helt skilda orter. En sådan organisationsbild måste starkt kunna ifrågasättas från effektivitetssynpunkt. Frågan om samlokalisering bör därför ånyo upptas till övervägande. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en samlokaliserad totalförsvarsledning på högre regional nivå.
mot · GD02Fö312 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö312 av m.fl. (vpk) Försvarsanslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:U425 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en överföring av anslagen inom säkerhetspolitiken - från det militära försvaret till säkerhetspolitikens civila delar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökade resurser till utvecklandet av ickemilitära motståndsformer, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om olika regioners självförsörjningsgrad vad gäller livsmedel, sjukvård och energi (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GD02Fö313 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö313 av m.fl. (s) Försvarsutgifterna Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:U429 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en successiv minskning av försvarsutgifterna och om att försvarsutgifterna i avvaktan därpå fryses på tidigare nivå. () () () ()
mot · GD02Fö402 · 1990-01-15 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö402 av () (I 11) Nedläggningen av landskapsregementet 111 var ur försvarspolitisk synpunkt en grov felbedömning. Även ur ekonomisk och personell synpunkt var beslut djupt olyckligt. Min uppfattning om behovet av I 11 har tidigare redovisats i motion till (1989/90:Fö 1). Likaså har i kommittémotion om arméns utveckling och totalförsvarets planeringssystem (1989/90:Fö 23) framfört det felaktiga i att ta ett beslut om bl a I nedläggning, innan det säkerhetspolitiska läget klarlagts. bör nu enligt min mening ånyo ta upp frågan om 111 och dess framtida existens utifrån försvarspolitiska, säkerhetspolitiska, beredskapspolitiska och utbildningspolitiska bedömningar. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar att riva upp beslutet från om lilis nedläggning.
mot · GD02Fö403 · 1990-01-11 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö403 av m.fl. (fp) Samlevnadsfrågor i den militära befälsutbildningen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:A801 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om samlevnadsfrågor i den militära befälsutbildningen. () () () () () ()
mot · GD02Fö404 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö404 av och i (båda c) Remmene skjutfält I och med riksdagsbeslutet om nedläggning av ett antal regementen och därmed följande koncentration av den militära verksamheten ändras också betingelserna när det gäller de militära övningarna, något som inte tidigare beaktats i debatten. Värnpliktsutbildningen kommer att öka i och . får det mobiliserings- och utbildningsansvar som har ankommit på 117 i . Enligt vad vi erfarit finns nu planer på att Skövdeförbanden och även fallskärmsjägarna i kommer att förlägga sina övningar till Remmene skjutfält, liksom förstås som tidigare 115 i . Remmene skjutfält är det minsta skjutfältet i regionen och har ett utsatt läge mellan två tätorter. Redan tidigare finns klagomål över bullerstörningar från skjutningarna på fältet. Krav på reducering av bullret har framförts. Att i det läget planera för en utökning av övningarna och därmed skjutningarna på fältet utan att någon konsekvensutredning har gjorts är enligt vår uppfattning felaktigt. Befolkningen i området har rätt att få veta vilka skjutningar som ska ske på fältet och vilka effekter detta har på miljön. Dessutom bör de ekonomiska konsekvenserna av bl a ökade transportkostnaderna utredas innan man bestämmer sig för ökad övningsverksamhet på Remmene skjutfält. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att utreda effekterna för Remmene skjutfält av den beslutade koncentrationen av den militära utbildningsverksamheten.
mot · GD02Fö405 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö405 av och (båda s) Regler för anstånd från värnplikt regleras i värnpliktslagen (1941:967) samt i kungörelse (1969:380) om värnpliktigas tjänstgöring m.m. Enligt 22 § i kungörelsen skall anstånd med att påbörja tjänstgöring eller att fullgöra påbörjad tjänstgöring beviljas värnpliktig som visar att tjänstgöringen skulle medföra avsevärt avbräck eller vålla väsentlig olägenhet i hans arbete eller bereda honom eller nära anhörig till honom väsentliga svårigheter. är det inte helt ovanligt att män utnyttjar föräldrapenningen för att kunna vara hemma hos sina barn. Detta är en laglig rättighet som män borde använda sig mer av . Det händer också att kvinnan och mannen i en familj förlägger sin arbetstid så att de kan arbeta eller studera på olika tider för att de ska kunna klara barnomsorgen. Orsaken är ofta att de inte kunnat få någon barnomsorgsplats. Det har hänt att män nekats anstånd med militär repetitionsövning när de har varit hemma och utnyttjat föräldraförsäkringen. En del män har också nekats anstånd när de varit hemma hos barnen och kvinnan gått en utbildning som inte kunnat avbrytas. I båda dessa fall har det inte varit möjligt att få barnomsorgsplats eller att ordna barnomsorgen på annat sätt. Detta förhållande är inte acceptabelt. Det bereder verkligen mannen eller nära anhörig till honom väsentliga svårigheter. Tillämpningen av 22 § i kungörelsen om värnpliktigas tjänstgöring m.m. borde förändras så att anstånd med repetitionsövning kan beviljas för sådana skäl som ovan beskrivits. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av tillämpningen av 22 § kungörelsen (1969:380) om värnpliktigas tjänstgöring m.m.
