mot · GD02Fi27 · 1990-02-13 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fi27 av m.fl. (m) med anledning av prop. 1989/90:94 om tillfälligt förbud mot höjning av vinstutdelning i vissa aktiebolag I propositionen föreslås förbud mot höjda utdelningar i börsnoterade aktiebolag och s.k. OTC-bolag . Förslaget motiveras med fördelningspolitiska skäl. Jämfört med ett fullständigt förstatligande av löne- och prisbildningen i landet kan ett utdelningsstopp tyckas vara ett inte fullt så drastiskt ingrepp. Icke desto mindre får det starkt skadliga effekter på ekonomin, som de fördelningspolitiska effekterna framstår som högst diskutabla. När den socialdemokratiska regeringen förra gången drev igenom ett sådant beslut , var den svenska aktiebörsen genom valutaregleringen avskärmad från omvärlden. står dock möjligheten öppen att förvärva utländska aktier, och den utnyttjas också i mycket stor utsträckning. nettoplacerade svenskar i inhemska aktier, men de nettoköpte utländska aktier för 28 miljarder. Eftersom lagförslaget inte gör något försök att hindra utdelningshöjningar från utländska företag, kan den som så vill lätt kringgå det planerade stoppet. Ingreppet kan därmed förutses påskynda den pågående utflyttningen av riskkapital till utländska aktiebörser. förstärks naturligtvis utländska placerares misstro mot svenska aktier. nettosålde de för nära tillbaka till . En bidragande orsak till detta bristande intresse är att det stora skatteuttaget leder till en ovanligt låg utdelningsnivå i svenska företag - ungefär hälften mot vad som är vanligt i andra länder (på grund av den i onödan förkortade motionstiden kan vi inte dokumentera detta med siffror som vi hade hoppats). Utländska placerare har rimligen svårt att förstå att de nu skall åläggas restriktioner av föregivna fördelningspolitiska motiv, som de - om de överhuvudtaget förstår dem - måste uppfatta som avsedda för svensk publik. Utlänningarnas flykt från svenska aktier kan därmed väntas fortsätta. Genom att förstärka aktuella strömmar i aktiehandeln över gränserna försvårar således ett utdelningsstopp de svenska företagens försörjning med riskkapital. Lockelsen blir därmed än större att flytta verksamheten - eller åtminstone ändra bolagets hemvist - till annat land, där man inte är utsatt för samma politiska risker som i . I en lagrådsremiss, som avses resultera i en proposition senare , föreslås bl.a. en omläggning av företagsbeskattningen. Syftet anges vara att minska inlåsningen av kapital i bestående företag och göra det mera lock- Mot. ande för dem att dela ut sina vinster, vilket skulle förbättra allokeringen av Fi27 medel tillgängliga för investeringar. Ett utdelningsstopp går på kontrakurs mot denna ambition, vilket framkallar tvivel på att skatteuppgörelsen mellan socialdemokraterna och kommer att fullföljas i denna del. Endast av det samlade börsvärdet ägs direkt av enskilda hushåll. Därtill kommer ägande via aktiefonder. Men återstående ca tre fjärdedelar av börsvärdet ägs av institutioner, vilka ofta behöver utdelningsinkomsterna för att föra dem vidare i form av pensioner, bidrag till forskning m.m. Det kan nämnas att av börskapitalet är offentligägt (via , löntagarfonder etc). Till övervägande delen synes sålunda utdelningsstoppet få en fördelningspolitisk effekt motsatt den avsedda. När utdelningsstopp praktiserades förra gången, fick aktieägarna ett slags kompensation genom en kraftig ökning av fondemissionerna. Det finns skäl att räkna med att även utdelningshöjningar ersätts med nya aktier. För privatpersoner kan det t.o.m. ses som en fördel att utdelningsinkomster skjuts , eftersom de efter den kommande skatteomläggningen belastas med skatt mot som mest . uppgick aktieutdelningarna från börsnoterade aktiebolag och OTC-bolag till , vilket innebar en direktavkastning vid det senaste årsskiftet på . Marknaden har räknat med en utdelningshöjning med eller . Härav skulle då ca 500 milj. kr. ha gått direkt till hushållen. Efter skatt rör det sig som mest om ca 250 miljoner. Denna summa kan jämföras med hushållens totala disponibla inkomster på . Bortfallet till följd av utdelningsstoppet skulle därmed uppgå till knappt en halv promille, vilket borde vara försumbart t.o.m. som en rättvisefråga. Den störste förloraren är i själva verket staten. Förutom de ca 80 milj. kr. som offentliga aktieägare går miste om, uteblir skatteintäkterna på utdelningshöjningar i övrigt. Eftersom utdelningsinkomster är trippelbeskattade i (bolagsskatt, vinstdelningsskatt och inkomstskatt), får man dessutom räkna med att företagen - om nu utdelningarna inte får höjas - gör dispositioner, som medför att även intäkterna från företagsbeskattningen blir mindre än vad de annars skulle ha varit. Mest allvarligt är ändå att det föreslagna utdelningsstoppet utgör ett av flera presenterade steg mot en genomreglerad ekonomi. Enligt Moderata Samlingspartiets framförda mening bör marschriktningen i stället vändas, så att vi genom avreglering skapar en bättre fungerande marknadsekonomi. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår prop. 1989/90:94. 1989/90 Fi27 gotab 99905, 1990