bet · GE01KU2 · 1990-10-09 00:00:00 — I betänkandet behandlas tre s.k. informationsavsnitt i 1989/90års budgetproposition samt fyra motionsyrkanden från denallmänna motionstiden 1990.Motionerna rör styrelseledamöter i offentliga verk och bolag,suppleanternas ställning i regionala statliga nämnder ochstyrelser, motivering av beslut samt kommittéförordningensbestämmelser om reservationsmöjligheter. Utskottet har utanställningstagande i sak avstått från något uttalande medanledning av propositionsavsnitten. Vidare har utskottetavstyrkt samtliga motionsyrkanden. 1989/90:100 bilaga 2 yrkande 2 delvis vari beredstillfälle att ta del av vad som anförts om tydligareansvarsfördelning mellan stat, kommuner och landsting samtbättre samordning mellan offentliga verksamheter (avsnitt 2.2).1989/90:100 bilaga 2 yrkande 2 delvis vari beredstillfälle att ta del av vad som anförts om decentralisering(avsnitt 2.4).1989/90:100 bilaga 2 yrkande 2 delvis vari beredstillfälle att ta del av vad som anförts om verksamhetsformer ochorganisationssätt (avsnitt 2.5). 1989/90:K214 av m.fl. (fp) vari medhänvisning till vad som anförts i motion 1989/90:Ju803 yrkas2. att beslutar att 20 § förvaltningslagen skall haföljande lydelse:Ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skallinnehålla hänvisning till den eller de författningsbestämmelsersom avgörandet grundas på och de skäl i övrigt som har bestämtutgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild.Skälen får dock utelämnas helt eller delvis.1989/90:K502 av () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om styrelsekompetens i offentliga verk ochbolag.1989/90:K503 av m.fl. (s) vari hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om suppleants ställning i regionala statligaorgan.1989/90:K809 av tredje vice talmannen () variyrkas att hos regeringen begär att ett nytt stycke avnedan angiven lydelse skall fogas till 12 § kommittéförordningen(1982:37):Reservation får endast innehålla förslag, som ställts underkommitténs prövning och därvid avslagits av kommitténsmajoritet. Utvecklingen av offentlig sektorI avsnitten 2.2, 2.4 och 2.5 av budgetpropositionen1989/90:100, bilaga 2 Utveckling av offentlig sektor; Gemensammafrågor tas upp ett urval aktuella utvecklingsinsatser inom olikadepartementsområden mot bakgrund av utgångspunkter förförnyelsen av den offentliga sektorn som lades fast i 1989 årskompletteringsproposition (1988/89:150 bil. 1), nämligentydligare ansvarsfördelning mellan stat, kommun och landstingsamt bättre samordning av offentliga verksamheter,decentralisering,verksamhetsformer och arbetssätt.Enligt propositionen är tydligare ansvarsfördelning och bättresamordning viktiga utgångspunkter för pågående och planeradeförnyelseinsatser när det gäller äldreomsorgen, miljöpolitiken,invandrar- och flyktingpolitiken, vuxenutbildningen,regionalpolitiken, den regionala statliga förvaltningen,investeringar på trafikområdet och myndighetsuppgifter påkärnteknikområdet.Beträffande behovet av decentralisering och delegeringframhålls att det behövs därför att de direkt verksamma på ettområde vanligen är bäst skickade att avgöra hur uppgifternaskall lösas. Delegering och decentralisering är viktigautgångspunkter för förändringar inom skolan, hälso- ochsjukvården samt kriminalvården.När det gäller verksamhetsformer och arbetssätt hänvisas till1989 års års kompletteringsproposition där det uttalades att deenskilda medborgarnas önskemål och behov ofta innebär krav påett mer varierat utbud och valfrihet. Om den offentliga sektornskulle kunna möta dessa krav fordras större flexibilitet i frågaom verksamhetsformer och arbetssätt. Exemplen på förändradeverksamhetsformer och arbetssätt i den offentliga förvaltningenär enligt budgetproposition många. Det redovisasinsatser inom den s.k. arbetslinjen, skatteförvaltningen,biståndspolitiken, armén, tullen, jordbruks- ochfiskeripolitiken, bostadspolitiken och den statliganäringspolitiken.Utskottet som, utan ställningstagande i sak, tagit del av vadsom anförts i detta avsnitt i propositionen har inte funnitanledning att göra något uttalande.2. Sammansättningen av styrelser för offentliga verk och bolagMotionenI motion 1989/90:K502 av () framhålls attdet är angeläget att utvecklingen mot ökad specialkompetens istyrelserna i offentliga verk och bolag påskyndas. Ettriksdagsuttalande härom är enligt motionären påkallat.BakgrundFrågan om sammansättningen av styrelser för statligamyndigheter och affärsverk togs upp i den s.k.verksledningspropositionen (prop. 1986/87:99). Civilministernframhöll att tillskott av områdeskunskap och professionelltkunnande är viktigt i många myndigheter. , varsuppgift i första hand är att tillföra någon form