ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02T323 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:T323 av m.fl. (s) Vägnätet i Den dåliga vägstandarden i är utan jämförelse landets Detta förhållande har vid ett flertal tillfällen erkänts av alla ansvariga som tagit del av vägsituationen i . Men tyvärr utan resultat. Orsakerna till den extremt dåliga vägstandarden beror på flera faktorer. Länet kännetecknas av en besvärlig topografi och av mycket dåliga markförhållanden. Vägnätet trafikeras dessutom av tunga timmertransporter som snabbt sliter ner vägarna. Beräkningar visar att väginvesteringarna i belastas med en merkostnad på på grund av dessa förhållanden. Länet har inte tilldelats tillräckliga medel för investeringar och underhåll så att missförhållandena kunnat åtgärdas. Detta har lett till att investeringarna och underhållet av länsvägnätet är starkt eftersatt. Bristen på medel är så akut att vägmyndigheten i länet kan tvingas att omvandla gamla belagda vägar till grusvägar för att förbilliga underhållet. av vägbeståndet i är belagt med asfalt för att jämföra med andra län som har ett belagt vägbestånd till . Det totala investeringsbehovet uppskattas till . för att vägstandarden i skall komma upp i nivå med riket i övrigt. Vägsituationen i är således mycket prekär. Vägproblemen innebär också en stor påfrestning för de enskilda trafikanterna vars vagnmaterial får vidkännas en större nedslitning än normalt i landet. De här redovisade förhållandena motiverar starkt att särskilda insatser bör göras för att rusta upp länsvägnätet i . I underlaget vid fördelning av investerings- och underhållsmedel bör större hänsyn tas till sådana faktorer som vägnätets tillstånd samt till mark- och topografiska förhållanden och till de mycket tunga timmertransporter som trafikerar stora delar av länsvägnätet i . Det behövs således bättre kvalitet och rättvisa i och regeringens beslutsunderlag vad gäller anslagsfördelningen mellan länen. För den regionala utvecklingen i länet är en upprustning av vägnätet av mycket stor betydelse. Detta gäller för både näringsliv och befolkning. Särskilda insatser i form av ökade medel för investeringar och underhåll är därför nödvändiga för att vägstandarden i skall kunna höjas upp i nivå med övriga landet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av upprustning av länsvägnätet i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av rättvisare fördelningsnyckel vid anslagsfördelningen mellan länen. () ()
mot · GD02T324 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:T324 av och () Vägnätet i Kännetecknande för är den decentraliserade strukturen. I länet finns många kommuner vilket leder till ett starkt inflytande för de enskilda när det gäller länets utveckling. Boendet kan ske i en bra miljö och avstånden till fritidsaktiviteter är korta. Vid en jämförelse med riket i övrigt bor en stor andel av länets invånare i små tätorter och på landsbygden. Länets ortsstruktur med ett flertal medelstora och mindre orter i samverkan är en god resurs . De olika orterna med korta pendlingsavstånd skapar tillsammans en väl fungerande arbetsmarknad och ett integrerat servicesystem. För att den goda resursen som ovan nämnts skall kunna tas tillvara fullt ut krävs bra vägar och goda kommunikationer. Vi skall i denna motion särskilt beröra de mindre vägarna. Det allmänna vägnätet omfattar varav är belagda. De enskilda vägarna med statsbidrag omfattar varav är belagda. Detta innebär att av det allmänna vägnätet är grusvägar. Någon nämnvärd förstärkning eller beläggning av grusvägar har inte skett . Senast det skedde en ordentlig satsning på detta vägnät var och . Då hade anslag för att kunna belägga grusväg . Socialdemokraterna har under sitt regeringsinnehav satt det mindre vägnätet på undantag. har anslagen inte räckt till mer än någon mils beläggning . finns nu ett förslag från i om beläggning av 5 å 6 mil grusvägar i det allmänna vägnätet. Kostnaderna för detta beräknas till . har under en följd av år krävt en plan för beläggning av samtliga grusvägar. Ovanstående visar att med begränsade insatser skulle grusvägarna i det allmänna vägnätet snart kunna vara ett minne blott. Vi