mot · GD02N446 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:N446 av m.fl. (c) Energifrågor Utgångspunkten för energipolitik är de nära sambanden mellan energianvändning, ekonomisk utveckling och miljö. I motionen konstateras att det är nödvändigt för en långsiktigt hållbar utveckling att såväl nationellt som globalt ställa om energisystemet mot energihushållning och utnyttjande av förnybar energi. Huvudpunkterna i energipolitik kan sammanfattas enligt följande: - Lägre energianvändning genom energihushållning och hög effektivitet i såväl produktion som användning av energi - Ersättning av importerade miljökrävande energislag och övergång till en uthållig energiförsörjning baserad på i huvudsak inhemska, förnybara och miljövänliga energikällor - Avveckling av kärnkraften I motionen konstateras att regeringen på intet sätt följer upp de energipolitiska besluten om en förnyelse av energisystemet i konkret handling. Mot denna bakgrund föreslås i motionen en förnyelseplan med ett konkret åtgärdsprogram som visar att fastlagda energi- och miljömål är förenliga och kan genomföras om den politiska viljan finns. Åtgärdsprogrammet skapar förutsättningar för att besluten om avvecklingen av kärnkraften, bevarandet av de fyra stora älvarna och koldioxidtaket kan genomföras utan att sysselsättning och välfärd hotas. Målet för förnyelseplanen är att - genom energihushållning, effektivare energianvändning, effektivare el- och värmeproduktion samt ökad användning av förnybar energi - långsiktigt nå en slutlig energianvändning på ca , varav ca el och därmed en balanserad pris- och kostnadsutveckling på elområdet. Detta möjliggörs med följande åtgärdsprogram: * Riktlinjer för kärnkraftens avveckling läggs fast och en avvecklingsplan för kärnkraften upprättas. Avvecklingen kan inledas genom att reaktorerna i och tas ur drift så snart det är möjligt bl.a. av juridiska skäl. * Förutsättningar skapas för uppbyggnad av en energimarknad med många Mot. aktörer genom ökad konkurrens, effektivare energianvändning och utnytt- N446 jande av förnybar inhemsk energi * Begränsad introduktion av naturgas * Inrättande av energins utvecklingsfond, finansierad med en avgift på /kWh el. Detta skapar långsiktigt en årlig resurs på ca . I inledningsskedet är intäkterna ca . Fonden är tillgänglig för alla, dvs. stöd kan ges till aktuella projekt oavsett vem som är beställare * Riktlinjer för en miljöanpassad energibeskattning fastläggs som bygger på punktbeskattning, koldioxidskatt och stimulerar effektiv användning och produktion av energi, utnyttjande av inhemsk förnybar energi som biobränslen, vind, sol samt avskaffande av mervärdeskatten på energi * som inte behövs för produktion av livsmedel skall användas för odling av bl a energiskog och energigrödor, t.ex. som råvara för en inhemsk produktion av alternativa drivmedel, biobränslen m.m. * Byggande av fullskaleanläggningar för produktion av bioetanol avsett som drivmedel. Bioetanol befrias från skatt * Möjligheter till stöd för avancerade energiprojekt öppnas och 100 milj. kr. avskiljs från energins utvecklingsfond för detta ändamål. * Direktverkande el skall inte tillåtas i nyproducerade bostäder och lokaler samt krav ställas på alternativa uppvärmningsmöjligheter i de fall elström i nyproduktion används för uppvärmning i luft- och vattenburna värmesystem. * Statsbidrag skall utgå till återuppbyggnad av den kommunala energirådgivningen. Det finns ett mycket nära samband mellan ekonomisk utveckling, sysselsättning, energianvändning och en god miljö. Den övergripande målsättningen måste därför vara att varje energikälla som skall användas i större omfattning och måste ingå i naturens eget energikretslopp. Uppfylls inte detta krav kommer såväl den ekonomiska tillväxten att förkvävas som omfattande miljöskador att uppstå. Förbränning av icke förnybara (fossila) energislag som kol, olja och naturgas innebär en mycket kraftig påverkan på miljön genom de ökande utsläppen av bl.a. koldioxider, kväveoxider