avprofessionell sakkunskap eller kunskap om avnämarnas krav ochbehov, bör därför sättas samman så att det finns inslag avexpertis resp. företrädare för avnämarna. I den mån verksamhetenriktas direkt mot medborgarna bör representanter för detallmänna medborgerliga omdömet ingå. Det medborgerliga omdömetrepresenteras bäst av folkvalda i riksdag, landsting ochkommuner. Ledamöterna skall utses efter de personligaförutsättningarna att fylla uppgiften. Vid riksdagsbehandlingenav propositionen ställde sig majoritet(KU 1986/87:29) bakom detta ställningstagande och uttaladebeträffande styrelsernas sammansättning att den måste bestämmasav regeringen från fall till fall med beaktande av de uppgiftersom myndigheten i fråga har. I en reservation framhölls (m ochfp) att det är olämpligt att ha styrelseledamöter, som kan antasha olika former av bindningar till såväl politiska som andraorganisationer, såsom beslutsfattare i styrelser. I en annanreservation (vpk) framhölls att den parlamentariskalekmannastyrelsen är bäst skickad som form för politisk insynoch för att garantera uppföljningen av ochregeringars beslut.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening är ett uttalande av det slag somförordas i motionen inte påkallat. Det måste kunna förutsättasatt ledamöter i offentliga verk och bolag utses med hänsyn tillpersonliga förutsättningar att fylla uppgiften. Utskottet villockså peka på det tidigare ställningstagandet att det i mångafall är lämpligt att folkvalda från riksdag, landsting ochkommuner utses för att representera det allmänna medborgerligaintresset. Motion K502 avstyrks således.3. Suppleanters ställning i regionala statliga nämnder ochstyrelserMotionenI motion K503 av m.fl. (s) yrkas attsuppleanter i regionala statliga organ skall ges sammamöjligheter att följa verksamheten som är fallet i kommuner ochlandsting, i vars nämnder och styrelser suppleanter harmöjlighet att närvara även då vederbörande ej kallats atttjänstgöra. De flesta kommuner och landsting har beslutat att ejtjänstgörande suppleanter får sammanträdesersättning.BakgrundDen tidigare gällande förordningen (1977:625) om informationtill ersättare i statliga styrelser och nämnder innehöll enbestämmelse om att ersättare, där så bedömdes lämpligt, bordekallas till sammanträde även när ordinarie ledamot inte hadeförfall. Denna möjlighet borde särskilt beaktas i det inledandeskedet av ersättares förordnande, då ersättare besitter särskildsakkunskap samt då ersättares närvaro av annat skäl är önskvärdmen ej nödvändig.I samband med verksledningsreformen (1986/87:99, KU 29), varssyfte var att skapa bättre möjligheter att styra myndigheternasverksamhet i stort som myndigheterna gavs möjlighetatt i större utsträckning bestämma om sina inre angelägenheter,upphävdes ett betydande antal regeringsförfattningar om destatliga myndigheternas administrativa verksamhet, bl.a. dennyssnämnda förordningen.Storleken av arvoden m.m. för vissa uppdrag inom de olikadepartementens verksamhetsområden fastställs genomregeringsbeslut. utgår ersättning -- omdet inte i särskilda fall anges annat -- till suppleant ellerersättare för varje ledamot med ett visst belopp för varje daghan tjänstgör i stället för ordinarie ledamot. Detsamma gällernär han efter särskild kallelse deltar i ett sammanträde.Utskottets bedömningUtskottet delar i princip motionärernas uppfattning attsuppleanterna bör ha möjlighet att följa och delta istyrelsernas verksamhet. Ett av syftena medverksledningsreformen var emellertid att ge myndigheterna ettstörre utrymme att själva bestämma om formerna för sinverksamhet. Utskottet är därför inte berett att förorda någonbegränsning av myndigheternas självbestämmande i detta avseende.Motion K503 avstyrks således.4. Motivering av beslutMotionenI motion 1989/90:K214 (fp) yrkas att beslutar omsådan ändring av 20 § förvaltningslagen att det av lagen framgåratt myndighet i sina beslut skall ange den eller de föreskriftersom myndigheterna grundar sina avgöranden på (yrkande 2).BakgrundUtskottet har vid tidigare tillfällen behandlat motsvarandemotionsyrkande. Senast behandlades frågan ibetänkandet 1989/90:KU1. Utskottet underströk då -- liksom vidde tidigare tillfällen då frågan behandlades -- vikten av attmyndigheterna i sina beslut anger den eller de föreskrifter somavgörandet grundas på. Utskottet hänvisade till bestämmelsen i20 § förvaltningslagen om att ett beslut varigenom en myndighetavgör ett ärende skall innehålla de skäl som har bestämtutgången om ärendet avser myndighetsutövning mot enskild ochframhöll att i motiveringarna självklart borde ingå hänvisningartill relevanta författningsbestämmelser, där detta är möjligt.Mot bakgrund av att myndigheternas