mot · GD02Fö311 · 1990-01-19 00:00:00 — Motion till 1989/90:Fö311 av och i (båda c) Vid 1985/framlades regeringens proposition om förmåner inom frivilligförsvaret, 1985/86:134. I propositionen framhöll föredraganden bl a följande: Den frivilliga försvarsverksamhetens omfattning är ett mått på vårt folks försvarsvilja. Frivilligorganisationerna och hemvärnet har ca 750 000 medlemmar som i hög grad bidrar till att stärka totalförsvaret och till att skapa respekt för vår vilja och förmåga att hävda vår neutralitet. Med hänsyn till det värde som frivilligarbetet har betraktar jag de frivilliga insatserna som ett ytterst värdefullt komplement till övriga försvarsåtgärder. Det är angeläget att statsmakterna stöder och uppmuntrar det frivilliga försvarsintresset. Ett uttryck för detta är ändamålsenliga former för ekonomisk ersättning och andra förmåner. Jag anser det därför värdefullt att en samlad översyn av frivilligförmånerna nu har genomförts. fastställde regeringens förslag och fastställde regeringen om förmåner till hemvärnets personal FFS 1986:36, Förordningen om förmåner till frivillig personal m fl, FFS 1986:37 samt Förordningen om förmåner till instruktörer inom frivillig försvarsutbildning, FFS 1986:38. Samtliga förordningar trädde i kraft . Beslutet mottogs naturligtvis mycket positivt av såväl frivilligorganisationerna som av berörda myndigheter. Att elever vid viss utbildning skulle erhålla dagpenning motsvarande sin sjukpenning medförde att alla som ville göra insatser för totalförsvaret kunde göra det oberoende av egna ekonomiska förutsättningar. Det innebar också att kvinnor blev mera rättvist behandlade . Den ekonomiska innebörden av frivilligförmånerna ligger dock avsevärt över vad frivilligförmånskommittén (FFMK) beräknade. Det gäller både antalet elever och storleken på den enskilda elevens dagpenning. Detta anmäldes också av såväl organisationerna som av Överbefälhavaren och i yttranden över FFMK:s betänkande och vid olika föredragningar bl a för försvarsutskottet. Löneökningarna har dessutom varit stora vilket också fått konsekvenser vad gäller dagpenningen. Den av beslutade reformen är alltså huvudorsaken till att de frivilliga försvarsorganisationerna behöver avsevärt större anslag . Kostnadsökningarna har varit mycket svåra att beräkna. har organisationerna därför nödgats redovisa underskott. Detta har skett hos såväl organisationer med uppdrag för försvarsmakten som hos dem som har uppdrag för civila delen av totalförsvaret. Överbefälhavaren har till regeringen hemställt om ytterligare 24,2 miljoner för att täcka försvarsmaktens behov av tillägg för de frivilliga försvarsorganisationerna /90. Av detta har beviljats. har av samma skäl ökat sitt bidrag från fyra miljoner till . De organisationer som får sitt bidrag från har dock inte behandlats på samma sätt. 1987/88 och 1988/89 redovisas ett totalt underskott från organisationerna på sammanlagt 3 227 kkr. Dessa underskott belastar således innevarande budgetår vilket innebär att organisationerna fått en väsentligt mindre ekonomisk ram att röra sig inom. har hemställt hos regeringen att få överskrida anslaget för statsbidrag till frivilliga försvarsorganisationer (B 7) med 3 200 kkr, en hemställan som avvisats av regeringen. Det finns mycket starka rättviseskäl att organisationerna behandlas lika på militär och civil sida inom totalförsvaret. Organisationerna har anmält att om de ej erhåller ytterligare medel är de tvingade att inställa en stor del av planerad utbildning . Detta är olyckligt dels ur psykologisk synpunkt eftersom det handlar om trovärdighet för av riksdag och regering fattade beslut. Ur beredskapssynpunkt kommer dessutom en nedskärning av verksamheten att innebära ökade personalbrister i krigsorganisationen inom av riksdag och regering prioriterade områden för totalförsvarets civila del nämligen inom funktionerna jordbruk och transporter. Främst har det dessutom drabbat de kvinnliga organisationerna, Svenska Blå Stjärnan och , vilket medfört att kvinnors insatser för totalförsvaret ytterligare begränsats. De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet är prioriterad i nu gällande försvarsbeslut och skall bedrivas i minst samma omfattning som . Om rekryteringen av frivilligpersonal måste minska innebär det omedelbara svårigheter att få nödvändig uppfyllnad av utbildad personal till krigsarbetsmarknaden. Rekryteringsbegränsningen drabbar särskilt kvinnornas möjligheter att aktivt verka inom totalförsvaret. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att till för att täcka upp bidraget för de frivilliga försvarsorganisationerna anslår 3,2 milj.kr., 2. att för att säkerställa frivilligorganisationernas fortsatta verksamhet enligt nu gällande försvarsbeslut anslår ett med motsvarande belopp förhöjt anslag i årets budgetproposition. 1989/90 FÖ311