ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GD02Bo516 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo516 av () Hörselslingor I finns ett mycket stort antal hörselslingor installerade, avsedda att underlätta för hörselskadade att följa predikningar, föredrag och debatter. Enligt samstämmiga uppgifter från såväl de hörselskadades organisationer som från enskilda hörselskadade är det mycket vanligt - för att inte rent ut säga regel - att dessa anläggningar inte fungerar eller fungerar endast med stora störningar. Detta problem är naturligtvis inte statligt, eftersom anläggningarna i fråga som regel installerats av församlingar, ideella organisationer eller ägare till samlingslokaler i största allmänhet. Däremot kan väl problemet med icke fungerande anläggningar göras till föremål för en statlig utredning, med målsättning att utreda hur de hörselskadades problem med hörselslingorna ska kunna lösas. Flera vägar är här tänkbara. De som gör installationerna kunde åläggas garantera deras funktion under viss tidrymd, varefter de kunde teckna servicekontrakt med ägarna att hålla dem i trim efter garantitidens utgång. De mänga gamla anläggningar, som är installerade, kräver dock andra åtgärder, bl.a. emedan de firmor som installerade dem ofta ej längre finns kvar. Detta bör alltså utredas, kanske med att olika hörselslingors tekniska effektivitet och säkerhet utreds. Utöver själva utredandet är det dock klart att det allmänna ej kan anses ha något ansvar för hörselslingornas funktionsduglighet. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en utredning om hur funktionsdugligheten hos hörselslingor för hörselskadade lämpligen skall kunna kontrolleras, givetvis dock utan annan kostnad för det allmänna än vad själva utredningen kan komma att kosta.
mot · GD02Bo518 · 1990-01-22 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo518 av m.fl. (mp) Översyn av naturresurslagen, m.m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Jo772 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att skall skyddas i naturresurslagen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att Ammerån i sin helhet skall skyddas i naturresurslagen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att skall skyddas i naturresurslagen, 4. att beslutar stryka andra stycket i 3 Kap. 1 § naturresurslagen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att begreppet riksintresse för natur- och kulturvården måste preciseras och listan med riksintressanta områden fastställas i lag, 6. att hos regeringen begär förslag till lag så att samtliga orörda älvar, biflöden och åar skyddas. () () () ()
mot · GD02Bo519 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo519 av m.fl. (mp) Skydd av Ammerån enligt naturresurslagen Den som följt Ammeråns historia vet att här råder delade meningar mellan befolkningen-kommunen-länet-alla naturvårdsinstanser å ena sidan samt kraftbolaget-vattendomstolen å andra sidan. Kampen från ortsbefolkningen mot överledning av vattnet är förståelig, eftersom ingreppet skulle bli ödesdigert och direkt förödande för dem. Oersättliga naturvärden skulle gå till spillo. Men för kraftbolaget är detta ytterst marginellt och vinsterna ringa. Varför ställer domstolen upp på denna lösning? Den enda instans som sagt ja till byggnationen är nämligen . Då man vet att den saknar kompetens på det ekologiska området, kan man förstå att kortsiktiga ekonomiska intressen kan gå före långsiktiga ekologiska intressen. Vi anser att det är helt oacceptabelt att det existerar vattendomstolar som saknar kompetens att se natur- och miljöeffekterna av sina beslut. Därför kräver de gröna att vattendomstolarnas sammansättning ändras så att en person med ekologisk/biologisk kompetens alltid ingår i dessa. Ammerån måste skyddas, eftersom den har höga naturvärden, som aldrig medräknats i kraftbolagets och kalkyler. Ammeråns fiskeoch friluftsområde har stor betydelse för turistnäringen - inte minst besöks vattendraget av folk från Mellan- och , då fisket är unikt på grund av minimal halt av cesium i fisken. (Den omtalade ävjepilörten växer även här och antalet fiskedagar överskrider Edängens forsar mångfalt.) Med hänvisning till det anförda hemställs [att hos regeringen begär förslag till lagstiftning om att vattendomstolarnas sammansättning ändras så att en person med ekologisk/biologisk kompetens alltid ingår i dessa,1] att som sin mening ger regeringen till känna att Ammerån i sin helhet skall skyddas enligt naturresurslagen. Hans Leghammar (mp) () () () () () 1989/90 Bo519 1 1989/90:Jo922
