bet · GE01JuU8 · 1990-11-27 00:00:00 — I proposition 1990/91:11 har regeringen() föreslagit att antar de ipropositionen framlagda förslagen till1. lag om ändring i delgivningslagen (1970:428),2. lag om ändring i ,3. lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291),4. lag om ändring i lagen (1977:654) om kungörande i mål ochärenden hos myndighet m.m.,5. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).Lagförslagen har granskats av lagrådet.Propositionens huvudsakliga innehåll redovisas på s. 12.I samband med propositionen behandlar utskottet tre medanledning av propositionen väckta motioner. Motionsyrkandenaredovisas på s. 11.De vid propositionen fogade lagförslagen har följande lydelse. 1990/91:Ju6 av () vari yrkas1. att avslår propositionens förslag om delgivninggenom arbetsgivaren,2. att avslår propositionens förslag om rätt förpolismyndighet att i vissa fall öppna delgivningsförsändelse.1990/91:Ju7 av m.fl. (m) vari yrkas1. att -- med avslag på propositionens förslag imotsvarande del -- hos regeringen begär förslag i enlighet medvad i motionen anförts om förenklad delgivning,2. att avslår propositionens förslag om att hemligatelefonnummer skall göras tillgängliga för delgivningsändamål.1990/91:Ju8 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen avslår regeringens förslag till ändring av 12 §delgivningslagen (1970:428). InledningDelgivning är ett sätt att i rättsligt reglerade former fårimliga garantier för att en viss handling, eller innehållet iden, når sin adressat. Regler om delgivning finns främst idelgivningslagen (1970:428; DL). Bestämmelser om delgivningfinns också i (RB) och idelgivningsförordningen (1979:101). Härutöver finns särskildaregler om delgivning i en mängd andra författningar.Delgivningsreglerna har setts över sedandelgivningslagens tillkomst (jfr t.ex. prop. 1978/79:11, JuU11,rskr. 36 och 1984/85:109, JuU23, rskr. Syftet har varitatt effektivisera delgivningsverksamheten. Trots olika reformerhar delgivningsproblemen emellertid ökat ,framför allt i storstäderna.Riksdagens revisorer granskade hurdelgivningsverksamheten fungerade vid olika myndigheter, ochrevisorerna föreslog att delgivningsförfarandet vid domstolaroch statliga myndigheter samt stämningsmannaorganisationenskulle bli föremål för en genomgripande översyn (förs.1987/88:16).Utskottet uttalade vid sin behandling av revisorernas förslagatt det, med hänsyn till att frågan redan var aktualiserad inomjustitiedepartementet, var tillräckligt med ett uttalande attrevisorernas förslag borde beaktas under det fortsattautredningsarbetet i . underströkutskottet att det var angeläget att en nyordning kom till ståndutan dröjsmål. följde utskottet (1988/89:JuU9, rskr.34).Som ett resultat av översynen 1989 promemorian (Ds 1989:75) Någradelgivningsfrågor. I promemorian föreslås en radförfattningsändringar som syftar till att ytterligare underlättaoch effektivisera delgivningsverksamheten. Vidare hardomstolsverket lämnat ett förslag som rör vidimering av dehandlingar som skall delges. Promemorian och domstolsverketsförslag och remissbehandlingen av dem ligger till grund förställningstagandena i propositionen.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen läggs fram ett antal förslag för att förenklaoch förbättra delgivningsverksamheten.I syfte att minska antalet delgivningar föreslås attdomstolarna skall noggrannare pröva om delgivning verkligen ärpåkallad när ett meddelande skall tillställas någon. Vidareföreslås att parter i mål och ärenden under vissaförutsättningar skall kunna delges genom att brev skickas medposten till den söktes adress utan krav på mottagningsbevis,förenklad delgivning. Delgivning per telefon föreslås få ettutvidgat användningsområde, och sekretessen för hemligatelefonnummer föreslås kunna hävas i ökad utsträckning omuppgiften behövs för delgivningsändamål. Slutligen föreslås atten möjlighet till surrogatdelgivning med arbetsgivare skallinföras och att möjligheterna till delgivning med en suppleantför en behörig ställföreträdare för en juridisk person skallutvidgas.AllmäntSom utskottet tidigare uttalat (se 1988/89:JuU9) är en välfungerande delgivningsverksamhet viktig för det allmännasmöjligheter att tillgodose såväl enskilda rättssökandes krav påeffektivitet i förvaltning och rättskipning som det övergripandeintresset av en effektiv brottsbekämpning. Mot denna bakgrundser utskottet positivt på att regeringen nu har lagt framlagförslag i syfte att förbättra och förenkladelgivningsverksamheten.Förenklad delgivningI propositionen föreslås att kravet på bevis om delgivning,t.ex. i form av mottagningsbevis, slopas vid ordinär delgivningi vissa fall; förenklad delgivning. Detta gäller delgivningmed part i mål eller ärende vid domstol eller myndighet omparten är medveten om att ärendet är anhängigt vid domstoleneller myndigheten. En förutsättning skall vara att myndighetenförst skickar delgivningshandlingen