ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Jo751 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo751 av m.fl. (s) Minskat kväveutsläpp i havet har i samband med behandling av miljöpropositionen uttalat att en mycket kraftig reducering av utsläppen av kväve i havet måste ske. För att klara detta måste kraftiga insatser till. Riktpunkten bör vara att reducera utsläppen . Jordbruket, skogsmarken och trafiken är de stora avnämarna. Genom reningsverken, där industrins och hushållens utsläpp sker, tillförs med nuvarande rening också kväve. Alla åtgärder måste vidtas för att nedbringa avnämarnas utsläpp av olika gifter. Genom utlakning från jordbruket och kväveökningen i skogsmarken förs stor del av kväve ut i havet, där det förorsakar syrebrist och som en följd därav döda havsbottnar med fiskdöd och vandring av fisk till andra havsområden. Trots åtgärder vid källorna kommer även i fortsättningen stora mängder kväveutsläpp att förekomma. Det är då viktigt att förhindra att kvävet fortsätter ut i havet. Jordbruksmarken, men kanske främst skogsmarken, har en hög grad av kväve som även med åtgärder mot tillförsel kommer att tillföra kväve till våra vattendrag. Åtgärder måste då sättas in vid transporten av vatten till havet. En åtgärd som framhölls i nämnda miljöproposition och som rekommenderats av forskare är att bevara våtmarker. Forskare, under ledning av vid i Flalland, har i rapporten rekommenderat restaurering och återskapande av våtmarker. Dessutom måste begränsning av utdikning i första hand inom skogsarealer ske. Våra bäckar och åar, som leder ut i havet, måste ges delvis ändrade fåror och ledas in i och genom mark som används för andra ändamål. Randzoner med växtlighet bör skapas i anknytning till marken vid åar och bäckar. De problem som här påtalats om kväveutsläpp och behov av åtgärder är särskilt angelägna vid Flallandskusten och speciellt i . Det är viktigt att nämnda åtgärder ingår i åtgärdsprogrammet för minskning av föroreningstillförseln i . Försök bör påbörjas med syfte att vinna praktisk erfarenhet av våtmarksrestaurering och nyskapande av våtmarker i direkt anslutning till kustnära områden. För att kunna starta försök måste tillgång till mark finnas på lämpliga platser. Expropriation av mark bör få tillämpas för såväl restaurering av våtmarker som för skapande av randzoner. Detta kommer såvitt vi förstår att betyda att lagändring måste vidtas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att starta försök med restaurering och nyskapande av våtmarker och randzoner. () () 1989/90 Jo751
mot · GD02Jo752 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo752 av och (båda c) Naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet, , är inne på sitt fjärde år. Det statliga stödet uppgår 1989/90 till 19 milj. kr. fördelat mellan och lantbruksstyrelsen. Regionalt är det länsstyrelserna och lantbruksnämnderna som hanterar medlen. Anslaget var större 1988/89 vilket är anmärkningsvärt med tanke på ökad efterfrågan. är det enskilda län som har störst areal naturbetesmark. Den inventering av ängs- och hagmarker som pågår i landet bekräftar detta. För del är resultatet över förväntan. Efter att ca tre fjärdedelar av länet är inventerat redovisas 12 000 ha naturligt gräsbärande mark. Denna areal har klassats vara av sådant värde att stöd till betesdrift borde utgå. Resultatet är inte lika positivt på andra håll i landet. Det är angeläget att påskynda insatserna för att bevara de artrika ängs- och hagmarker som finns kvar. Speciellt viktigt är detta i och norra då man här fortfarande kan uppleva hur landskapsbilden är påverkad av