mot · GD02Bo520 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o520 och (båda fp) Hörselslingor i offentliga lokaler En väl fungerande teleslinga är ofta en förutsättning för att hörselskadade skall ha möjlighet att uppfatta vad som sägs t.ex. på teatrar, i kyrkor och övriga samlingslokaler. kom nya byggnadsnormer - de s.k. nybyggnadsreglerna NR 1 - tillämpningsföreskrifter till den nya plan och bygglagen, PBL, som trädde i kraft . NR 1 ersätter Svensk byggnorm , där man i kapitlet samlingslokaler kunde läsa följande: "Om en högtalaranläggning installeras i en samlingslokal skall salen förses med teleslinga". Denna text har varit de hörselskadades lagliga stöd i arbet för att få landets samlingslokaler utrustade med teleslinga. I NR 1 finns inte den texten med. En grundtanke med PBL och dess tillämpningsföreskrifter har varit att ansvaret vid utformningen av byggnader i större utsträckning än tidigare skall ligga hos kommuner och byggherrar. Genom att lägga besluten närmare den enskilda människan vill man ge möjlighet till mer flexibla och kanske enklare lösningar - helt i linje med den allmänna decentraliseringsvågen i samhället. Texten i nybyggnadsreglerna och PBL är därför mycket allmänt hållen. Den formulerar målen, inte medlen, och innehåller därför funktionskrav och inte tekniska detaljbeskrivningar. Att byggansvariga får väldigt lite stöd i sitt arbete i och med att inga detaljlösningar föreslås i de nya byggnadsreglerna har emellertid redan uppmärksammats. har, efter överenskommelse med , åtagit sig att ge ut vägledande skrifter, en s.k. byggvägledning, för att ta tillvara den mångåriga rutin och kunskap som annars skulle gå förlorad. Det är därför viktigt att beskriva för byggansvariga vad tillgänglighet i offentliga lokaler innebär för hörselskadade. I kommande revideringar av nybyggnadsreglerna bör de tekniska lösningar som krävs för hörselskadade beskrivas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om offentliga lokalers tillgänglighet för hörselskadade. () () 1989/90 Bo520
mot · GD02Bo521 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo521 av och (båda fp) Gränsvärden för buller från lågfrekvent ljud I Svensk byggnorm (SBN) regleras vilka ljudnivåer som inomhus kan accepteras från olika bullerkällor. Dessa bullervärden har fastställts med utgångspunkt i vad som enligt hälsoskyddslagstiftningen är att betrakta som sanitär olägenhet. Enligt hälsoskyddslagen är en störning, som kan vara skadlig för människors hälsa och som inte är ringa eller tillfällig, att betrakta som en sanitär olägenhet. Frågan om en störning skall anses vara ringa eller ej är i sin tur beroende av hur människor i allmänhet uppfattar störningen. Här kan det finnas betydande skillnader mellan olika individer. Många människor utsätts för ett dagligt lidande på grund av ljud som inte nödvändigtvis är mycket starka, utan lika ofta rör det sig om generellt sett svaga, men lågfrekventa ljud och de kan upplevas som mycket plågsamma. Det har visat sig att bullerstörningar ofta orsakar besvär hos människor som är något känsligare än vad som betraktas som normalt. att även bullernivåer som håller sig under gränsvärden som är godkända för bostäder inomhus ger upphov till klagomål. Detta gäller särskilt ljud från värmepumpar, fläktar, kompressorer och annan senare tiders teknik där de störande ljuden ligger inom det lägre frekvensområdet. Sådana störningar borde också betraktas som sanitär olägenhet, enär de i vissa fall kan ge upphov till akuta sjukdomstillstånd. Som exempel kan nämnas personer som lider av Méniéres sjukdom, där vissa lågfrekventa ljud är en stressfaktor och kan utlösa ett yrselanfall. För andra kan sömnlöshet bli ett problem, om man inte har möjlighet att komma bort från oljudet. Att ta hänsyn till människor som är något känsligare än normalt bör enligt vår mening vara självklart när man bedömer vad som är en sanitär olägenhet. Antalet villavärmepumpar har ökat kraftigt . Utvecklingen kan väntas fortsätta, då detta är ett i andra avseenden miljövänligt sätt att minska uppvärmningskostnaderna i takt med att energipriserna stiger. I de flesta svenska kommuner finns god kännedom om människor som förgäves sökt myndigheters hjälp mot störningar från företrädesvis värmepumpsanläggningar. Gällande regler för bullernivåer och vad som är att betrakta som sanitär olägenhet kan tolkas olika. De myndigheter som är satta att bevaka sådana ärenden har uppenbara svårigheter att ingripa t.ex. med krav på ljuddämpande åtgärder, fastän sådana i många fall är möjliga att åstadkomma och inte särskilt kostsamma. Lågfrekvent buller betraktas nämligen som tolerabelt så länge ljudvolymen understiger gällande gränsvärden. Utvecklingen av teknik för uppvärmning och ventilation av bostäder pågår ständigt varför det är hög tid att se över vilka gränsvärden som kan accepteras för såväl ljuds volym som frekvens. