ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Jo765 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo765 av och (båda s) Kvicksilver bedöms av kemikalieinspektionen tillhöra de tio farligaste ämnena. Fem teskedar kvicksilver räcker för att förgifta och därmed svartlista en medelstor svensk insjö med en kvadratkilometers yta. Fem teskedar kvicksilver motsvarar ca 10 000 lysrör vilket motsvarar årsförbrukningen i ett samhälle med ca 5 000 invånare. Det betyder av vi riskerar att förgifta 4 insjöar per dag eller ca 1 500 . har vi redan 10 000 svartlistade insjöar i . I säljs kvicksilvertermometrar med ca kvicksilver. Endast av dessa lämnas in för återvinning. Förbud mot försäljning av kvicksilvertermometrar bör införas. Lysrör och kvicksilvertermometrar hamnar till stor del på avfallsdeponier eller förbränns tillsammans med övrigt avfall. Från deponierna sprids sedan kvicksilvret med lakvattnet ut i naturen. Vid förbränning förångas kvicksilvret och sprids med rökgaserna över människor och natur. Ett område som alltmer uppmärksammas men som ännu är närmast obearbetat är utsläppen av kvicksilver i rökgaserna från krematorier. I finns ca 75 krematorier och enligt beräkningar släpper dessa ut av totalt ca kvicksilverutsläpp. Om ingenting görs för att rena rökgaserna kommer denna andel att öka eftersom medelålders människor har avsevärt mer amalgamfyllningar än de som är gamla . Insatser görs för att ta hand om kvicksilvret från lysrören. När det gäller krematorierna finns reningsteknik för att avskilja stoft och kvicksilver. Metoderna bygger på rökgaskylning och filter. Krav bör därför ställas på samtliga krematorier att installera rökgasrening av kvicksilver. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om krav på rökgasrening från krematorierna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbud mot kvicksilvertermometrar. () ()
mot · GD02Jo767 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo767 Skyldighet för Systembolaget att ta emot tomburkar Genom information och ständig påverkan försöker vi inpränta hos både barn och vuxna hur viktigt det är att hålla naturen ren och inte slänga skräp omkring sig. Tack vare ett intensivt informationsarbete är nu de flesta människor mycket medvetna om vikten av att bevara och skydda vår miljö. Allt större har också insikten blivit om behovet av hushållning med jordens resurser och av återanvändning. När aluminiumburken introducerades fick tillverkaren förbinda sig att samla in burkarna och betala ut pant för dem. Detaljhandeln gör sin insats genom att ta emot burkarna i särskilda automater, en hantering som naturligtvis kräver både personella och andra resurser. Återvinningen är nu mycket bra tack vare detta arbete och en ökad information. Det statliga monopolföretaget vägrar emellertid att ta sitt ansvar. Trots att man säljer ca 150 miljoner burkar öl vägrar man att ta emot några tomburkar. Motiveringen är att försöksverksamheten, som genomfördes på , visade mycket dåligt resultat. av burkarna återlämnades. Ett viktigt argument mot detta är att försöket genomfördes alldeles i början av hanteringen med burkar, innan människor hunnit tillägna sig vanan att lämna tillbaka dem. Situationen är nu helt annorlunda. Miljömedvetandet är väsentligt högre, panten likaså. Systembolaget hävdar också att det räcker med att livsmedelsbutikerna tar emot burkar eftersom människor tar sina burkar med sig när de handlar. Systembolaget förbiser då det faktum att en stor del av deras kundgrupp som köper burköl är ensamstående unga män utan fasta vanor i sina livsmedelsinköp. är återvinningsvolymen för aluminiumburkar . Om Systembolaget också tog sitt miljöansvar skulle den volymen kunna ökas väsentligt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att Systembolaget skall ta emot tomburkar. 1989/90 Jo767
mot · GD02Jo770 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo770 av m.fl. (mp) Skärpta avgaskrav på bilar, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T220 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att kraftigt skärpa målsättningarna vad gäller att minska utsläppen av miljöfarliga ämnen från bl.a. vägtrafiken, 2. att beslutar att , i enlighet med vad som anförts i motionen, skärpa avgaskraven för personbilar vad gäller kväveoxider resp. kolväten till /km och vad gäller hållbarhetskravet till eller , 3. att beslutar att bilskrotningspremien höjs till . 4. att beslutar att förbjuda tillsatser av giftiga eller miljöfarliga ämnen i drivmedel fr.o.m. , i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att återvinning av bensinångor m.m. skyndsamt skall införas i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. att beslutar att de beslutade avgaskraven för tunga vägfordon skall tidigareläggas , 7. att beslutar att avgaskraven för tunga lastbilar och bussar skärps ytterligare i enlighet med vad som angetts i motionen, 8. att beslutar att avgaskraven för lätta lastbilar och bussar skärps jämfört med vad som tidigare beslutats i enlighet med vad som anförts i motionen och att dessa skärpningar införs års modeller, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om mindre miljöskadliga drivmedel för tunga fordon, 10. att hos regeringen begär förslag till avgaskrav på ar betsfordon m.m. som skall vara till handa års utgång. bergh (mp) () () () () 1989/90 Jo770
mot · GD02Jo771 · 1990-01-21 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo771 av m.fl. (mp) Avgaskrav på båtar, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:T619 hemställs att hos regeringen begär förslag till avgaskrav och krav på bränslekvalitet för sjöfarten att införas och att kraven därefter trappas upp för att bli minst motsvarande dem som gäller för den tunga vägtrafiken. () ()
mot · GD02Jo774 · 1990-01-17 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo774 av m.fl. (c) Stöd till åtgärdsprogram för Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Bo506 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om statligt stöd till åtgärdsprogram för . () () () () () () 1 1989/90.