och svaveldioxider. Den ökande koldioxidhalten medför temperaturökningar, som efterhand på ett drastiskt sätt kan förändra vårt klimat och därmed förutsättningarna för allt mänskligt liv. Koldioxidproblemet är en global företeelse och det är nödvändigt att varje land bidrar till att minska förbränningen av fossila bränslen. En övergång från olja till kol har i dessa hänseenden en negativ effekt. Förbränning av biobränslen ger inte sådana effekter på den omgivande naturmiljön. Lika mycket koldioxid som binds vid återväxten frigörs vid förbränningen, förutsatt att avverkning och tillväxt balanseras. Detta innebär att - för en ekologiskt hållbar utveckling - den ekonomiska tillväxten måste vara mindre energikrävande . En effektiv energianvändning och övergång till förnybar energi måste därför ut göra huvudinriktningen i globala och nationella energiplaner om en långsik- Mot. tig miljömässig och ekonomiskt hållbar utveckling skall kunna åstadkom- N446 Samhällets åtgärder måste därför inriktas på att främja ökad användning av förnybar energi och effektivare energianvändning. Modern teknik ger stora möjligheter för effektivare energianvändning, vilket ofta är ekonomiskt lönsamt eftersom energieffektiva lösningar vanligen innebär minskade kostnader. Genom en kraftfull satsning på effektivare energianvändning, kan liksom andra länder få den tid som krävs för att hinna utveckla ett lågenergisamhälle baserat på i huvudsak förnybara energikällor, vilket måste vara grunden för de globala och nationella energisystemen . En säker, ekologiskt riktig och ekonomiskt livskraftig energitillförsel, som kan underlätta en rättvis utveckling, är en absolut nödvändighet och möjlig att bygga upp. Detta förutsätter dock en medveten politisk vilja och avsevärt större framtidsansvar än vad majoriteten av politiska beslutsfattare har förmått visa. De konkreta politiska åtgärderna måste därför ha en klar långsiktig inriktning och fullfölja fattade beslut i enlighet med fastlagda energi- och miljöpolitiska mål. Detta innebär även att reformer på andra politikområden inte får ges en sådan inriktning att fastlagda energi- och miljöpolitiska mål äventyras. Det krävs bl.a. beslut som skapar de reella förutsättningarna för en energimarknad med många och oberoende aktörer, där energihushållning, effektiv energianvändning och utnyttjande av förnybar och miljövänlig energi stimuleras inom ramen för en fungerande social och miljöanpassad marknadsekonomi. Av central betydelse för att nå de energipolitiska målen är de ekonomiska incitamenten och styrmedlen. Skatter och avgifter måste utformas så att de främjar utnyttjandet av förnybara och miljövänliga energislag. Den av miljöskäl och samhällsekonomiska skäl motiverade förnyelsen av energisystemet måste även bli privatekonomiskt fördelaktig. Det måste även bli lönsamt för den enskilde att spara och hushålla samt använda förnybar energi. Det är bättre att genom ekonomiska stimulanser och styrmedel åstadkomma en eftersträvad utveckling än genom förbud och reglering. En medveten politik enligt modell för övergång till förnybar energi och effektivare energianvändning är den bästa garantin för både en positiv ekonomisk utveckling och en bra miljö. En energipolitik, som är ensidigt inriktad på att främja ökad energitillförsel, kommer att leda till krav på allt större investeringar för att förebygga skador på miljön och till slut nå en nivå där dessa kostnader kan bäras. Samhällsekonomin kommer att kollapsa i försöken att åtgärda uppkomna miljöskador. Utvecklingen i t.ex. har visat att påståendet att ekonomisk utveckling förutsätter ökad energianvändning är en myt. En långsiktig, stabil ekonomisk utveckling och ökande välfärd förutsätter i stället en kontinuerligt minskande energitillförsel av icke förnybar energi. Vid en ökande energianvändning kommer det att krävas investeringar i allt dyrare energiproduktion med ett allt högre pris på energi som följd. Det är därför av såväl ekonomiska som miljömässiga skäl