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av gränsvärden för buller och då särskilt med avseende på de obehag som människor kan utsättas för på grund av ljud med låg frekvens. () () 1989/90 Bo521
mot · GD02Bo523 · 1990-01-24 00:00:00 — av och (båda fp) Genomförandetiden för detaljplan i bostadsområden, m.m. Enligt den nya (PBL) har kommunerna rätt att sätta en mycket kort genomförandetid för markägarens möjlighet att bebygga sin tomt. Den nu gällande minimitiden är för många fastighetsägare alldeles för kort för att medge genomförande av större byggprojekt. Den minsta tid som generellt bör tillåtas är . I undantagsfall kan den minsta tiden få sättas till . När det gäller att bestämma genomförandetidens längd, bör det avgörande vara vilken typ av bebyggelse som planen skall reglera. Detaljplaner för bostadsområden bör kunna ges en betydligt längre genomförandetid. Den minsta tiden för sådana planområden bör inte vara kortate än . Någon övre gräns bör inte anges i lagstiftningen. Kommunerna borde alltså fastställa planer som ger den enskilde rätt att bebygga mark , exempelvis 30 eller . Det bör slutligen också göras möjligt för kommunerna att anta planer utan någon genomförandetid alls. Detta krav överensstämmer med vad som tidigare framförts i partimotioner om PBL. Inlösen efter genomförandetidens utgång Enligt 6 kap 24 § 2 st PBL avses kommunen efter genomförandetidens utgång få rätt att lösa in mark som inte har bebyggts i huvudsaklig överensstämmelse med en detaljplan. Vi anser att kommunerna inte bör ges en sådan lösenrätt. Anledningen till att en plan inte har genomförts kan vara att planen varit så utformad att den varit svår att förverkliga. Det kan också finnas andra skäl till att märkägare inte bebyggt sin mark, t.ex. att han/hon velat spara den för sina barn eller andra anhöriga. Markägarens motiv bör kunna prövas mot de motiv som kommunen kan ha för att vilja lösa marken. Kommunen bör därför vara hänvisad till att ansöka om expropriationstillstånd varvid dess behov av marken bör vägas mot markägarens synpunkter. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om att genomförandetiden för detaljplanen i bostadsområden skall bli längre i enlighet med vad i motionen anförts, Nr Bo523 -530 2. att beslutar om sådan ändring i (PBL) att kommunens rätt att enligt 6 kap 24 § PBL lösa in mark som inte har bebyggts avskaffas. 1989/90 Bo523
mot · GD02Bo524 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o524 En av läns angelägnaste miljöfrågor, det s.k. , väntar på beslut innan några ytterligare åtgärder görs. I avvaktan på detta beslut, som kan komma , vill jag återigen föreslå att en utredning kommer till stånd om och dess framtida utveckling och utnyttjande. har vid ett flertal tillfällen behandlats i . Motioner läggs för att i naturresurslagen få ån skyddad mot vattenkraftutbyggnad. har även det s.k. kommit med i bilden. Genom rensning och invallning skulle översvämningarna av jordbruksmark undvikas. Riksdagsbeslut om statens bistånd till åtgärder fattades 1978. En första etapp, . Högsby-Åsebo, av detta projekt utfördes med vissa efterarbeten 1989. Den hårdhänta kanaliseringen av ån medförde bl.a. en stark vattengrumling och att tungmetallhaltiga bottensediment rördes upp. Arbetet 1988 stoppades men fick senare återupptas med större hänsynstagande till bl.a. fiskens lekplatser, särskilt då mal och laxarter. Emåns havsöring och lax är en genetisk resurs av betydelse för fisket i . I avvaktan på beslut har en dialog inletts mellan markägarna och miljö- och naturvårdsintressenter såsom föreningen avseende nästa planerade etapp, sträckan . Man avser att arbeta fram nya förslag som dock inte får underställas . Det är emellertid nödvändigt att en större och mer omfattande utredning görs om hur den rika naturtillgången skall behandlas . Hur skall man bäst ta tillvara ett fisk-, djur- och växtliv som redan är försvunnet på andra håll men som i endast behöver naturlig hjälp för att fortsätta att utvecklas? Hur kan man förena ett fortsatt jordbruk med dagens miljökrav inom ett känsligt område? Kan fisketurism bli en ny näringsgren med internationell dragningskraft? Dessa och andra frågor bör utredas innan några nya åtgärdsbeslut om fattas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om och den framtida utvecklingen inom dess vattenområde. 1989/90 Bo524