mot · GD02Jo776 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo776 av och (båda fp) Statlig mark för naturvårdsändamål För att vissa naturvårdsinsatser skall kunna genomföras erbjuder sig staten att antingen köpa den aktuella marken eller att erbjuda produktiv mark i grannskapet i utbyte. Den mark, som övergår i statens ägo t.ex. som naturreservat ägs formellt av naturvårdsfonden. Om staten äger den mark, som växlas mot den för naturvårdsinsatser avsedda marken, köper staten av sig själv - t.ex. av domänverket - efter affärsmässiga värderingsprinciper. Vi anser att sådan växling av mark, som här avses, skall kunna ske utan att medel överförs från staten till den statliga myndighet som avstår marken. I vart fall borde den värdering, som föregår växlingen, ske efter mindre affärsmässiga principer, då statlig mark ingår i projektet. Om tillgängliga naturvårdsresurser skall kunna användas så effektivt som möjligt, bör staten inte konkurrera med sig själv om pengarna. Vi föreslår att regeringen får i uppdrag att utreda om växling av mark kan ske enligt den modell, som skissas i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att särskilda regler skall gälla då statlig mark tas i anspråk för naturvårdsändamål.
mot · GD02Jo777 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo777 Vandringsleder i , m.m. I finns statliga fjälleder. är huvudman för ledsystemet och är regionalt ansvarig . Förutom det statliga ledsystemet som både omfattar skid- och vandringsleder, skoterleder ingår även sex större fjällstugor för övernattning. har det övergripande ansvaret för ekonomin samt planerar och leder utveckling av leder och fjällstugor. Det praktiska arbetet sköts av fältpersonal. erhåller medel från för löpande tillsyn och underhåll av lederna. För /90 erhöll endast . Det statliga ledsystemet inom har låg standard och utöver förbättring av ledsystmet krävs flera uppställningsplatser för släpvagnar vid större skoterleder, som anlsuter till allmänna vägar. Vidare saknas rastskydd och säkerhetsstuga efter Kungsleden samt fjällstuga och servicestuga i till en beräknad kostnad av 3 milj.kr. Jämtlands- och har i omgångar, erhållit särskilda medel för upprustning av leder och stugor i sina fjällområden. fick 10 milj.kr. från Miljö- och till förbättring av leder och stugor inom fjällområdet. Det borde finnas stora möjligheter att utveckla turismen i och då särskilt i fjällområdet. Eftersom nästan hela fjällområdet är utpekat som riksintresse för friluftsliv och naturvård, är det även väsentligt att området får utvecklas för detta ändamål. Genom en utbyggnad av rastskydd och säkerhetsstugor och genom en förbättring av fjällederna kan människor uppmuntras till vistelse i den storslagna fjällnaturen. I finns ca 50 naturreservat, tre naturvårdsområden och dessutom ett tio-tal barrskogsområden som är skyddade. naturreservat är kanske mest känt som största och den svenska fjällvärldens viktigaste tillflyktsområde för hotade djurarter. Granurskogar finns som är unika för i exempelvis Kirjesålandet. Ravinsystemet i är även unikt i . Ledsystemet är viktigt både för att värdefulla naturområden skall bli mer tillgängliga och för fjällsäkerheten. Ett väl utbyggt och underhållet lednät i fjällen är den bästa garantin för en god fjällsäkerhet. För att klara av detta och för att höja standarden och tillmötesgå friluftsfolkets önskemål coh fjällsäkerhetens krav måste mera pengar avsättas. Jag föreslår därför att 8 milj.kr. avsätts för /91 för att klara denna målsättning och därmed ställas till och länets förfogande. Ett minimikrav måste dock vara att standarden på de statliga fjällederna bör vara av samma kvalitet inom de norrländska länen. har föreslagit att ytterligare 15 milj.kr. utöver regeringens förslag anslås för vård av naturreservat. De medel som här är aktuella bör således kunna tas ur detta anslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att ekonomiska medel utöver regeringens förslag ställs till i läns förfogande för det statliga fjällledsystemet och för stugor. 1989/90 Jo777