nödvändigt att energipolitiken både inriktas på övergång till förnybar energi och effektivare ener- 12 Vi utvecklar i en särskild motion vikten av och åtgärder för en effektivare energianvändning. En sådan politik skapar i sin tur förutsättningar för en balanserad prisutveckling på energi och underlättar därmed en positiv ekonomisk utveckling och en konkurrenskraftig svensk industri. Ekonomiska styrmedel som premierar utnyttjande av förnybar energi och effektivitet i användning och produktion kommer långsiktigt att vara en fördel för den svenska industrin. Energi- och miljöpolitiska mål beslutade att kärnkraften skall vara avvecklad (proposition 1979/80:170, NU 1979/80:70). Vidare har beslutat att avvecklingen skall inledas med att två reaktorer - en i RinghalsverV et och en i - tas ur drift 1995 och 1996 (proposition 1987/88:90, NU 1987/88:40). har även beslutat att de fyra stora älvarna, älv, älv, älv och ej skall vara prövbara för utbyggnad (proposition 1985/86:3, BoU 1986/87:3). har också beslutat att som ett nationellt delmål bör inte koldioxidutsläppen öka utöver den nivå de har (proposition 1987/88:85, II Kärnkraften, energipolitiken och socialdemokratin Den socialdemokratiska energipolitiken före regeringsskiftet var storskalig och produktionsinriktad. De energipolitiska beslut som då fattades innebar bl.a. att världens mest omfattande kärnkraftprogram per capita antogs - ett program som den socialdemokratiska regeringen drev igenom med stöd av en politisk majoritet i . Den oförbehållsamma tron och massiva satsningen på kärnkraft och användning av fossila bränslen som kol och olja parades med en djup misstro mot möjligheterna att hushålla med energi och introducera inhemsk förnybar energi såsom t.ex. inhemska bränslen. motsatte sig av miljö- och säkerhetsskäl utnyttjande av kärnenergi för civil energiproduktion och partiets energipolitik förlöjligades av kärnkraftspartiernas företrädare. tror att man kan basera energiförsörjningen på kottar och pinnar hette det bl.a. Följderna av en kärnkraftavveckling skulle bli katastrofala för sysselsättning och välfärd, menade man. "Med energipolitik kommer vi att få återgå till backstugusittarnas och de flämtande sterarinljusens , uttalade kärnkraftförespråkarna tvärsäkert. Lovsången till kärnkraften fick ett abrupt slut när olyckan i inträffade. Den efterföljande folkomröstningen och beslut innebar också att kärnkraften skulle vara avvecklad . Energipolitikens mål Mot. har sedermera, i flera energipolitiska beslut , preciserat de mål som skall styra energipolitikens inriktning. De gällande riktlinjerna för energipolitiken bygger ursprungligen främst på den inriktning som lades fast när energipolitiska beslut togs av på förslag av den dåvarande centerledda regeringen. I de propositioner som den socialdemokratiska regeringen därefter lagt har dessa riktlinjer i princip upprepats, vilket föredraganden särskilt understryker i proposition 1984/85:120 med förslag om riktlinjer för energipolitiken som låg till grund energipolitiska beslut. De energipolitiska besluten och framförallt kärnkraftavvecklingen började dock efterhand att ifrågasättas av framförallt industrins företrädare. inträffar olyckan i Tjernobyl och opinionen mot användning av kärnkraft växer kraftigt igen. Från sida ställde vi krav på omedelbara åtgärder för att inleda avvecklingen med en urdrifttagning av och . majoritet avstyrkte dessa krav med hänvisning till att en utvärdering av olyckans konsekvenser för det svenska kärnkraftprogrammet skulle ske. Miljö- och energiministern gav dock i tal och artiklar uttryck för till synes kraftfulla ambitioner i syfte att förändra energipolitikens inriktning. I en den 2/10 1986 framhöll att vi har en historisk möjlighet att, av konflikter på energiområdet, åstadkomma en nationell samling kring en förändring av vårt energisystem. Då kan vi inte fantasilöst och fastlåst bygga vidare på den traditionella energikulturen. Miljö- och energiministern fortsatte: Vi måste spänna bågen