naturbetesmarkerna. av landets arealhagmarker finns inom detta område. Flera arter som är starkt hotade har här sin bästa chans att överleva landskapsomvandlingen. Några exempel är Finn-ögontröst, späd ögontröst och fältgentiana. Det bidrag som betalats ut i har uppgått till varav staten svarat för och kommunen för . Avtal omfattande finns med 750 djurhållare som svarat för att drygt 6 500 ha betesmarker ännu får rätt vård. Behovet är mycket större och desutom bör ersättningsnivån höjas betydligt. För det fortsatta arbetet med att rädda ängs- och hagmarkerna är det viktigt att statens bidrag ökar tills man når den nivå att all kvarvarande florarik ogödslad och betad naturligt gräsbärande mark kan få arealbidrag. Det har uppskattats att högst 100 000 ha av landets 480 000 ha betesmarker har en värdefull flora kvar. För att denna areal skall kunna betas även fortsättningsvis bör Nolaverksamheten byggas ut att omfatta även annan betesmark och i vissa delar t.o.m. åker på de berörda fastigheterna. Kravet på ett naturvårdsvärde bör dock alltid finnas på någon del av avtalsområdet. Bidraget bör administreras av länsstyrelsernas miljövårdsenheter. har /90 äskat för verksamheten under anslagspost B 6. Det två närmaste åren därpå har man aviserat ett ökat behov. Enligt förslag i Ny livsmedelspolitik" skall Nolaverksamheten under en byggas ut att omfatta 300 000 ha till en årlig kostnad på . Nolaverksamheten är så viktig från naturvårdssynpunkt att den inte får vara avhängig behandling av jordbrukspolitiken. Med en ny jordbrukspolitik enligt aviserat förslag kommer inte att räcka för att bevara ängs- och hagmarkerna i landet. Enligt budgetpropositionen skall ingen ökning av Nolaverksamheten ske genom anslag B 6 till . Det är föreslaget oförändrat . Det är helt oacceptabelt att låta en ny verksamhet avstanna i uppbyggnadsskedet som skett. I takt med att inventeringen av ängs- och hagmarker i visar på värdefulla naturbetesmarker, bör anslaget ökas. Med hänvisning till det anförda hemställs att för utökad Nolaverksamhet för /91 höjer anslaget B 6 till med 20 milj. kr. till 30 milj.kr. () () 1989/90 Jo752
mot · GD02Jo753 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo753 Tillsats av selen vid kalkning av sjöar och vattendrag Kvicksilverutsläppen, bl.a. från sopförbränning, var . kommer troligen utsläppen att vara nere i . Men nedfall av kvicksilver från utländska källor fortsätter och dessutom ansamlar fisken metallen lättare, till följd av försurningen av vattnen. görs försök inom fyraåriga projekt , som i stora drag går ut på att diagnostisera och medicinera sjöar och vattendrag. Det är tre grundmetoder som används, kalkning, gödning och utfiskning och vid sidan av de tre varianterna testas även tillsatser av selen i vattnet. Antingen sprids det uppblandat i kalken eller sipprar det långsamt ut från gummislangar som lagts ut i sjöarna. finns det försök som har visat att tillsatser av selen i sjöarna mycket snabbt och effektivt drar kvicksilver ur fisken. Detta skulle kunna innebära räddningen för de ca 400 sjöar, som är svartlistade på grund av för höga halter av kvicksilver. Det är dock för tidigt att generellt rekommendera selenbehandling. Visserligen vet vi att selen har positiva effekter men problemen med doseringen måste först utredas. Det får inte bli så att fisken inte kan ätas p.g.a. för höga halter av selen. Därför är det viktigt med utökad försöksverksamhet med tillsats av selen vid kalkning av våra sjöar och vattendrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utökad försöksverksamhet med tillsats av selen vid kalkning av våra sjöar och vattendrag.
