mot · GD02Jo313 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo313 av och (båda m) Skogsbruket i är mera känt för sitt jordbruk med böljande slätter och en omfattande livsmedelsindustri än för sitt skogsbruk. Skogen upptar dock en tredjedel av arealen och ägs till av enskilda jord- och skogsbrukare. Lövskogen utgör fortfarande en stor del, , av arealen. Skogsarealen omfattar med en mycket hög bonitet. Tillväxten är cirka 2 730 000 m3sk (skogskubikmeter) , vilket motsvarar mycket stora värden . Räknar man med att det i förädlingsledet sker ungefär en femdubbling av virkesvärdet, har skånsk skogsbruksråvara en stor betydelse för industrin. Omsättningen rör sig om . I finns bara en stor massaindustri. Ytterligare två större massaindustrier är beroende av skånskt virke, nämligen och . De finns cirka 15 sågverk i , alla dock av mindre omfattning. Totalt sysselsätter skogen och skogsbruket i direkt över 5 000 personer. Till detta kommer anställda inom transporter, servicenäringar m.m. Problemet i skånskt skogsbruk är att man har dålig ekonomi i produktionen av ädellövskog. Det skånska barrvirkets kvalitet är inte den allra bästa. Landskapet är stormkänsligt; stormskadorna på skogen förrycker planeringen och försämrar ekonomin. Det är viktigt att utbildningen för lövskogsbruket uppmärksammas mera, då nu betydelsen av lövskogen ökat. Det finns t.ex. bara en skogsbrukslinje inom gymnasieskolan i hela landskapet, trots att skogsbruket framöver torde få ökad betydelse. Luftföroreningarna förorsakar skador på skogen även i . De är dock ännu svåra att mäta. Oroande är att nästan alla trädslag tycks påverkas av luftföroreningarna. Utsläppen i det egna landskapet måste begränsas. Likaså måste man genom internationella överenskommelser få till stånd ytterligare begränsningar av utsläppsmängderna som kommer från andra länder. Det är dessutom av mycket stor vikt att man snabbt kan registrera och mäta skadeutvecklingen. bör få de resurser som behövs härför. ersattes bokskogslagen med en ny lag, ädellövskogslagen. Enligt denna skall marker med ädellövskog (t.ex. bok, ek, alm, ask) även i fortsättningen användas för dessa trädslag, om inte medger annat. Statsbidrag skall kunna lämnas bl.a. till anläggning och skötsel av ädellövskogen. I proposition 1989/90:100, bilaga 11, föreslås en höjning med 1 miljon kronor inom anslagsdelen Ädellövskog. Det är en konsekvent höjning. Tvingar statsmakterna skogsägarna att behålla vissa trädslag som ger lägre avkastning, måste man ta konsekvenserna och lämna stimulans. Aviserad neddragning av jordbruksarealen motiverar ytterligare plantering av ädellövskog, varför bör bifalla en sådan inriktning. I propositionen föreslås fortsatta anslag till åtgärder i lågproducerande bestånd, s.k. 5:3-skogar. Detta anslag bör , inte minst med hänsyn till konflikterna mellan skogsvårdslagens bestämmelser och ädellövskogslagens. För skogsbruket i är det mycket angeläget, sedan ädellövskogslagen nu trätt i kraft, att frågan om en utveckling av lövskogsbruket uppmärksammas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av registrering, mätning och uppföljning av skogsskadorna samt en omfördelning av anslagen till förändrade behov, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en ökad satsning på ädellövskogen och omfördelning av anslag härtill, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av utbildning i lövskogsbruk, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om borttagandet av anslag till lågproducerande bestånd, s.k. 5:3-skogar. () () 1989/90 Jo313