mot · GD02Bo527 · 1990-01-24 00:00:00 — Motion till 1989/90:Bo527 av och (båda m) Ventilationen i lokaler m.m. Enligt en utredning som WHO gjort är minst en tredjedel av alla nya eller ombyggda hus "sjuka och kan orsaka allergier. Mer än var fjärde person i är allergisk eller överkänslig. Radon i bostadshus anses skörda fler dödsoffer än biltrafiken. En viktig gemensam orsak till allergier och cancer orsakad av radon är dålig ventilation. Svenska bostäder har aldrig varit så dåligt ventilerade som . Radonhalten i hus kan hållas lägre genom lämpligt val av byggnadsmaterial och lämpliga markförhållanden. Allergier kan även minskas genom lämpligt val av byggnadsmaterial. En av de viktigaste åtgärderna som gemensamt bidrar verksamt till bekämpningen av båda dessa problem är bra ventilation. Orsaken till den dåliga ventilationen är dels att normerna för luftomsättning är låga och kraven i byggnormen särskilt vid ombyggnad är låga. Dels beror det på att befintliga bostäder och samlingslokaler har tätats i energibesparingssyfte utan att lokalerna försetts med ventilation, framför allt tilluft. En tredje orsak är att ventilationen inte fungerat och därmed har inte ens de alltför låga krav som ställs i byggnormen uppfyllts. Ventilation i bostadshus och samlingslokaler kontrolleras sällan. Ventilationen är ofta felkonstruerad så att intagsluften ventileras ut utan att luften i lokalen omsätts. De åtgärder som behöver vidtas är skärptare krav på luftomsättning och ventilationens konstruktion. Vidare behövs en regelbunden kontroll av ventilationen. Information har lämnats till allmänheten om hur man skall bete sig när det nya gaslarmet Viktigt meddelande hörs. Bl.a. skall man gå inomhus och stänga av ventilationen. Det är dock så att i många hus går det inte att på ett enkelt sätt stänga av ventilationen och i många fall känner de boende inte till hur man stänger av ventilationen. Framstötar har gjorts till statens planverk om att bestämmelser om lätt avstängbar ventilation införs i byggnormen, men utan resultat. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om förbättrad varaktig ventilation i lokaler där människor vistas med hänsyn till allergi- och radonhot.
mot · GD02Bo528 · 1990-01-25 00:00:00 — Motion till 1989/90: B o528 av Per m.fl. (s) En bostadsvaneundersökning och bostadsforskning De senare årtiondenas bostadsbyggande i har skett med kunskaper om bostadsvanor som inhämtades . Boendevanorna skiljer sig från tidigare. Vardagslivets villkor har förändrats genom nya roller för kvinnor och män, nya familjeformer, ökad invandring, ökad fritid och mer utrustning för inte minst fritids- och hobbyverksamhet. Den tekniska utvecklingen har t.ex. fyllt hemmen med apparater av olika slag. Plats för TV och rum för stereoljud med kapacitet för hög ljudnivå fanns inte i behovskatalogen för sedan. Ett ökat medvetande om konsekvenserna av att exploatera miljön och betingelserna för hälsan kommer att påverka värderingarna och ta sig uttryck i förändrade levnadsvanor.Miljövänlig sortering av avfallsprodukter kräver nya utrymmen. Uppräkningen skulle kunna fortsätta. () har en viktig roll för att skapa förutsättningar för bostadsbranschens utveckling. Rådet har utvecklat en väl etablerad metod för att programmera styrningen av de forskningsresurser som kanaliseras via rådet. BFR har trots denna ställning inte förmått att sätta en murbräcka i den tunga teknikfixeringen i byggnadsforskningen. Förvaltningsforskningen inom BFR är exempelvis organisatoriskt splittrad på olika enheter, varför en överblick inom rådet är svår att få. Någon samlad högskoleutbildning med inriktning på bostadsforskning finns heller inte. En nyckelfråga för utvecklingen av bostadsförvaltningen är vad de boende kommer att kunna och vilja betala för . Avgörande för en god bostadsförvaltning är förmågan till helhetssyn på uppgiften, insikten om att bostadsbeståndet finns i större eller mindre bostadsområden som ger förutsättningar för de boendes vardagsliv och att fysiska förändringar måste utgå från förvaltningserfarenheterna och -önskemålen. Nybyggnadsfrågorna är i detta