mot · GD02Jo754 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo754 av m.fl. (s) Skogsskadorna i m.m. I hela kan vi nu se de skadliga effekterna på främst skogen beroende av långtransporterade luftföroreningar och många lokala utsläppskällor. Barrträden drabbas först och hårdast av skogsskador och det är på gran och tall man kunnat mäta skadorna. Med hjälp av flygbildsteknik har skadorna delvis inventerats. Flera områden visar förödande resultat, t.ex. . Allra värst drabbad är dock regionen . har av det äldre granskogsbeståndet barrförluster på , har barrförluster på och har barrförluster på . Inom delar av kommunen finns områden där mer än hälften av skogen har förluster. Normalt ska barrförlusterna aldrig överstiga . I t.ex. uppges att om barrförlusterna överstiger är trädet dödsdömt . Som helhet kan man konstatera att skadorna är större och mer omfattande än man kunnat konstatera inom några andra områden i . De är också betydligt större än de hårt drabbade områdena i Baden-Wurttenberg i södra . Undersökningar visar att det i denna mycket starkt industrialiserade och trafikerade region skapas tröskeleffekter när lokala utsläpp adderas till en hög bakgrundsnivå som beror på långtransporterade luftföroreningar. Regionen är i stort behov av att åtgärder vidtas , i syfte att stoppa skogsskadorna, och bör därför ingå i ett miljöskyddsområde. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot skogsskadesituationen i regionen . () () 1989/90 Jo754
mot · GD02Jo755 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo755 Arbetet med inrättandet av reservat måste skyndas på. Det är viktigt för vår framtid att också skydda de miljöerna från exploatering. I ett skede där fisket i är hotat är det viktigt att skydda viktiga reproduktionsområden från ingrepp. Frågan är om de skyddsinstitut som finns i naturvårdslagen är lämpliga med hänsyn till de här områdenas speciella karaktär. de gröna föreslår att får i uppdrag att se över om de skyddsinstitut som finns i naturvårdslagen är tillräckliga. Om det går att hitta någon lämpligare form för skydd bör lägga fram ett förslag till nytt skyddsinstitut. Exempel på områden som bör skyddas: - Vattnen kring , - Vattnen kring , - Vattnen kring Fårön. bör få i uppgift att närmare fastställa reservatens storlek och hur de skall skötas samt komma in med uppgifter om kostnader för deras skötsel. bör få i uppgift att kartlägga behovet av fler reservat och hur dessa skall kunna skyddas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bilda reservat i vattnen kring , och , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör få i uppgift att närmare fastställa reservatens storlek och hur de skall skötas samt komma in med uppgifter om kostnader för deras skötsel, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör få i uppgift att kartlägga behovet av fler reservat runt och hur dessa skall Mot. 1989/90 kunna skyddas.
mot · GD02Jo757 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo757 av och (båda mp) Det miljöpolitiska arbetet i får med jämna mellanrum i uppdrag av regeringen att utarbeta aktionsplaner för olika miljöområden. Just nu arbetar med en ny aktionsplan mot luftföroreningar, havsföroreningar och en för naturvården. Någon egentlig kontroll av om aktionsplanerna följs upp av tillräckliga politiska åtgärder görs ej. Det sker inte heller någon kontroll av hur planen konkret verkar i relation till de miljöpolitiska målsättningar som satts upp. Den bristande uppföljningen gör att den ständiga produktionen av handlingsplaner i stället medverkar till att bromsa nya konkreta miljöpolitiska beslut. Regeringen hänvisar till att arbete med nya aktionsplaner är på gång som en förevändning för att det inte behövs några nya politiska beslut. Ett exempel på detta är att regeringen, i årets budgetproposition, föreslår betydligt lägre anslag till sjökalkning än vad som föreslås i den nu aktuella aktionsplanen. hänvisar man till att det inte är läge att föreslå ytterligare åtgärder eller anslå mer pengar eftersom