ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Bo417 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo417 Bevarande av järn vägsfastigheter m.m. Vid nedläggning av trafiken på en järnväg låter man ofta och länge rälerna ligga kvar. Man kanske använder den som promenadväg eller elljusspår. Ofta får banvallen växa igen med lövsly och snart kanske många har glömt järnvägen. Liknande förändringar sker med gamla vägar, när nya vägar har dragits en bit ifrån. Banor och vägar är fastigheter av en speciell karaktär. De har ju, jämfört med andra fastigheter, en säregen bandform och kan efter hand uppfattas som störande för andra verksamheter. Men dessa gamla banvallar kan kanske komma till nytta igen , som järnväg eller för någon annan form av linjedragning. Om vi tillåter att dessa fastigheter styckas och införlivas med jordbruksmark eller annan verksamhet förlorar vi även möjligheten att på nytt använda dessa linjereservat. En banvall kan användas som ny järnväg, naturligtvis, till cykel- och promenadväg, motionsslinga, lednings-, kabel- och rördragningar. En gammal banvall kan således vara användbar på många sätt. Lagstiftningen bör ändras så att fastigheter med en bandformad utsträckning inte utan vidare bryts eller delas för annan användning än sådan som kan tillgodogöra sig fastighetens speciella bandform. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen förslag till sådan lag att bandformade fastigheter, exempelvis obrukad järnvägsmark, inte utan särskilda skäl får sammanslås eller delas med andra fastigheter.
mot · GD02Bo420 · 1990-01-24 00:00:00 — 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ökad rörlighet på bostadsmarknaden för att få en bostadsmarknad i balans, 3. att beslutar ändra bostadsrättslagen (1971:479) i enlighet med vad i motionen anförts såvitt avser enkel majoritet av hyresgäster för bildande av bostadsrättsförening, 4. att beslutar upphäva förbudet mot s.k. dubbelupplåtelse, 5. att beslutar att bostadsrättsinnehavare, vid ansökan om bostadsbidrag, även får medräkna av kapitalkostnaden, [att som sin mening ger regeringen till känna att system för bosparare bör införas i enlighet med vad i motionen förordats1], 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder i syfte att underlätta för människor att skaffa ett eget hus, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts såvitt avser statligt stöd för lägenhetssammanslagningar i samband med ombyggnad, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder vad avser a) bidrag till genomgångsbostäder, b) delegationen för ungdomsboende, c) bostadsbidrag för hushåll utan barn samt d) normer vid ny- och ombyggnader i syfte att förbättra ungdomens situation på bostadsmarknaden, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder vad avser reglernas på isolerings- och energiområdena påverkan på problemen med allergier och s.k. sjuka hus, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om möjlighet för kommun att ta ut avgift för bostadsförmedling, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder vad avser en reformering av hyressättningssystemet så att en flexibel boendeservice kan erbjudas, 12. att beslutar om en ändring av lagstiftningen i enlighet med vad i motionen anförts vad avser den enskilde hyresgästens inflytande över reparation av den egna lägenheten, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att jämställa olika fastighetsbolag i vad avser kostnaden för finansiering, 14. att som sin mening ger regeringen till känna att be stämmelserna i förordningen 1986:694 bör ändras så att dessa i vad avser aktieutdelning till vissa allmännyttiga bostadsföretag överensstämmer med aktiebolagslagens regler, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagen om förvärv av hyresfastighet, 16. att beslutar att upphäva de ändringar av bostadssaneringslagen (1973:531) som föranletts av proposition 1986/87:48 som stadgar att ombyggnadslån endast lämnas om sökanden företer yttrande från hyresgästorganisation, 17. att beslutar att avskaffa bostadsförsörjningslagen (1978:397), 18. att beslutar att avskaffa konkurrensvillkoret fr.o.m. , 19. att beslutar att upphäva tidigare ändringar av lokalhyreslagstiftningen (1988:927) i enlighet med vad i motionen anförts, 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en skyndsam översyn av regelsystem och fastighetsrättsliga frågor i syfte att anpassa dessa till det som gäller och förväntas gälla inom EG. () () () () 1 1989/90:Fi606 gotab 99703, 1990
mot · GD02Bo421 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo421 av och (båda mp) Avgift för kabel-TV 1989/90 B o421424 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:K436 hemställs att hos regeringen begär förslag till lag som går ut på att boende som inte velat ha kabel-TV inte heller skall vara tvungen att betala för kabel-TV-anläggning och driften därav i form av hyra eller annan avgift. () () 1 1989/90.