mot · GD02Jo779 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo779 av och (båda fp) Stöd till Ark invigdes Ark som är en anläggning för att rädda och bevara utrotningshotade djurarter. Den är belägen på i kommun. Ett milt maritimt klimat och en variationsrik natur ger möjlighet att erbjuda många olika djurarter förutsättningar som är väl anpassade till deras behov. har ca 140 fågel- och däggdjursarter försvunnit. är omkring 2000 arter hotade, mer än 500 allvarligt. Orsakerna till detta är många; miljöförändringar, gifter, förföljelse, jakt och människors ändrade fritidsvanor. Vi människor är i hög grad medskyldiga till denna utveckling och vi måste ta ansvar för åtgärder som så långt möjligt återskapar en balans i naturen. På Ark kan man genom kontrollerad avelsverksamhet bidra till att rädda och bevara utrotningshotade djurarter. Ett mål är att efter hand kunna utplantera arten i sin rätta miljö. Man kan också bedriva forskning om förekommande arter och härigenom bidra till ökad kunskap om bl.a. deras möjligheter till överlevnad. Ark är den enda anläggningen av sitt slag i . I övriga finns endast en liknande anläggning. Zoo, Wildlife Preservation Trust, på . Verksamheten på Ark har därför internationellt intresse. Det bör understrykas att verksamhet av det slag som bedrivs på Ark hänger samman med övrigt miljöarbete. Parallellt med insatser för att rädda och bevara hotade arter måste en medveten miljöpolitik drivas som syftar till att bevara de miljöer som djuren naturligt lever i. Anläggningen har en sluten del och en del som är öppen för allmänheten. I den slutna delen drivs den verksamhet som kräver att djuren kan leva och utvecklas helt ostört. 1 den publika delen kan djur visas för besökare. Här kan då bedrivas en informativ och opinionsbildande verksamhet som syftar till att öka människors insikt om behovet av att skydda djuren och den miljö de lever i. Ark är alltså på detta sätt en resurs i det miljöpolitiska arbetet. Ark är ett regionalt initiativ och verksamheten har byggts upp helt och hållet med regionala medel. och kommun har tillsammans gått in med 8 milj.kr. Näringslivet i länet deltar med betydande insatser och , som äger , har investerat i anläggningar. Verksamheten bedöms ha en stabil ekonomisk bas framåt. Detta har kunnat ske utan något statligt engagemang. Det står dock klart att verksamheten, trots de stora regionala insatserna i uppbyggnadsskedet, i första hand är av nationellt och även internationellt intresse. En fortsatt utveckling av verksamheten är av intresse för hela vårt land. Vi anser därför att det är rimligt att staten engagerar sig i Arks verksamhet. Regeringen och berörda statliga myndigheter bör enligt vår uppfattning pröva möjligheten för statligt stöd och återkomma till med förslag. Ett statligt stöd bör kopplas till fortsatta regionala insatser och det bör kunna tas från ett utökat allmänt stöd till flora- och faunavård. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om framtida stöd till Stiftelsen avelscentrum. () () 1989/90 Jo779
mot · GD02Jo780 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo780 av och (båda c) Stationer för mätning av radioaktivitet i gav oss en allvarlig påminnelse om kärnkraftens risker. Inte minst här i fick vi erfara hur radioaktivt stoff kunde förflytta sig med vinden över stora områden. Vi fick också alldeles påtagligt uppleva hur nedfallsmängden kunde variera kraftigt lokalt. Den oro som finns hos allmänheten för kärnkraften och risken för utsläpp förstärks av att inte känna till strålningsmängden i luften i den närmaste omgivningen. Den förstärks ytterligare av att veta att inga mätstationer finns som snabbt kan ge besked om förändrade stråldoser, för att möjligen kunna skydda sig något om en kraftigt ökad strålning plötsligt skulle inträda. I vårt land finns inte mätstationer och kontinuerlig observans av radioaktiv strålning mer än på två platser i landet. Enligt vår uppfattning borde minst en mätstation finnas i varje län. En sådan uppbyggnad av mätstationer skulle mildra allmänhetens oro i någon mån, även om den inte kan stillas förrän kärnkraften helt har avvecklats. Därför bör detta ske . Detta liksom tillkomsten av mätstationer är inte minst viktigt i län där tre kärnkraftverk i Simpevarp är lokaliserade. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder så att ett nät av mätstationer för kontinuerlig mätning av radioaktiv strålning byggs ut i landet med länen som bas.