arbete med en ny aktionsplan pågår. Vi tycker därför att det är dags att tillsätta en parlamentarisk kommitté för att granska aktionsplanernas effektivitet. Följs de upp i praktiken? Hur väl relaterade är de till de gällande miljöpolitiska målen? Regeringen bygger det miljöpolitiska arbetet på en uppspjälkning i olika aktionsplaner. Problemet med det arbetssättet är att miljöproblemens övergripande natur inte tillgodoses. De olika miljöpolitiska problemen är intimt sammanflätade med varandra och därmed berör miljöproblemen en stor del av det totala politiska fältet. Trafikpolitiken påverkar t.ex. både havsmiljön i form av ökat kväveläckage pga kväveoxidutsläppen och skogsskadorna genom att vägtrafikens utsläpp orsakar ozonbildning och markförsurning. Skogspolitiken påverkar t.ex. både naturvården genom att skogsbruket hotar unika biotoper och havsmiljön eftersom skogsdikningen ökar kväveläckaget. På samma sätt är det på område efter område. För att få ordning på hela det miljöpolitiska arbetet behövs det en nationell miljövårdsplan som samordnar alla olika politiska åtgärders inverkan på miljön. Den nationella miljövårdsplanen bör också, så utförligt som möjligt, redogöra för de politiska förslagens relevans i förhållande till de miljöpolitiska målsättningarna. Dessutom förutsätts i Världsnaturunionens World Conservation Strategy, som har ställt sig bakom, att varje land ska upprätta en nationell miljövårdsplan. Vi förutsätter att den har för avsikt att fullfölja detta internationella åtagande på miljöområdet, och vi antar att skälet till att så inte har skett är att man råkat glömma bort det. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att en parlamentarisk kommitté skall tillsättas för att granska och följa upp olika handlingsplaner på miljöområdet, 2. att hos regeringen begär att en övergripande nationell miljövårdsplan skall upprättas vilken skall vara relevant i förhållande till de miljöpolitiska målen. () () 1989/90 Jo757
mot · GD02Jo758 · 1990-01-24 00:00:00 — av m.fl. (s) Skadeverkningarna från Tjernobyl och tillhör de län som drabbades hårdast av katastrofen i Tjernobyl. Nedfallet över dessa län blev betydande. De direkta skadorna och den omedelbara faran har avklingat, men omfattande och långsiktiga problem kvarstår. Viltet i håller fortfarande på många håll en alltför hög cesiumhalt, liksom svampen. Det stora problemet är emellertid den fortfarande stigande halten cesium i insjöfisken. Förutom ekonomiskt mycket svåra störningar för fiskenäringen och turismen uppbyggd kring fritidsfisket har cesiumkoncentrationerna väsentligt försämrat livsmiljön för människorna i regionen. Det är mot denna bakgrund angeläget att särskilda insatser görs för forskning och praktiska försök i syfte att snabbt få ned cesiumhalterna i framför allt fisken. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om resurser för forskning och praktiska försök kring cesium i och .
mot · GD02Jo759 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo759 av m.fl. (s) Havsföroreningarna i genomfördes i alla län en miljöanalys på uppdrag av regeringen. För framgick att några av de stora miljöproblemen var försurningen och havsföroreningarna. Bakgrunden till miljöanalyserna var att ett bättre underlag skulle tas fram för offensiva insatser. Miljöministern konstaterar också i budgetpropositionen att omfattande försurningsskador finns i sjöar och vattendrag i . För gäller att av arealen kan betecknas som försurad. När det gäller havsföroreningar har Dalälvsdelegationen och andra gruppers arbete visat på de stora problem som finns i . Föroreningar som drabbar både fisket, allmänheten och havsmiljön som sådan. I budgetpropositionen hänvisas till arbete med en reviderad aktionsplan mot havsföroreningar. Det är synnerligen angeläget att i sitt arbete ger hög prioritet för åtgärder för att förbättra situationen i . genomförs tillsammans med ett forskningsprogram som bl.a. syftar till att kartlägga den storskaliga föroreningssituationen i . Det är angeläget att det svenska deltagandet i detta projekt blir konstruktivt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder mot havsföroreningarna i . () () Axel () () gotmb 99953, 1990