högre och anstränga oss till det yttersta både när det gäller hushållning och nya alternativ. Alla måste ställa upp på denna uppgift - politiska partier, folkrörelser, myndigheter, kraftföretag, industrin, kommuner, forskare, tekniker etc - fastslog . De av oss som sviker förväntningarna kommer att förverka sitt förtroende hos människorna. angrep också i en den 26/1 1987 både kärnkraftförespråkare och kärnkraftmotståndare. Det är konstigt att så många människor på det här området är alldeles förstockade. kallar jag dem för jesuiter och de sista dagars heliga.... Vi står nu faktiskt inför en historisk möjlighet att vända det här skeppet och den möjligheten bör vi ta...Korn igen senare så skall ni få se att vi vågar vända upp och ned på saker och ting på energiområdet. Ännu budgetproposition gällde de riktlinjer med i princip samma formuleringar som antagits 1981 och med följande lydelse: Riktlinjerna för energipolitiken innebär att samhällets behov av en billig och säker energiförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som i största möjliga utsträckning är grundat på varaktiga, helst förnybara och inhemska, energikällor. En effektiv energianvändning och en intensifierad energihushållning skall främjas. Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg om miljön vid användning och utveckling av all energiteknik. Kärnkraften skall användas . skall den sista reaktorn tas ur drift. Den socialdemokratiska regeringen har således fram till regeringsombild ningen 1990 i ord ställt sig bakom målsättningen att en omställning av energi- Mot. systemet mot energihushållning och utnyttjande av förnybar energi skall ske N446 som kärnkraften avvecklas. Den socialdemokratiska partistyrelsen hävdar däremot i det s.k. 90-talsprogrammet, som presenterades , att energi- och miljöpolitiska beslut innebär skarpa målkonflikter. I 90-talsprogrammet hävdas att dessa beslut innebär stora problem att fullfölja kärnkraftavvecklingen. De beslut som avses är att två reaktorer skall avvecklas 1995-96, konkurrenskraften för den elintensiva basindustrin skall bibehållas, koldioxidutsläppen inte får öka samt att ingen utbyggnad av de fyra stora älvarna får ske. 1 den politiska debatten har kritiker av den socialdemokratiska regeringens energipolitik, bl.a. från konservativt håll, citerat 90-talsprogrammets redovisning av beslut med syftet att ytterligare förstärka bilden av att de fattade besluten är motstridiga i syfte att få till stånd en omprövning av något eller några av de fastlagda målen. De politiska mål som då ställs mot varandra är följande: * Avveckling av kärnkraften * Ingen utbyggnad av de fyra stora älvarna * Koldioxidutsläppen får inte öka Det grundläggande syftet för dessa debattörer är att försöka utnyttja splittringen inom regeringen och socialdemokratin i synen på energipolitikens inriktning med åtföljande handlingsförlamning. Målsättningen är också att övertyga den allmänna opinonen om att målen är oförenliga och nya beslut fattas och då avses oftast kärnkraftavvecklingen, men även besluten att bevara de fyra stora älvarna och taket för koldioxidutsläppet. Splittringen inom regeringen och det socialdemokratiska partiet blev också helt uppenbar när man tvingades tillsätta en särskild grupp bestående avfyra personer; statsministern, ansvarigt statsråd och LO-ledningen. Den regeringsombildning som genomförts därefter kan inte tolkas på annat sätt än att den storskaliga och kärnkraftvänliga linje som LO-ledningen drivit också numera är regeringens. I realiteten innebär det ett erkännande av att positiva uttalanden i propositioner och av regeringsföreträdare angående nödvändigheten av en förnyelse av energisystemet med en ökad användning av inhemsk förnybar energi och effektivare energianvändning inte varit allvarligt menade. De var uppenbarligen bara ett led i strävandena att försöka dölja att man i grunden har samma synsätt som präglade 1970-talets socialdemokrati. Ny kärnkraftdebatt Mot. Det har emellertid förflutit olyckan