mot · GD02Bo422 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo422 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ju413 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om rättssäkerheten på hyresmarknaden.
mot · GD02Bo423 · 1990-01-25 00:00:00 — 20. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om borttagande av administrativa begränsningar av byggandets omfattning, [att beslutar avskaffa lagen om byggnadstillstånd,2] 21. att hos regeringen begär förslag till ändring i bostadssaneringslagen så att vid utfärdande av hyresgästintyg för ombyggnad den mening skall gälla som företräds av majoriteten av de boende i fastigheten, 22. att beslutar att avskaffa kostnadskontrollen vid beviljande av bostadslån, 23. att beslutar att avskaffa ungdomsbostadsstödet fr.o.m. , 24. att beslutar avskaffa bidraget till kvarboendegarantin fr.o.m. , 25. att beslutar avskaffa bidraget till nybyggnad av vissa bostäder fr.o.m. , 26. att beslutar att avskaffa systemet med lån till förvärv av egnahem fr.o.m. , 27. att till Åtgärder i bostadsområden med stor andel outhyrda lägenheter m.m. (B 5) för /91 anvisar ett förslagsanslag på , 28. att till Tilläggslån till ombyggnad av vissa bostadshus m.m. (B 6) för /91 anvisar ett förslagsanslag på , 29. att beslutar att eftergift av hyresförlustlån inte skall beviljas efter , 30. att beslutar att tilläggslån till ombyggnad av bostadshus som är inte skall beviljas efter , 31. att medger att ramen för de antikvariska myndigheternas tillstyrkanden av tilläggslån eller förhöjt låneunderlag till kulturhistoriskt värdefull bostadsbebyggelse m.m. fastställs till . för /91, (fp) Karl-Gör an Biörsmark (fp) () () () 32. att beslutar att bostadsbidrag till vissa hushåll utan barn inte skall utgå efter , 33. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om radon i bostäder.
mot · GD02Bo501 · 1990-01-10 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo501 Plan- och bygglagens ersättningsregler Ett syfte med den nya (PBL) var att öka kommunernas möjligheter att skydda kulturhistoriskt värdefull bebyggelse i privat ägo och garantera att inga enskilda skulle drabbas ekonomiskt av kommunens bevarandeambitioner. Kommunen har därför fått rätt att i detaljplan (eller områdesbestämmelser) införa skyddsbestämmelser, som reglerar utformningen av såväl interiör som exteriör hos kulturhistoriskt värdefull bebyggelse och även vilka underhållsmetoder som skall användas. Den fastighetsägare, som anser att dessa bestämmelser innebär att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom berörd del av fastigheten, skall väcka talan om ersättning från det att detaljplanen vunnit laga kraft. En bärande tanke i PBL är att detaljplaner skall vara genomförandeinriktade; att alla genomförandefrågor skall vara väl utredda och redovisade i en särskild genomförandebeskrivning. Genomförandebeskrivningen skall följa planen under hela planprocessen, från ett magert första utkast, vilket successivt förtydligas och kompletteras då man genom samråds- och utställningsförfarandena får klarhet i hur olika intressenter ställer sig till det som föreslås i planen. När planen antas skall samtliga konsekvenser, bland annat de ekonomiska stå klara för det organ som antar planen och övriga inblandade parter. Det är därför mycket olyckligt att PBL i sin nuvarande skrivning inte innehåller någon skyldighet för fastighetsägare att varsla kommunen om eventuella ersättningsanspråk redan under planprocessens gång. Samtliga fastighetsägare inom ett landområde skall enligt lagen kontaktas under planprocessen, och för att ha rätt att överklaga planen till måste de, senast , till kommunen ha framfört skriftliga klagomål över planen. Ersättningsanspråk på grund av en skyddsbestämmelse kan däremot komma in upp till efter det att planen vunnit laga kraft, även då den berörda fastighetsägaren inte på något sätt klagat över skyddsbestämmelsen under planprocessens gång. Detta har lett till att kommunerna helt enkelt inte törs använda de skyddsbestämmelser för värdefull bebyggelse, som den nya lagen erbjuder. Ingen kommun vill riskera att bli det första rättsfallet i frågan och därmed uppkommer heller ingen praxis. I stället offras värdefull bebyggelse. För att öka möjligheterna att skydda kulturhistoriskt värdefull bebyggelse 1 1989/90. i privat ägo bör det i införas en bestämmelse om att den som kräver ersättning enligt PBL 14 kap 8 § måste ha klagat över den aktuella planbestämmelsen senast under detaljplanens (områdesbestämmelsens) utställningstid. Rättssäkerheten för den enskilde förändras inte därför att man får väcka talan före detaljplanens fastställelse i stället för efter. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förändringar i reglerna för ställande av vissa ersättningsanspråk enligt PBL. 1989/90 Bo501