sammanhang av mindre betydelse. är möjlig att förändra. En effektiv anpassning till de boendes krav förutsätter kunskaper som gör att man kan tolka signalerna från kommunikationen med de boende på ett riktigt sätt. Att man kan bedöma förmågan att med så små resursinsatser som möjligt tillgodose olika krav och önskemål. För att nå dessa syften måste en omfattande bostadsvaneundersökning komma till stånd och kunskapsbehovet för och utvecklingen av bostadsförvaltningen måste prioriteras inom ramen för byggforskningen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en bostadsvaneundersökning, 2. att som sin mening ger regringen till känna vad i motionen anförts om kunskapsbehovet för bostadsförvaltningen. () () 1989/90 Bo528
mot · GD02Bo529 · 1990-01-23 00:00:00 — Motion till 1989/90: Bo529 av m.fl. (s) Funktionskrav på byggnader Utformningen av våra bostäder/bostadsområden är reglerad utifrån krav på standard och tillgänglighet. Bostaden/bostadsområdet är naturligtvis i första hand bostad, men också i hög grad arbetsplats för de fastighetsanställda. Anpassningen till intentionerna i innebär uttalade funktionskrav, men mindre deltaljeringsgrad . Driften och det dagliga underhållet av vårt bostadsbestånd uppmärksammas dock minimalt i dessa sammanhang. Det har fått och får till följd att de fastighetsanställdas arbetsmiljö uppvisar allvarliga brister. Bristerna ger upphov till olycksfall och belastningsskador som är helt hänförliga till dagens utformning av bostadsfastigheterna/bostadsområdet. Dagens byggnation inverkar också menligt på ändamålsenlig drift och underhåll. Val av konstruktioner, installationer, material och yttre anläggningar är av yttersta betydelse för de anställdas arbetsmiljö och arbetsförhållanden i övrigt. Vi menar att ett funktionskrav på byggnaders egenskaper även skall omfatta att de utgör en arbetsplats för de fastighetsanställda, där drift och underhåll skall kunna skötas ändamålsenligt och effektivt. Berörda myndigheter bör därför få i uppdrag att se över befintliga regler för ny- och ombyggnation av bostäder/bostadsområden i syfte att komplettera dessa i enlighet med det anförda. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regler för byggnation också skall innefatta funktionskrav för dem som sköter fastigheterna.
mot · GD02Bo531 · 1990-01-23 00:00:00 — av m.fl. (mp) Hörselslingor i offentliga lokaler 1989/90 Bo531540 Samhället skall vara tillgängligt även för de hörselskadade. En väl fungerande teleslinga är ofta en förutsättning för att hörselskadade ska ha möjlighet att uppfatta vad som sägs på våra teatrar, i kyrkor och i samlingslokaler. Men tyvärr fungerar många teleslingor inte bra. Vanliga orsaker till detta är att tekniken är underdimensionerad, att en regelbunden översyn saknas samt att lokalägaren ofta har dåliga kunskaper om teleslingor. kom nya byggnadsnormer - de s.k. nybyggnadsreglerna NR 1 - tillämpningsföreskrifter till den nya , PBL, som trädde i kraft . NR 1 ersätter Svensk byggnorm , där man under kapitlet samlingslokaler kunde läsa följande: Om en högtalaranläggning installeras i en samlingslokal ska salen förses med teleslinga. Denna text har varit de hörselskadades lagliga stöd i arbetet för att få landets samlingslokaler utrustade med teleslinga. I NR 1 har denna text slopats. En grundtanke med PBL och dess tillämpningsföreskrifter har varit att ansvaret vid utformningen av byggnader i större utsträckning än tidigare skall ligga hos kommuner och byggherrar. Genom att lägga besluten närmare den enskilda människan vill man ge möjlighet till mer flexibla och kanske enklare lösningar. Texten i nybyggnadsreglerna och PBL är därför mycket allmänt hållen, den innehåller funktionskraven och inte tekniska detaljbeskrivningar. Byggansvariga får lite stöd i sitt arbete i och med att inga detaljlösningar föreslås i de nya byggnadsreglerna. har, efter överenskommelse med , åtagit sig att ge ut vägledande skrifter, en s.k. byggvägledning, för att ta till vara den mångåriga erfarenhet och kunskap som annars skulle kunna gå förlorad. Det är därför viktigt att beskriva för byggansvariga vad tillgängligheten i offentliga lokaler innebär för hörselskadade. I kommande revideringar av nybyggnadsreglerna bör de tekniska lösningar som krävs för hörselskadade beskrivas. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger regeringen i uppdrag att se till att tillämpningsföreskrifter till revideras i enlighet med vad i motionen anförts. () () 1989/90 Bo531