mot · GD02Jo760 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo760 av () Kvicksilver i lysrör, m.m. Uttjänta eller kasserade produkter som innehåller kvicksilver klassas i regel som miljöfarligt avfall, enligt förordningarom kemiska produkter. Batterier, termometrar och amalgam är exempel på produkter som på grund av kvicksilverfaran stämplas som miljöfarligt avfall. Det samlas in och skickas till när de tjänat ut. Lysrör utgör dock ett undantag. I förbrukas ca 16 milj lysrör, kvicksilverlampor och s.k. lågenergilampor. De innehåller sammanlagt kvicksilver. Problemet är att det länge inte har funnits någon som tar emot miljöfarligt avfall av detta slag. har i etablerat sig som återvinnare av kvicksilver i lysrör och lampor. MRT har utvecklat en speciell krossanläggning som gör att arbetet kan ske i en riskfri arbetsmiljö. Det krossade materialet ska enligt MRI-systemet samlas upp i tätslutande tunnor som sedan transporteras till återvinningsanläggningen. Vissa lampor med inbyggda tanddon ska skickas hela. Genom en destillator kan kvicksilvret återvinnas istället för att spridas ut i miljön. En förutsättning för att detta ska bli möjligt är att ett pantsystem införs på kvicksilverlampor och lysrör. Jag anser att regeringen bör ge i uppdrag att utarbeta ett sådant system. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ett pantsystem för kvicksilverhaltiga lampor och lysrör. 1 1989/90.
mot · GD02Jo761 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo761 av och (båda c) Åtgärder mot försurat vatten i enskilda brunnar fram t.o.m. /88 kunde stöd erhållas till åtgärder mot surt vatten i egen brunn/vattentäkt. De anslagna medlen var dock klart otillräckliga och för /89 försvann de helt. Detta var mycket olyckligt, inte minst med tanke på resultaten av de inventeringar och analyser som gjorts av försurningens inverkan på grundvattnet. Resultaten visar nämligen att i landet som helhet upp emot 100 000 privata brunnar är så försurade att de potentiellt är hälsovådliga. Enbart i tar mellan 20 000-25 000 hushåll sitt dricksvatten ur egna brunnar. I närmare 6 000 av dessa är dricksvattnet så surt att åtgärder är absolut nödvändiga. Det största problemet med försurat eller naturligt surt grundvatten i enskilda brunnar/vattentäkter är att det ofta orsakar korrosion. Korrosionen leder förutom till att rören går sönder, till utlösning av metaller ur materialet. Det är i första hand koppar, järn och zink, men i vissa fall också kadmium och bly. Resultatet blir att koncentrationen av dessa metaller ökar i dricksvattnet. Ett annat problem är att surt brunnsvatten ofta kan innehålla mycket aluminium, järn och mangan. Det beror på att surt grundvatten kan lösa ut dessa metaller ur marken. Dessa problem är allvarliga och oroande, inte minst med tanke på att ex kadmium är en giftig tungmetall, som kan orsaka skador på vitala inre organ och att i vissa undersökningar aluminium misstänks ge skador på vitala kroppsfunktioner. Vidare finns, även om det inte kunnat beläggas, misstankar om samband mellan hög kopparhalt och småbarnsdiarréer. För att komma tillrätta med de problem som försurat vatten i enskilda brunnar utgör krävs kraftfulla åtgärder. För att få snabbhet och kvalitet i insatserna i detta viktiga miljöarbete är det nödvändigt att återinföra möjligheten att erhålla statsbidrag. De praktiska erfarenheterna ute i länen av den tidigare försöksverksamheten var enbart positiva. Enligt vår mening borde det vara självklart att i arbetet mot försurningen inbegripa även åtgärder mot försurade brunnar. Det anslag som belastar B 2 (bidrag till miljöarbete) i bilaga 16 bör därför inkludera bidrag till enskilda brunnar/vattentäkter. Bidraget bör, som tilldelas länsstyrelserna att användas till de projekt, som länsstyrelse och kommuner bedömer som mest angelägna i regionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att anslaget i bilaga 16, B 2, inkluderar bidrag till åtgärder mot försurat vatten i enskilda brunnar. () () 1989/90 Jo761