föreslår därför att en plan för beläggning av samtliga grusvägar i utarbetas. Vägnätet i övrigt Mot. genomkorsas av och flera stora riksvägar. Ur bl.a. trafiksäkerhetssynpunkt måste ett antal förbättringar ske på detta vägnät. Kvalitén på det övriga vägnätet har genom eftersläpning i anslagsgivningen försämrats starkt . För att ta igen denna eftersläpning och åstadkomma standardförbättringar krävs höjda anslagsramar till länet. motsatte sig de försämringar av statsbidragsreglerna för enskilda vägar som genomfördes . I det enskilda vägnätet finns också ett stort behov av utökat beläggningsarbete. Ökade resurser bör avsättas för att förbättra statsbidragen till vägföreningarna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beläggning av samtliga grusvägar i det allmänna vägnätet i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om medelstilldelningen i övrigt. () ()
mot · GD02T325 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T325 av och (båda m) Omvandling av till affärsdrivande verk Väginvesteringarnas stora betydelse är oomstridd. Ett väl utbyggt och väl underhållet vägsystem är av fundamental betydelse för näringslivets och industrins verksamhet. Nyinvesteringar och underhåll av det svenska vägnätet kräver stora ekonomiska insatser. En viktig fråga i detta sammanhang är hur berörda myndigheter och organ är organiserade. Är den nuvarande uppbyggnaden med ett vägverk som ingår i och är en del av staten den rätta organisationsmodellen? Såväl investeringar som underhåll sker med medel som anslås av för sig. Av besparingsskäl har investeringsanslagen tenderat att sjunka, till synes oberoende av det faktiska behovet eller av de avkastningsberäkningar som för varje vägprojekt görs. Vägarna underhålls inte i tillräcklig omfattning och nyinvesteringarna ligger på en för låg nivå. Vägkapitalet är helt enkelt på väg att förbrukas. Denna utveckling måste hejdas. Två alternativ står, enligt vår uppfattning, till buds för att bryta denna trend. Antingen måste anslagsnivåerna kraftigt höjas eller måste ombildas till ett affärsdrivande verk. Väljer man det förstnämnda alternativet, vilket i och för sig i ett kort perspektiv kanske är det snabbast verkande, har ändå inte de långsiktiga frågorna fått sin lösning. Den enda bästa lösningen är att omvandla till ett affärsdrivande verk. Beroendet av årliga anslag skulle då bortfalla. Möjligheterna att skaffa kapital på den öppna marknaden skulle medföra att angelägna vägprojekt snabbt kommer till stånd. Många väginvesteringar har en så god lönsamhet att kapitalanskaffningen inte skulle medföra några problem. När det gäller underhållskostnader och finansiering av gjorda investeringar är systemet med någon form av avgifter en möjlig väg att gå. Dessa kan läggas på bensinen som kilometerskatt eller som vägavgifter. Viktigt är att avgifternas storlek inte får vara större än det finansieringsbehov som finns. Någon överbeskattning får inte förekomma. Bilisterna skall inte vara någon mjölkkossa, som skall finansiera andra utgifter för staten. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att omvandlas till affärsdrivande verk. () ()
mot · GD02T326 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T326 av och (båda s) genom I takt med att trafiken ökat kraftigt på det svenska vägnätet har vägsystemet genomgått en påtaglig utveckling. En målsättning har därvid varit att åstadkomma en hög säkerhet i trafiken. trafikpolitiska beslut anges att samhällets trafikpolitik har som sitt yttersta syfte att bidra till att behålla och utveckla välfärden. Det övergripande målet för samhällets trafikpolitik är att erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olika delar en tillfredsställande, säker och miljövänlig trafikförsörjning. För att möjliggöra för vägpolitiken att förverkliga detta mål har ett antal delmål lagts fast. - en god miljö skall åstadkommas - trafiksäkerheten måste förbättras Att trafiken svarar för en allt större del av miljöfarliga utsläpp står helt klart, likaså vad detta betyder i form av ökade hälsorisker. Det är därför av stor vikt att investeringar i byggande av förbifarter, som ger positiva miljöeffekter, prioriteras. Huvuddelen av trafikolyckorna, , sker