mot · GD02Jo781 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo781 av m.fl. (mp) Krematoriernas utsläpp av kvicksilver Vi skall alla en gång dö. Då bli vi betraktade ur flera synpunkter.Dör jag som ung och relativt frisk blir jag en presumtiv organbank. Möjligheten att delar av mig lever vidare som transplanterade organ blir förmodligen allt troligare. Och om bara organdonationen blir frivillig och bestämd av donatorn är väl detta förfarande inte särskilt uppseendeväckande. Men om jag dör på min ålders höst,hur skall jag då bedömas? Vad skall t.ex. ske med min skalle? Skallen hos en medelålders svensk med normalt antal amalgamfyllningar skulle räknas som riskavfall och bli utsatt för speciell förvaring eller behandling-ungefär som vi behandlar kvicksilverbatterier i sophanteringen. 1990 beräknas landets krematorier släppa ut kvicksilver. Utan rening lär den siffran stiga till kvicksilver . Denna ökning beror på att vi kommer att behålla våra tänder livet ut och därmed också våra fyllningar på grund av den förbättrade tandhälsan. Problemen med tekniken för rökgasrening vid krematorierna är att fastän tekniken i praktiken redan finns är det frågan om mycket korta koncentrerade utsläpp. Ett annat problem är kostnaden. Den kan uppgå till för en enda kyrkogårdsförvaltning. Forskare på avfallshantering och återvinning vid menar att man bör jämföra kvicksilverutsläppen som kommer från krematorier och från avfallsanläggningar. Till skillnad från avfallsanläggningar där kvicksilverutsläppen beräknas sjunka från 1984 till och 1992 till beräknade så stiger istället kvicksilverhalterna i rökgaserna från kremato Hotet att människan blir den största kvicksilverföroreningen stiger. Det är dags att penetrera problemet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning med syfte att lösa problemen med krematoriernas kvicksilverutsläpp. () () () () () () () Hans Leghammar (mp) () 1989/90 Jo781
mot · GD02Jo783 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo783 av och (båda c) Förbud mot miljöfarliga förpackningar I kommun finns påsfabrik som tillverkar papperspåsar. Det är en liten enhet som ger arbete åt 29 anställda och är oerhört viktig för sysselsättningen i lilla . Fabriken hotas nu av nedläggning. står 29 anställda utan arbete. Orsaken är bristande orderingång. Konkurrensen från plastpåsetillverkare i , och är för hård. Den miljöskadliga plastpåsen konkurrerar ut den miljövänliga papperspåsen. Detta är ett talande exempel på ett destruktivt samhällsbeteende. En miljöskadlig produkt som inte kan återvinnas produceras i massor och konkurrerar ut en ren naturprodukt som mycket enkelt och miljövänligt kan brytas ner i naturen och återvinnas. Denna miljöskadliga företeelse drabbar i detta fall en positiv och livsnödvändig faktor i vårt sämhälle - sysselsättning i små enheter - som gör att vi kan hålla bygder levande runt om i vårt land. Storskalig miljöskadlig tärande verksamhet ställs mot småskalig miljövänlig och närande verksamhet. Den tärande miljöskadliga tillåts få ta överhanden. Detta är orimligt både i det lilla enskilda fallet - påsfabrik och i ett större framtidsperspektiv. I det längre framtidsperspektivet hotas vår överlevnad om detta beteende tillåts dominera. Främja miljön - värna jobb! Vi kan inte hålla på med att förstöra våra viktiga naturresurser och vår miljö. Verksamhet som är i samklang med naturen måste främjas och bli det enda förfaringssättet. Ett direkt förbud mot användning av miljöskadliga förpackningar är enda utvägen. Det skulle värna miljön och i det lilla perspektivet rädda jobben för 1989/90 Jo783 Hemställan Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att i lag förbjuda tillverkning av ej återvinningsbara och miljöskadliga plastförpackningar. () () 29 anställda i och säkert på flera andra småorter där sysselsättningen är så viktig för att få glesbygden att överleva. miljön - låt påsfabrik leva - förbjud miljöskadliga plastförpackningar!