mot · GD02Fö406 · 1990-01-16 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö406 av och (båda c) En stor del av de allvarliga personskadorna inom försvaret är orsakade av trafikolyckor. Inom armén var antalet inrapporterade trafikolyckor 1985/86 340 st.. 1986/87 319 st. och 1987/88 313 st. Även om antalet har minskat något under dessa år kvarstår det dock att antalet är oacceptabelt högt. Trots att betydande insatser har gjorts inom motorutbildningen och trafiksäkerheten finns det dock all anledning att ytterligare intensifiera säkerhetsarbetet. Det är synnerligen viktigt att utbildningen för fordonsförare ytterligare förbättras, ex. vis genom längrekörtider, och att alla fordonsförare garanteras en sammanhängande vila om minst när de är i tjänst. Vidare är det av största vikt att ytterligare resurser inom förarutbildningen satsas på mörker- och halkkörning. De fordon som de värnpliktiga är satta att hantera är ofta stora och tunga samt försedda med släpfordon av olika slag. Att kunna hantera och behärska dessa fordon i olika situationer och trafikmiljöer kräver att föraren har en god och allsidig utbildning på sitt fordon. I övningssammanhang är situationerna ofta annorlunda och mera tidspressande än under utbildningspass på en körgård. Andra värnpliktiga rör sig då också oftast på ett mera okontrollerbart sätt runt fordonet. För att kunna klara situationer av detta slag så att skador undviks krävs det att utbildningen ytterligare förbättras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de värnpliktigas fordonsutbildning och trafiksäkerhet. () () gotab 99511, 1990
mot · GD02Fö407 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö407 Ersättning åt efterlevande vid värnpliktigs dödsfall Den som fullgör värnpliktstjänstgöring omfattas av den statliga grupplivförsäkringen. gav grupplivförsäkringen den värnpliktiges familj ett reellt och bra skydd. Det betydde att om den värnpliktige skulle förolyckas så var, om barn och hustru saknades, föräldrarna förmånstagare till försäkringen. De erhöll då ett helt grundbelopp, vilket utgjorde . ändrades emellertid lagstiftningen varvid föräldrarna uteslöts såsom förmånstagare. Detta medför att just gruppen ensamstående värnpliktigas föräldrar drabbas extra hårt om en olycka med dödlig utgång inträffar. Fr.o.m. erhåller föräldrarna enbart begravningshjälp med 1/2 basbelopp. motsvarar det ca . Kostnaderna för en enkel begravning jämte gravvård kostar mellan . Önskas annons, minnesstund efter begravningen och särskilda begravningskläder räcker inte beloppet. Alltså måste dödsboet eller föräldrarna skjuta till pengar för begravning efter dödsfall i statens tjänst på grund av pliktlag. Den värnpliktige kan ha haft lägenhet, företag, skulder och annat som kanske skall avvecklas. Det kostar både pengar och arbete och det i då föräldrarna måste känna det särskilt tungt efter en sons bortgång. Till detta kan läggas att ett dödsbo efter en värnpliktig förmodligen inte tillåts gå i konkurs även om tillgångarna ej skulle räcka till för att täcka skulder och kostnader. Förutom en del begravningskostnader kan föräldrar dessutom behöva skjuta till pengar för att avsluta sonens dödsbo på ett balanserat sätt. De flesta kommuner har sina skolelever försäkrade såväl under skoltid som fritid. Men för de unga män som efter avslutad skolgång är skyldiga att fullgöra värnpliktstjänstgöring finns försäkringar enbart under arbetstid. Olycksfallsförsäkring saknas för fritiden. Det har i olika sammanhang gjorts gällande att de värnpliktigas försäkringsskydd i allt väsentligt motsvarar arbetstagares motsvarande skydd. Emellertid är de värnpliktigas situation inte jämförbar med arbetstagares situation. De värnpliktiga har mycket låg ersättning och lever under sin värnpliktstid med begränsade resurser, vilket gör att de sällan skaffar sig något eget försäkringsskydd. Eftersom värnpliktstjänstgöringen är en skyldighet mot staten så borde också statens skyldighet gentemot den värnpliktige vara att bl.a. tillhanda 1 1989/90. hålla ett fullgott försäkringsskydd. Den begravningshjälp som utgår till en ensamstående värnpliktigs föräldrar är ej tillräcklig. Nivån på beloppet borde justeras uppåt. Vidare borde staten täcka eventuella skulder efter den avlidne som inte täcks av tillgångarna i dödsboet. Dessutom borde staten tillhandahålla olycksfallsförsäkring för alla värnpliktiga också under fritid. Det har aviserats att det skulle påbörjas ett arbete inom för att komplettera de värnpliktigas försäkringsskydd. Emellertid tycks något sådant arbete ej ha påbörjats. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om justeringar i de värnpliktigas ekonomiska skydd i enlighet med vad som anförts i motionen. 1989/90 FÖ407 jelte (fp)