i tätorterna. fastställde 1988 de övergripande målen för trafiksäkerhetsarbetet inför 1990talet. Målen innebär att trafiken skall göras säkrare så att risken att skadas eller dödas i trafiken minskar. Detta gäller i särskilt hög grad de oskyddade trafikanterna. Detta leder fram till att, med tanke på trafiksäkerheten, vägtrafiken bör ledas utanför större tätorter. är landets viktigaste pulsåder som förbinder och med och kontinenten. Vägen har varit föremål för en kraftig upprustning som inneburit positiva effekter både för trafikföringen och för de boende i form av minskade olycksrisker, mindre buller, nedsmutsning och miljöförstöring. Genom tätort delar emellertid fortfarande trafiken samhället i två delar, med alla de olägenheter för befolkningen som detta för med sig. Utefter den sträckan av genom samhället måste många hundra barn passera den täta trafikströmmen på väg till och från skolor och förskolor. Att antalet olyckor och olyckstillbud är stort är naturligt. Till detta skall läggas de miljöeffekter det medför att, dygnet runt, ha tung trafik, ofta med miljöfarligt gods rakt igenom tätorten. projektering av förbifarten är klar men har den knappa medelstilldelningen till länet omöjliggjort ett fullföljande av pia- Mot. nema, till stor besvikelse för de boende utefter vägen och kommunen. munen har planerat sin byggverksamhet med utgångspunkt från att förbifarten skall förverkligas. Självfallet utgör flaskhalsen genom en påfrestning också för genomfartstrafiken. Om man dessutom beaktar det särskilda programmet för att anpassa vårt vägnät till de normer som gäller inom EG bör det stå helt klart att det är ett nationellt intresse att förbifarten vid omgående förverkligas. Europavägarna bör vara snabba och säkra genomfartsleder, dragna förbi tätorterna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett snabbt förverkligande av förbifarten på genom . () ()
mot · GD02T327 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T327 av m.fl. (s) Ökade anslag till förbifarter m.m. Investerings- och underhållsbehoven i landets vägnät är stora, alltför stora i relation till de medel som kan ställas till förfogande över statsbudgeten. Därför krävs en genomarbetad prioritering av väganslagen. På ett par punkter vill vi ifrågasätta den hittillsvarande prioriteringen av de samlade statliga resurser som tilldelas vägnätet. Trots en förbättring , i alla fall avseende förbifarter, avsätts alltför begränsade resurser till byggande av förbifarter, undanröjande av flaskhalsar samt förbättring av grusvägnätet. Vi hämtar vår erfarenhet från . i ny förbifart förbi centralorten i har skjutits , detta trots en oomtvistad stor lönsamhet för projektet. På grund av bristande medelstilldelning tvingades att avbryta pågående utbyggnad mellan och , när vägbygget nådde fram till och endast förbifarten återstod. ligger projektet längst fram i Älvborgs läns riksvägsplan, men är fortfarande inte säkerställt på grund av höga kostnader orsakade av geotekniska och topografiska förhållanden samt bristande tilldelning av statliga vägbyggnadsmedel. Grusvägnätet är nu mycket nedgånget på grund av bristande underhåll. Överallt finner vi knappt farbara vägar. har för övrigt en mycket stor andel grusvägar, av det allmänna vägnätet. Det lär vara den största andelen i . Länet har också den största andelen vägar med bärighetsrestriktioner under tjällossningen, av det allmänna vägnätet, liksom vägar med enkel beläggning av s.k. YG-typ, . Såväl utbyggnad av förbifarter som förbättring av grusvägnätet är angeläget ur trafiksäkerhets- och miljösynpunkt. Statliga medel måste i ökad utsträckning gå till sådana projekt. Eftersom de totala statliga resurserna som kan tilldelas vägbyggande är begränsade, måste resurserna i mycket stor utsträckning tas från utbyggnaden av större stamvägnätsprojekt. Dessa får istället finansieras på nytt sätt, t. ex. genom avgifter och lån. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökad prioritet åt utbyggnad av förbifarter och undanröjande av flaskhalsar vid fördelning av väganslagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i mo- Mot. tionen anförts om ökade resurser till förbättringar av grusvägnätet.