beslut redan nu regelmässigttorde innehålla uppgift om vilken författningsbestämmelse somtillämpas saknades enligt utskottets mening anledning att införaen särskild bestämmelse om detta i förvaltningslagen. Utskottetframhöll emellertid med hänsyn till vikten av att den enskildesrättssäkerhet värnades att det var angeläget att fråganfortlöpande bevakades inom regeringskansliet.Utskottets bedömningI förarbetena till förvaltningslagen framhöll utskottet (KU1985/86:21) att myndigheterna i sina beslut skall ange den ellerde föreskrifter som myndigheterna grundar sina avgöranden på.Mot bakgrund av detta uttalande och även med hänsyn till att deti allmänhet torde ligga i sakens natur att ett beslut innehålleruppgift om vilken författningsbestämmelse beslutet grundas påsaknas enligt utskottets mening anledning att iförvaltningslagen införa en bestämmelse av det slag som begärs imotionen. Utskottet förutsätter att regeringen uppmärksamtföljer myndigheternas tillämpning av 20 § förvaltningslagen ochom så erfordras tar initiativ till komplettering avbestämmelsen.5. Översyn av kommittéförordningenMotionenI motion K809 av () yrkas ett tillägg till12§ kommittéförordningen med innebörd att reservation endastfår innehålla förslag, som framställts vid utredningssammanträdeoch som vid företagen votering avvisats av utredningensmajoritet. Om förslag och ståndpunkter som inte redovisats underutredningsarbetets gång kan tillfogas en utredning utan attutredningen som helhet fått möjlighet att ta ställning till dem,snedvrids utredningsarbetet och det leder till missförstånd vadgäller den bedömning som skall ske, när utredningsprodukten ärfärdig.BakgrundI 12 § kommittéförordningen (1976:119) finns en bestämmelse ommöjligheterna att foga reservationer och särskilda yttrandentill ett utredningsbetänkande. Bestämmelsen gäller alltså besluti frågor som omfattas av själva utredningsuppdraget och somkommer till uttryck i betänkandet. Bestämmelsen ger en ledamotmöjlighet att reservera sig mot förslag som en majoritet avkommittén lägger fram.Statsrådsberedningen har i kommittéhandboken (Ds SB 1987:1)rekommenderat följande ordning när en ledamot vill reserverasig.1. Den ledamot som vill reservera sig mot ett beslut inomkommittén bör anmäla detta vid det tillfälle då beslutet fattas.Anmälan antecknas i protokollet.2. Kommittén bör sätta ut före slutsammanträdet dåreservationerna senast skall ha lämnats till kommittén ellerdess sekretariat. Tidpunkten bör bestämmas så att reservanternahar haft tillfälle att ta del av det avsnitt i huvudtexten somsvarar mot reservationerna.3. Först bör majoriteten och sedan reservanterna få tillfälleatt justera resp. textavsnitt. Reservationerna bör föreligga isin slutliga utformning senast vid det sammanträde då kommitténslutjusterar betänkandet.Utskottets bedömningUtskottet delar motionärens uppfattning att en skiljaktigståndpunkt bör redovisas så tidigt under utredningsarbetet attsamtliga ledamöter ges en faktisk möjlighet att ta ställningtill de förslag som framförs. Det finns annars en påtaglig riskför att utredningsarbetet snedvrids och får ett resultat som geranledning till missförstånd. Enligt utskottets mening bör derekommendationer som ges i kommittéhandboken självklart följasoch är därmed ägnade att tillgodose motionärens synpunkter.Motion K809 avstyrks. beträffande proposition 1989/90:100, bilaga 2, yrkande 2såvitt avser avsnitten 2.2, 2.4 och 2.5att lägger propositionen i dessa delar tillhandlingarna,2. beträffande sammansättningen av styrelser i offentligaverk och bolagatt avslår motion 1989/90:K502,3. beträffande suppleanternas ställning i regionala statliganämnder och styrelseratt avslår motion 1989/90:K503,4. beträffande motivering av beslutatt avslår motion 1989/90:K214 yrkande 2,5. beträffande översyn av kommittéförordningenatt avslår motion 1989/90:K809.Stockholm den 9 oktober 1990På vägnarOlle SvenssonNärvarande: (), (), (), (), (), Hans Nyhage(m)*, ()*, (), ()*, (), (), Hans Leghammar(mp)*, ()*, (), IngelaMårtensson (fp)*, ()* och (vpk)*. *Ej närvarande vid justeringen.Särskilt yttrandeMotivering av beslut (mom. 4)(), Hans Nyhage (m), (),() och () anför:Som utskottet uttalat är det självklartatt i motiveringsskyldigheten enligt 20 § förvaltningslagen börligga ett krav på hänvisning till relevantförfattningsbestämmelse, där detta är möjligt. Det är enligt vårmening dock tveksamt om det regelmässigt är fallet att lagrumanges. Mot bakgrund av de ingående diskussioner som förts inomutskottet på denna punkt har vi emellertid avstått från att yrkabifall till motion K214 yrkande 2. Vi avser emellertid attåterkomma i frågan om det senare visar sig att utvecklingen integått i önskvärd riktning.