mot · GD02Bo502 · 1990-01-14 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo502 av och (båda mp) Elmätare och elhushållning Miljö och energi hör ihop. Allt uttag av energi påverkar miljön. Därför är den renaste energin, den sparade. Ekonomi betyder-hushållning av knappa resurser. En effektivisering av energianvändningen är nödvändig, eftersom kärnkraften skall avvecklas. Här spelar hushållens elsparande en mycket stor roll. stod hushållen för av den tillkommande totala elökningen och industrin för , enligt ,-87. Anledningen till detta var att hushållen lurades in i ett elberoende genom uppmuntran att installera direktverkande el. Kärnkraftselen kom att brukas som lågvärdig värmeenergi. Den miljömedvetna konsumenten inser att detta slöseri med elkraft innebär en direkt delaktighet i miljöförstörelsen, vilket känns olustigt. För att kunna påverka vardagen, måste man därför göra förbrukningen synlig. Genom att istallera elmätare i varje lägenhet, hushåll, blir elförbrukningen påtaglig och konsumenten kan på detta sätt delta i jakten på energislöseriet. Det är inte rätt att som , där elmätare saknas, dela elnotan på alla boende. Det manar inte till sparande. Ansvariga för att ombesörja att det finns elmätare i varje lägenhet skall distributionsföretag och fastighetsägare vara. har understrukit betydelsen av att minska förbrukningen av varmvatten för att spara el. Varje hushåll borde därför både ha eloch varmvattenmätare. Det är svårt att i efterhand installera varmvattenmätare i befintlig bebyggelse, men de bör vara obligatoriska. de gröna kräver också, att det lagstiftas om att det måste finnas energirådgivare i varje kommun. Information och konkreta aktioner från energi- och konsumentrådgivare till fastighetsägare, fastighetsskötare och hushåll för att minska energiförbrukningen har mycket stor betydelse. Varje kommun skall även upprätta energiplaner med syfte att minska elförbrukningen och utsläppen av koldioxid. Detta är en investering , för miljön och kommande generationer. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om obligatoriska energirådgivare. 2. att begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att utarbeta förslag till lagstiftning om att kommunala energiplaner upprättas, enligt vad som anförts i motionen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om obligatoriska elmätare i varje lägenhet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att vid nybyggnation av bostadshus installera varmvattenmätare. 1989/90 Bo502
mot · GD02Bo504 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo504 av () Hörselslingor i offentliga lokaler Mångå hörselskadade drabbas hårt av brist på hörselslingor i offentliga lokaler. Folk tror ofta att bara för att allt fler människor har hörapparat kan de hörselskadade höra i normal omfattning, t.ex. med hjälp av högtalare. Men den hörsel man en gång förlorat får man inte tillbaka genom hörapparaten. Den förstorar bara ljuden. När man får sin hörapparat är omställningen för många väldigt svår, inte minst för de äldre. Ljuden förstoras och upplevs komma från alla håll. saknas klara normer för hur offentliga platser och lokaler bör vara utrustade för att ge hörselskadade den service som är helt nödvändigt om de som andra medborare skall kunna ta del av t.ex. kulturella aktiviteter. Äldre hörselskadade isolerar sig ofta och vågar inte besöka allmänna platser och offentliga möten. De är rädda för att inte höra och stannar hellre hemma. Kyrkorna är de som oftast har installerat hörselslingor i sina lokaler. I detta avseende har kyrkorna varit föregångare och gjort goda insatser för de många hörselskadade, medan varken bibliotek, skolor eller andra offentliga lokaler har sådana hjälpmedel. Kommuner och landsting är oftast de som verkar sakna tillräckliga ambitioner för att ge de hörselskadade den service som man kan ha rätt att kräva genom att installera hörselslingor. Det finns normer som reglerar hur offentliga lokaler skall utrustas från kulturell synpunkt. Kravet på hörselslingor i offentliga lokaler borde vara en minst lika angelägen målsättning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kravet på hörselslingor i offentliga lokaler.