mot · GD02T328 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T328 av i m.fl. (s) Ökade väganslag till län Fördelningen av investeringsmedel för landets vägar skall enligt beslut i ske på grundval av en noggrann angelägenhetsgradering. Vägmedlen skall även användas på sådant sätt att en så likformig och rättvis fördelning som möjligt kommer till stånd i landets olika delar. Möjligheten till god transportförsörjning är av stor betydelse för utvecklingen av en region. Det är väsentligt att kunna erbjuda såväl goda förbindelser inom en region som med andra delar av landet och också med utlandet för att främja näringsliv och andra aktiviteter. Detta gäller inte minst i sådant område som geografiskt ligger något vid sidan av delar av landet där både marknadskrafter och samhälleliga åtgärder kommit att samverka till expansion. Vägarna och vägtrafiken är en viktig del av transportsystemet och är en förutsättning för att de flesta andra transportmedel skall kunna fylla sin uppgift. För att bryta den mindre tillfredsställande utvecklingen i län till något bättre vad gäller industri, sysselsättning, breddad och mera differentierad arbetsmarknad och befolkningsutveckling krävs viss medverkan från statsmakternas sida. Här kommer investeringar och åtgärder för bra framkomlighet och underhåll inom vägsektorn in som en mycket betydande faktor. Det behövs i län såväl utbyggnad som ombyggad och byggande av betydelsefulla vägar med ny sträckning också för att kraven på högre trafiksäkerhet och bättre miljö samt ett effektivt resursutnyttjade skall kunna bli verklighet. Kraven på förbättrat underhåll och beläggning av grusvägar är synnerligen motiverade. Vi är medvetna om att krav på och behov av vägmedel i landet är stort. län har dock när det gäller tilldelning av vägmedel fått en som vi anser alltför liten del av dessa medel. Väganslagen måste ökas väsentligt för att vägnätet skall kunna fungera effektivt. För att uppnå fastlagt vägpolitiskt mål och det trafikpolitiska delmålet att transportsystemet skall bidra till regional balans är behovet av väginvesteringar i län stort. Vi anser att tilldelningen av vägmedel i fördelnings- och flerårsplan för län där prutningar gått hårt fram behöver ökas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av upprustning av vägarna i län. () ()
mot · GD02T329 · 1990-01-23 00:00:00 — av och (båda fp) Upprustning av grusvägarna i 1989/90 T329-339 En med denna likalydande motion väcktes . Tyvärr är det lika aktuellt och nödvändigt att väcka den igen. till ytan det största i och med en befolkning på 437 500 invånare, har den största andelen grusvägar av vägnätet av alla län utom skogslänen. Medelstilldelningen motsvarar på intet sätt vägnätets standard eller trafikens omfattning. är i själva verket i strykklass i detta avseende. Underlag, statistik och behov har redovisats i olika omgångar för statsmakterna. Vägnätet är nu så pass nedslitet att vissa asfalterade eller på annat sätt belagda vägsträckor måste rivas upp. Vissa sträckor måste under delar av året stängas av för trafik eller viss trafik. Situationen är oacceptabel. Även vid oförändrad total medelstilldelning är det rimligt att erhåller ytterligare medel med hänsyn till såväl vägstrukturen som näringsgeografisk struktur och trafikmängd. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vikten av en annan fördelning av medel för upprustning och vidmakthållande av det sekundära vägnätet i . () () 1 1989/90.
mot · GD02T330 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T330 av och (c, vpk) Redan i proposition 1987/88:64 påtalas det upprustningsbehov som förelåg och fortfarande till stora delar kvarstår - beträffande Loka-Kedjeåsen i län. har, med start vid , etappvisa förbättringsarbeten genomförts. Emellertid är den återstående ännu ej ombyggda sträckan ner mot av en så låg standard att den knappast kan betraktas som ett realistiskt vägval för genomgående trafik.T.ex. är det helt ogörligt att använda vägen för kollektivtrafik. Med hänsyn till de obalanser som föreligger mellan tillgång och efterfrågan när det gäller arbetskraft i Bergslagen är det mycket angeläget att resterande förbättringsarbeten genomförs omgående. I ökar arbetslösheten kraftigt som det saknas arbetskraft i . Dessa problem kunde i varje fall delvis lösas om "" vore användbar för arbetspendling. Förutom att , i upprustat skick, skulle ha stor betydelse i persontransportsammanhang är de återstående förbättringsarbetena lika nödvändiga för att det skall vara möjligt att tänka sig transport av gods på sträckan. Vi utgår ifrån att medel anvisas för att möjliggöra ett fullföljande av upprustningen av i län. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att fullfölja upprustningen av väg 709 Loka-Kedjeåsen.
mot · GD02T333 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:T333 av () Nissastigen Trafiken svarar för en allt större del av miljöfarliga utsläpp det är klart dokumenterat. Det betyder ökade hälsorisker, framför allt för de människor som bor i de tätorter som de stora trafiklederna genomkorsar. De positiva effekter som investeringar i byggande av förbifarter ger blir därför av stor vikt och bör prioriteras. De övergripande målen för trafiksäkerhetsarbetet fastställdes av 1988, vilka innebär att trafiken görs säkrare så att risken för skador och dödsfall elimineras så långt som möjligt, framför allt för de oskyddade trafikanterna. (Nissastigen) passerar genom två stora tätorter och . har projekterat förbifarter vid såväl som Smålandsstenar.Länsstyrelsen har också i sin prioritering planerat förbifarterna vid dessa tätorter högt. Medelstilldelningen till länet har dock ännu inte medgivit något aktualiserande av dessa projekt. kommun har i sin planering av byggverksamhet tagit hänsyn till projektering för att ej förhindra ett genomförande av förbifarterna vid och . Större trafikleder av typ väg 26 bör göras så trafiksäkra som det går att få som ett riskmoment röjs undan genom att dra dessa leder utanför de nämnda tätorterna. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förverkligande av förbifarterna på genom och .