i Tjernobyl. Konsekvenserna av olyckan börjar falla i glömska och debatten kring kärnkraftens risker blir allt mindre. Detta skapar på nytt ett utrymme för kärnkraftens anhängare att ifrågasätta avvecklingsbeslutet av t ex miljöskäl, sysselsättningsskäl eller ekonomiska skäl beroende på vilka intressen man representerar. Debatten om vilka miljö- och säkerhetsrisker användning av kärnenergi medfört har på nytt ebbat ut. I uttalanden och artiklar argumenterar nu företrädare för forskningsinstitutioner, storindustri, fackförbund, myndigheter m.fl. allt intensivare för att de gällande riktlinjerna skall rivas upp och nya riktlinjer för energipolitiken antas. Mer eller mindre explicit uttalad är målsättningen för dessa debattörer att få att ändra beslutet att kärnkraften skall avvecklas. Ett exempel på denna argumentering är en artikel i den 9/1 1990 av generaldirektör. I artikeln sägs som en självklarhet att energi, ekonomi och miljömålen är oförenliga. Hela artikeln präglas av den traditionella storskaliga syn där det är ett axiom att hög elanvändning är en förutsättning för ekonomisk tillväxt och en avveckling av kärnkraften förutsätter en massiv introduktion av fossileldad kondenskraft. Energisparande är farligt eftersom för täta hus och dåligt ventilerade lokaler orsakar allergier och andra besvär. Möjligheterna att utnyttja el effektivare finns knappast och en lägre elanvändning skulle leda till sänkt levnadsstandard, misär etc. Artikelförfattaren efterlyser avslutningsvis en energidebatt som innehåller mer realism än önsketänkande. Han avser då förmodligen alla politiker, debattörer, forskare och enskilda som ifrågasatt kraftbolagens syn och argumentering och som förordat en decentraliserad energimarknad med många aktörer, effektiv energianvändning och utnyttjande av inhemsk förnybar energi. Artikeln är ett bland många exempel på en energidebatt liknande . Det primära för detta debattinlägg och andra liknande torde dock inte vara omsorgen om miljön och samhällsekonomin, utan att förhindra att avvecklingsbeslutet om kärnkraften genomförs. En avveckling av kärnkraften och uppbyggnad av en energimarknad med många aktörer skulle medföra att och övriga stora kraftbolag inte ensamma kan kontrollera utvecklingen på energimarknaden. Den genomförda regeringsombildningen har också inneburit att kärnkraftförespråkarna nu ser uppenbara möjligheter att få en förändring av energipolitikens inriktning och då framförallt beslutet om avvecklingen av kärnkraften upprivet. har som miljö- och energiminister i kraftfulla ordalag, om än inte i handling, accepterat folkomröstningens resultat och beslut. har inte aktivt ställt upp bakom beslut. I årets budgetproposition tas inte energifrågorna upp utan där aviseras endast att regeringen avser att återkomma med en proposition som ett omfattande antal utredningar pågår. Regeringen aviserar vidare att förslag skall läggas om en förändrad energibeskattning i samband med etapp 2 i skatteomläggningen. Vi tar i en särskild motion upp anslagsfrågor och andra frågor som budgetpropositionen nu föranleder. De uttalanden som föredraganden dock gör innebär emellertid glidning bort från den syn och de formuleringar som präglade energipolitiska beslut och även återgivits i följande propositioner. Föredraganden understryker att den pågående omställningen av energisystemet har som syfte att landets behov av energi varaktigt skall kunna tillgodoses på ett sätt som är förenligt med samhällsekonomiska, sociala och miljöpolitiska mål. Centrala inslag i omställningen är en avveckling av kärnkraften , minskade utsläpp av försurande och klimatpåverkande ämnen samt ett fortsatt skydd för de fyra outbyggda huvudälvarna. En förutsättning för att omställningen skall kunna genomföras är att tillgängliga energiresurser utnyttjas väsentligt effektivare än i dagens system. Kravet på hushållning gäller i särskilt hög grad användningen av el. Den socialdemokratiska regeringspolitik som förts sedan regeringsskiftet innebär emellertid att de konkreta insatserna för att fullfölja de ovan refererade riksdagsbesluten om målen för energipolitiken inte har följts upp med åtgärder i syfte att förnya energisystemet och skapa förutsättningar för en avveckling av kärnkraften. Betecknande för regeringens politik på energiområdet är i stället - såsom också framgår av budgetpropositionen - att nya utredningar, nya handlingsprogram, nya arbetsgrupper, mer forskning och mer utveckling beställs under förespegling av att man vill vidta kraftfulla åtgärder för att främja en förnyelse av energisystemet. 