mot · GD02Bo505 · 1990-01-18 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo505 av och (båda vpk) Förbud mot direktverkande elvärme i fritidshus Regeringen föreslår i prop 1989/90:100 bilaga 13 att det fr.o.m i princip skall vara förbjudet att installera direktverkande elvärme i alla slags byggnader utom fritidhus. Endast om särskilda skäl föreligger får direktverkande elvärme installeras. Därför införs också en bygglovsplikt. Vi tycker att denna begränsning av möjligheterna att förbruka de begränsade elresurserna är bra och nödvändig. bör understryka vikten av en mycket restriktiv hållning till vad som kan betraktas som särskilda skäl. Energihushållning och minskad elanvändning är betydelsefulla inslag i en energiplan som klarar både kärnkraftsavveckling och miljömål (se vpk:s partimotion om energipolitiken). Mot denna bakgrund kan vi inte acceptera fortsatt utbygnad av direktverkande elvärmeinstallationer i fritidshus. Fritidshus används ofta till och från . Det är bekvämt men resurskrävande att låta värmen stå på oavbrutet. Alternativ finns alltid för att klara risken för frusna vattenledningar och behovet av snabb uppvärmning. Principförbudet och bygglovskravet bör omfatta inte minst fritidshus. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en restriktiv hållning till vad som kan betraktas som särskilda skäl för installation av direktverkande elvärme, 2. att med ändring av vad som föreslås i prop. 1989/90:100 bilaga 13 beslutar ändra 3 kap 9 § PBL samt 8 kap 1 § PBL enligt bilaga 1 så att även fritidshusen omfattas av energihushållningsbestämmelserna.
mot · GD02Bo507 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: Bo507 av och (båda s) Sophanteringen En enig riksdag har antagit ett handikappolitiskt program som utgår ifrån uppfattningen om alla människors lika värde. Goda och ändamålsenliga bostäder, arbete åt alla är andra mål. Handikappade har samma rätt som andra att få del av välfärden och ska kunna leva ett fritt och oberoende liv, som ger möjlighet till självförverkligande. Ett fritt och oberoende liv förutsätter att i möjligaste mån själv kunna uträtta vardagliga sysslor, som t.ex. att kunna lämna sina sopor på avsett ställe. har som uppdrag att se över möjligheter till källsortering av sopor. Den hittillsvarande utvecklingen på detta område har i stort bestått i fristående , där ofta också trappsteg upp till sopinkastet funnits. Bl.a. denna utveckling hämmar den enskilde rörelsehindrades möjligheter att leva ett oberoende liv, som källsortering av sopor är en nödvändighet ur miljösynpunkt. Den tekniska utvecklingen och kunnandet borde här utnyttjas, så att möjligheter till källsortering finns även för funktionshindrade. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att uppdrag angående utredning av källsortering av sopor även skall innefatta tillgängligheten för funktionshindrade.
mot · GD02Bo510 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo510 av och (båda s) Frågor om byggnadslov regleras i den nya (PBL) som trädde i kraft . En utvärdering av de första ett och ett halvt årens erfarenheter överlämnades till . På grundval härav utarbetade lantmäteriverket och förslag till vissa förändringar i PBL, naturvårdslagen och byggförordningen. Förändringarna behandlades av . Frågan om bygglov regleras i PBL:s 8:e kapitel. Av § 4 framgår att bygglov inte är lovpliktig vid brunnsborrning. Vid stora nyexploateringar och förtätning av befintlig bebyggelse kan tillgång till färskvatten lösas genom anslutning till VA-anläggning, samfällighet eller enskilt. Fastighetsinnehavares möjlighet att ta upp vattentäkt utan tillståndsprövning sker i stor utsträckning, framför allt i skärgårdsområdena. Allvarliga konsekvenser uppstår i områden där vattenuttaget är större än vad grundvattentillgången ger utrymme för. Utöver att fastigheter riskerar att bli utan färskvatten kan negativa miljöförändringar som saltvatteninträngning uppstå. Därmed är också färskvattenförsörjningen äventyrad för generationer framåt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förändringar i så att byggnadslov erfordras vid brunnsborrning.
mot · GD02Bo511 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo511 av och (båda s) Det inträffar ofta vid ombyggnation av befintliga byggnader till daghem men också vid nybyggnation, att projekt stupar på krångliga normer och styvnackad byråkrati. Det borde inte stupa på t.ex. för låg takhöjd (det finns exempel på detta att hämta ute i kommunerna). Helheten i byggnaden, att en acceptabel arbetsmiljö och lekmiljö finns, borde vara huvudsyftet. En dagbarnvårdare t.ex. kan ta emot 78 barn i sin bostad, ibland kanske ännu fler. Skulle samma normer gälla där så hade vi inte många familjedaghem. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av gällande normer för att främja daghemsutbyggnaden.