mot · GD02Jo784 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo784 av och (båda s) /med sitt läge mellan och i har i många avseenden karaktären av en skärgård i inlandet. Området består av 160 öar och omfattande land. Mälarnaturen är i många avseenden speciell och har ett högt bevarandevärde. Här finns flera unika naturkvaliteer. Ett av landets rikaste lövskogsområden där ädellövskogen med ek, al, lind, ask och präglar områdets natur. Ädellövskogen är delvis mycket gammal och har därför karaktär av lövurskog härstammande från den postglaciära värmetidens lövskogar. Hagmarkerna, lundområdena, urskogspartierna och de fina strandängarna är mycket botaniskt rika med många inslag av sydliga arter och havsstrandsrelikter. Till exempel är den värmekrävande vintergröna misteln ögruppens mest kända växt och har i dessa trakter sin nordligaste utpost i . På ingen annan plats finns en rikare förekomst. Mångfalden av olika växtarter har också givit upphov till ett rikt djurliv på öar och . Ett trettiotal däggdjursarter och 160 fågelarter har noterats för ögruppen. tids forskning har också befäst den rika och särpräglade förekomsten av vedinsekter och fjärilar, några har här sin nordligaste utpost i världen. Som en första etapp på väg mot en nationalpark avdelade länsstyrelserna i och området som naturreservat. ansåg då vid beredning av ärendet att det finns skäl som talar för inrättandet av nationalpark. Platser för sällsynta växter och djur försvinner nu allt snabbare. Det måste till insatser som gör att dessa värdefulla områden avsätts som nationalpark. I takt med den ökade industrialiseringen såväl i vårt eget land som i vår befolkningstäta omvärld ökar behovet av skyddade och bevarade områden. Kommande generationer måste också få möjlighet att ta del av de unika värden som finns i /. Ett beslut om inrättande av området som nationalpark skulle medföra att ett mera samlat grepp kan tas på de problem som finns. Detta är oundgängligt om de höga naturvärdena skall kunna bevaras för framtiden. I en motion tilli förra årets redogjordes mycket utförligt för detta speciella naturområde i vårt land. Ett motiv som angetts för att området ej skall klassas som nationalpark sägs vara att en stor del av marken är odlad jord. Detta förhållande anser vi ytterligare understryka vikten av att området blir föremål för bildande av nationalpark. Denna kombination av urgammal kulturbygd och bevarat varierande naturområde med sin mycket specifika fauna och flora är enligt vår mening mycket unik. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att /i avsätts som nationalpark. 1989/90 Jo784
mot · GD02Jo785 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Jo785 av och (båda c) Vård av natur- och kulturlandskapet Landskapets odlingsminne och den rika fauna och flora som är knuten till odlingslandskapet är att betrakta som en nationell tillgång av högt värde. Det är en angelägen samhällsuppgift att så långt som möjligt bevara dessa värden. Efter skattereformen kommer sannolikt många deltidsjordbrukare att få en sämre skattesituation när de kan kvitta underskottet i jordbruket mot tjänsteinkomster. Många kommer inte längre att ha råd att hålla får eller betande nötkreatur. Generationsskiften kommer att bli kostsamma genom höjda taxeringsvärden och skärpt reavinstbeskattning. Mindre och dåligt lönsamma företag kommer att läggas ner. Skogen kommer då att ta över odlingslandskapet. Lantbrukarnas omsorg om det stora kulturarvet som finns lagrat i odlingslandskapet hotas av skattepolitiken. Detta kan ge en utveckling som ingen önskar. Att ersätta deltidsbondens eller husägarens insatser med anställda kulturvårdare blir mycket kostsamt. Det är också viktigt att vidtaga åtgärder innan skadan är ett faktum. Ett sätt att främja de enskildas insatser för att vårda och bevara vårt gemensamma arv kan vara en rätt till skatteavdrag för de insatser som görs. Varje bonde och husägare skulle kunna få rätt att reducera sin skatt med ett belopp motsvarande den insats som gjorts för att bevara vårt gemensamma arv, såväl i natur- och kulturlandskapet som beträffande värdefulla byggnader. Genom en schablonisering av insatsernas värde kan systemet bli lättövervakat och administreras till låga kostnader. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett förslag om rätt till skatteavdrag för vård av natur- och kulturlandskapet m.m. enligt vad som anförts i motionen.