1 realiteten har man fört en politik som drivit utvecklingen i motsatt riktning. I stället för att främja introduktion och användning av inhemsk förnybar energi har beslut fattats som försvårar en sådan utveckling. De konkreta åtgärder som vidtagits på skatte-, energi- och miljöområdena är klart oförenliga med de energipolitiska beslut som fattats och de många uttalanden som t ex den förra energi- och miljöministern gjort. Denna politik har medfört att utvecklingen på energiområdet går åt helt motsatt håll med en ökad inlåsning i ett miljöstörande och storskaligt energisystem och allt sämre konkurrensmöjligheter för t ex inhemska bränslen. Exempelvis har nära 2 000 milj. kr. satsats på att öka produktionen av kärnkraftsel genom bytet av ånggeneratorer och turbinrotor i samt effekthöjningarna i och . Dessa åtgärder har inget som helst stöd i de inledningsvis redovisade riktlinjerna för energipolitiken och strider mot övergripande energibeslut. Däremot har regeringen föreslagit neddragningar i anslaget till utbyggnaden av kraftvärme, som har en hög utnyttjandegrad av använd energiråvara. Exempel på åtgärder som direkt motverkat förnyelsen är indragningen av Mot. investeringsstödet till större eldningsanläggningar för inhemska bränslen och N446 förprojektering och investeringar i små vattenkraftverk som upphörde i och med utgången av 1986. Detta medförde att i anledning av motioner från hemställde om förslag med stödåtgärder för inhemska bränslen. Regeringen vidtog emellertid ingen åtgärd i anledning av beslut. Stödet till energirådgivning upphörde i och med utgången av . Energisparbidrag beviljas inte från och med den 1/7 1987. Investeringarna i kraftvärmeutbyggnaden har dragits ned. Det mest långtgående beslutet ur dessa synpunkter är dock beslut om införande av moms på energi. har dock betydande resurser satsats på kärnkraften. Den totala nominella investeringen i programmet är i storleksordningen 50 miljarder. Det mest anmärkningsvärda är att man trots beslutet om avveckling valt att byta ut ånggeneratorerna i till en kostnad . Av budgetpropositionen framgår vidare att regeringen bedömer att den totala slutliga energianvändningen skall öka med 1990 och 1991. Detta tyder på att regeringen inte har för avsikt att vidta några avgörande åtgärder syftande till att effektivisera energianvändningen. Regeringen är även på väg att helt rycka undan marknaden för biobränslen genom att tillåta en allt större naturgasintroduktion. Användningen av inhemska bränslen minskar. Föredraganden ser vidare mer påtagliga satsningar på energiskog och energigrödor som möjliga först . Installerad kraftvärme utnyttjas långt under sin potential. Regeringen har slutligen medgivit att effekten i , och 3 höjs och att produktionskapaciteten ökas med totalt. budgetproposition är därmed ett tydligt exempel på skillnaden mellan de mål den socialdemokrtiska regeringen bekänt sig till och den politik som förts. Skillnaden mellan regeringens deklarationer och dess handlingar på det energipolitiska området kan antingen ha sin grund i att regeringen medvetet vill förhindra att fastlagda energipolitiska beslut genomförs, alternativt inte kan motstå de krav som ställs av de dominerande aktörerna på energimarknaden. Den kan också vara betingad av motsättningar inom regeringen och kampen mellan de intressen som t.ex. företräder kortsiktigt ekonomiskt tänkande och de som företräder ett mer långsiktigt.