mot · GD02Bo512 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo512 av m.fl. (fp) Översyn av naturresurslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo745 hemställs 1. att beslutar om sådan ändring i lagen om hushållning med naturresurser m.m. att mineralutvinning och mineralprospektering inte skall kunna komma till stånd i områden som åtnjuter särskilt skydd mot exploateringsföretag, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av naturresurslagen. () () gotab 96076, 1990
mot · GD02Bo513 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo513 av m.fl. (fp) Hushållningen med naturresurser 1989/90 Bo513522 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo748 hemställs att beslutar att ansvaret för uppsikten över hushållningen med naturresurser enligt naturresurslagen överförs från plan- och bostadsverket till () ()
mot · GD02Bo514 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo514 av m.fl. (s) Teleslingor i offentliga lokaler Hörselskadades strävan är att samhället skall bli tillgängligt för dem. En väl fungerande teleslinga är ofta en förutsättning för att hörselskadade skall ha möjlighet att uppfatta vad som sägs på våra teatrar, i kyrkor och i samlingslokaler i övrigt. är det tyvärr alltför många teleslingor som inte fungerar bra. Vanliga orsaker är att tekniken är underdimensionerad, att en regelbunden översyn saknas samt att kunskapen hos lokalägaren ofta är dålig. 1 början av 1989 kom nya byggnadsnormer - de s.k. nybyggnadsreglerna nr 1 - tillämpningsföreskrifter till den nya , PBL, som trädde i kraft . NR 1 ersätter svensk byggnorm , där man under kapitlet Samlingslokaler kunde läsa följande: Om en högtalaranläggning installeras i en samlingslokal ska salen förses med teleslinga." Denna text har varit hörselskadades lagliga stöd i arbetet för att få landets samlingslokaler utrustade med teleslinga. I NR1 finns inte den här texten med. En grundtanke med PBL och dess tillämpningsföreskrifter har varit att ansvaret vid utformningen av byggnader i större utsträckning än tidigare ska ligga hos kommuner och byggherrar. Genom att lägga besluten närmare den enskilda människan vill man ge möjlighet till mer flexibla och kanske enklare lösningar. Helt i linje med den allmänna decentraliseringsvågen i samhället. Texten i nybyggnadsreglerna och PBL är därför mycket allmänt hållen. Den formulerar målen, inte medlen, och innehåller därför funktionskrav och inte tekniska detaljbeskrivningar. Att byggansvariga får väldigt lite stöd i sitt arbete i och med att inga detaljlösningar föreslås i de nya byggnadsreglerna har emellertid redan uppmärksammats. har, efter överenskommelse med , åtagit sig att ge ut vägledande skrifter, en s.k. byggvägledning, för att ta till vara den mångåriga rutin och kunskap som annars skulle gå förlorad. Det är viktigt att beskriva för byggansvariga vad tillgänglighet i offentliga lokaler innebär för hörselskadade. I kommande revideringar av nybyggnadsreglerna bör de tekniska lösningar som krävs för hörselskadade beskrivas. Med hänvisning til! att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om installation av teleslingor i offentliga lokaler. () () 1989/90 Bo514
mot · GD02Bo515 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo515 av och (båda fp) Besvärsrätt i planärenden för villaägarföreningar yrkade när den nya behandlades i /86 att olika boendekategorier skulle behandlas lika som sakägare. Ställningen som sakägare innebär bl.a. rätt till samråd angående bl.a. detaljplaner och möjlighet att överklaga beslut om fastställelse till . I den nu gällande berörda paragrafen sägs att beslut om att fastställa plan bl.a. skall meddelas sakägare, bostadsrättshavare, hyresgäster och boende samt hyresgästorganisationen. Det finns enligt vår uppfattning ingen anledning att begränsa besvärsrätten när det gäller organisationer till att endast omfatta hyresgästorganisationen. Enligt vår uppfattning bör även villaägarföreningar ges denna rätt. Det finns ca 1,7 miljoner småhus i landet, totalt beräknas cirka 5 miljoner människor bo i småhus. En så stor boendegrupp bör självklart också få möjlighet att via sina villaägarföreningar få möjlighet att besvära sig över kommunala beslut. Lagstiftningen bör därför ändras så att även villaägarföreningar ges rätt att överklaga olika planärenden. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en ändring av förvaltningslagen 22 § och PBL 5 kap. 25 och 30 §§ så att även villaägarföreningar ges besvärsrätt över beslut i planärende.