mot · GD02T334 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:T334 av (vpk) Spårvägsutbyggnad i och är de enda kommuner i landet som har kvar spårvagnar. Norrköpingsborna värnar om sina spårvagnar, vill ha dem kvar, och verkar för att bygga ut banvallen till nya bostadsområden. Projekteringen av banvallsutbyggnaden till är klar. Kostnaden beräknas till . Arbetet kan i princip börja den dag finansieringen är klar. kan få statsbidrag till utbyggnad av spårbunden kollektivtrafik - spårvägen - via det länsanslag som fördelas genom försorg. Problemet med nuvarande statsbidragsutformning är dock att denna dyra men nödvändiga nyinvestering tvingas konkurrera med väginvesteringar i Östergötland.Det här är ett exempel på hur olika delar av ett län, stora och små kommuner, hamnar i motsättning till varandra när det gäller fördelning av statsbidrag.Norrköpings kommun har tvingats skjuta upp utbyggnaden av spårvägen eftersom prioriterat objekt i andra delar av länet framför spårvägsutbyggnaden. En spårvagnslinje till skulle bl a innebära avsevärda miljöförbättringar och bör därför inte vägas mot behovet av upprustning av vägar av t ex trafiksäkerhetsskäl.Jag föreslår därför att ett särskilt anslag ges för utbyggnad av spårvägsbanvallen till , . Hela utbyggnaden beräknas kosta och anslaget ska vara , dvs . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om ett statligt anslag på . till utbyggnaden av spårvägsbanvall i .
mot · GD02T335 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:T335 av och (båda s) Översyn av reglerna om dubbdäck Under den senaste hösten uppstod en debatt om hur reglerna för användandet av dubbdäck före skulle tolkas. Ur trafiksäkerhetssynpunkt måste det vara helt självklart att när väglaget blir isigt är sänkt fart och dubbdäck ett mycket bra sätt att minska risken för olyckor. Då tidpunkten för isiga vägar inte kan fastställas blir en generell tidpunkt för hela missvisande. Det är inte heller praktiskt att man skall skifta däck fram till . Det är därför min uppfattning att en tidigareläggning av tidpunkt för användandet av dubbdäck i de två nordligaste länen är väl motiverad. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om översyn av reglerna för användning av dubbdäck.
mot · GD02T336 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: T336 av () Dränasfalt Varhelst man i ställer frågan om vilken beläggningstyp, som är mest intressant för den närmaste framtiden får man följande svar: "Dränasfalt. Med anledning av detta har EAPA:s tekniska kommitté gjort en inventering i de åtta EAPA-länderna avseende denna beläggningstyp. Inventeringen har omfattat i vilken utsträckning denna massatyp används och har använts, om specifikationer finns eller ej och vilka erfarenheter man fått. Att dränasfalten har utomordentligt goda funktionella egenskaper är allmänt omvittnat. Den eliminerar mer eller mindre vattenplaningsrisk och vattenstänk. Däck/körbana-bullret är betydligt lägre för dränasfalt än för täta beläggningar. I förhållande till täta beläggningar reducerar vidare dränasfalten såväl däckslitage som drivmedelsförbrukning. När det gäller jämförelse mellan kostnaderna för asfalt och dränasfalt är dessa i princip lika stora. De goda egenskaperna hos dränasfalt har gjort den till ett mycket betydelsefullt beläggningsalternativ i vissa länder. I t.ex. föreskriver man att samtliga vägar med en trafik som överstiger 30.000 fordon ska ha ett slitlager av dränasfalt. I tror man också att denna föreskrift kommer att gälla samtliga huvudvägar. Nackdelen med dränasfalt har varit en relativt dålig hållbarhet. Men man har dock kunnat notera en betydlig förbättring av hållbarheten sedan man börjat använda fibrer och/eller modifierade bindemedel i massorna. I är man övertygad om att en dränasfalt innehållande såväl fibrer som polymermodifierat bindemedel ska ha en livslängd . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ökad användning av dränasfalt som slitlager på starkt trafikerade vägar.