mot · GD02Jo762 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo762 (s, c) På har frågan om borrning efter olja framför allt till sjöss, men i viss utsträckning också på land, kommit att tilldra sig ett stort allmänt intresse. Förutom själva sakfrågan har också vissa oklarheter i det samhälleliga regelverk som reglerar miljöaspekterna kommit att diskuteras. Med nuvarande tolkning är miljöskyddslagen tillämplig inom svenskt territorialvatten, vilket omsatt i praktisk tillämpning innebär att den förutvarande vita zonen öster om i såväl geografiskt som juridiskt avseende ligger utanför lagens tillämpningsområde. De borrningar efter olja som är aktuella f.n. är lokaliserade till ett område beläget utanför den svenska territorialgränsen men inom svensk ekonomisk zon. Detta innebär att den förprövningsskyldighet för miljöfarlig verksamhet som finns inskriven i miljöskyddslagen inte gäller. Den praktiska konsekvensen av detta är att de problemställningar som rör oljeborrning och miljö inte av innan borrning (eller provborrning) påbörjats. För den som utövar den miljöfarliga verksamheten innebär det också att besked saknas om vilka miljökrav som kan komma att ställas eller - i ytterlighetsfallet besked om att verksamheten inte får utövas därför att den strider mot miljöskyddslagen. Förutom de obehag som kan uppkomma och de oklarheter som utövaren av den miljöfarliga verksamheten känner blir det också så att de motstående intressen som finns inte kan få den behandling som en hantering enligt miljöskyddslagen ger. Detta senare kommer säkerligen att vålla stora problem. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan lagstiftning att miljöskyddslagen blir tillämplig inom svensk ekonomisk zon.
mot · GD02Jo763 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo763 av () Det generella strandskyddet Regleringar, förbud och inskränkningar i äganderätten, som präglar socialdemokratisk politik, har lagt en hämsko på utvecklingen i många delar av vårt land. Den mellan socialdemokraterna och träffade uppgörelsen om en skatteomläggning kommer tyvärr att förstärka dessa effekter. I , , har den socialdemokratiska politiken bidragit till att länets naturliga resurser inte fått bli den dragningskraft som skulle ha gett länet mycket stora möjligheter att med egna förutsättningar skapa en dynamisk utveckling. Moderata samlingspartiet är ensamma om att förespråka vikten av att slopa en mängd förbud, regleringar, skatter och ägarinskränkningar. Vi kräver exempelvis att den skattehöjning som drabbar turistnäringen från skall rivas upp. Vårt land är rikt på sjöar, stränder och vattendrag. I ett till ytan förhållandevis litet län som kan den sammanlagda kust- och strandsträckan beräknas till 3 . Det motsvarar fågelvägen mellan och . Även om varje hushåll i skulle få tillgång till en strandtomt av normalstorlek skulle ändå hälften finnas kvar för allmänhetens rekreationsbehov. Detta exempel visar på hur lagstiftningen beträffande strandskyddet skjuter över målet. Tillämpningen av lagstiftningen är helt absurd. Det gäller inte minst från sida. Verkets överklagningar till regeringen av lämnade dispenser talar ofta sitt tydliga språk. Jag vill att människorna i vårt land skall ges möjlighet att kunna finna sin egen oas som många tycker att en tomt invid ett vatten utgör. En sådan förändring av den aktuella lagstiftningen skulle bidra till ett ökat byggande och boende i . Det generella strandskyddet bör avskaffas. En sådan lagstiftning bör dock kompletteras med den inskränkningen att vissa värdefulla strandavsnitt kan skyddas från exploatering. Ett sådant avgörande skall vila på kommunerna. Det är synnerligen viktigt att ett sådant beslut fattas nära de människor som är berörda. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att det generella strandskyddet slopas med den begränsning som angivits i motionen. 1989/90 Jo763