med posten till den sökteunder hans senast kända adress och därefter, minst en dagsenare, skickar ett meddelande om att delgivningshandlingen harskickats. Delgivningen skall i så fall anses ha skett två veckorefter det att meddelandet skickades, om det inte med hänsyn tillomständigheterna framstår som osannolikt attdelgivningshandlingen har kommit fram till den söktes adress.Detta delgivningssätt får endast användas om den sökte i förvägfått upplysning om att förenklad delgivning kan komma attanvändas. Förenklad delgivning får inte avsestämningsansökningar eller andra handlingar varigenom mål ellerärende anhängiggörs och får inte heller i övrigt användas om detär olämpligt med hänsyn till förhållandena i det enskildafallet.I motion Ju7 framförs invändningar mot den föreslagnaordningen. Motionärerna anser att inskränkningar i förslaget avrättssäkerhetsskäl bör göras så att förenklad delgivning inteskall få användas i fråga om handlingar som kan ha ingripandebetydelse för den sökte. De yrkar därför avslag på förslaget omförenklad delgivning och vill att regeringen skall få i uppdragatt återkomma till med ett nytt förslag i denna del.Det i motionen aktualiserade spörsmålet diskuteras också ipropositionen. Justitieministern hänvisar (s. 21) till att vissaremissinstanser varit inne på att sådana handlingar varom här ärfråga inte bör få delges med förenklad delgivning. Enligt hennesmening skulle emellertid en sådan regel medföra för storatillämpningsbekymmer och skulle dessutom riskera att radikaltminska tillämpningsområdet för förenklad delgivning. Det finns,anser hon, inte heller behov av att så snävt kringgärda dessanvändningsområde. Slutligen betonar hon att det är myndighetensjälv som avgör i vilken utsträckning förenklad delgivning skallanvändas och att myndigheten kan avstå från att använda den omden bedöms som mindre lämplig.Utskottet vill för sin del ta fasta på att förenkladdelgivning, som direkt framgår av förslaget, endast får användasom det med hänsyn till omständigheterna inte är olämpligt.Myndigheten måste således göra en bedömning av om en visshandling bör delges i förenklad form eller ej, och myndighetenhar möjlighet att välja annat delgivningssätt t.ex. i fråga omhandlingar vilkas innehåll i det särskilda fallet framstår sommycket ingripande för den enskilde. Den lagtekniskakonstruktionen, som för övrigt redan finns idelgivningssammanhang (se 3 § tredje stycket DL), tillgodoserenligt utskottets uppfattning såväl de rättssäkerhetskrav sombör ställas som syftet med motionen. Utskottet, som såledesansluter sig till justitieministerns redovisadeuppfattning, tillstyrker bifall till förslaget om förenkladdelgivning och avstyrker bifall till motionen i denna del.Surrogatdelgivning genom arbetsgivareEnligt förslaget får en delgivningshandling lämnas till densöktes arbetsgivare om den sökte inte träffas på sin arbetsplatsunder sin vanliga arbetstid. Med arbetsgivare skall därvidförstås en person i företagsledande eller därmed jämförligställning eller chefen för den personaladministrativaverksamheten på den söktes arbetsplats.I motionerna Ju6 och Ju8 yrkas med åberopande avintegritetshänsyn avslag på propositionen i denna del.Frågan om surrogatdelgivning genom arbetsgivarenaktualiserades i departementspromemorian (Ds Ju1983:13) Effektivare delgivning, som låg till grund årslagstiftningsärende (prop. 1984/85:109, JuU23, rskr. 216).Förslaget diskuterades i propositionen men departementschefenstannade då för att förslaget inte borde leda till lagstiftning.Skälen för det var huvudsakligen att en sådan delgivning skullekunna kännas besvärande för såväl den anställde somarbetsgivaren och att den kunde påverka arbetsgivarensförhållande till den anställde negativt. Frågan skulle dock,framhölls det i propositionen, kunna komma att tas upp på nyttom ett påtagligt behov skulle visa sig, framför allt i de fallden sökte inte kunde förmås medverka till delgivning i annanform.Enligt justitieministerns bedömning har den situationen nuuppstått. Bl.a. hänvisar hon till att arbetsplatsbesök enligtuppgift från delgivningscentralen i görs i av delgivningsärendena. I knappt hälften av dessa ärendenkrävs ytterligare besök eller andra delgivningsansträngningar.Delgivningscentralens bedömning är, anför hon, att en möjlighettill surrogatdelgivning genom arbetsgivaren skulle leda till i de allra flesta fall skulle kunna genomföra delgivningenvid det första försöket att delge på arbetsplatsen.I det nyssnämnda lagstiftningsärendet infördes enbötessanktionerad skyldighet för arbetsgivaren att uppge om densom söks för delgivning på en arbetsplats är anställd där samtatt, om så är fallet, upplysa om den söktes arbetstider m.m. (se27 och 30 §§ DL).Det bör i sammanhanget anmärkas att arbetsplatsdelgivning somregel blir aktuell endast som ett led istämningsmannadelgivning, som i princip får tillgripas först närordinär delgivning misslyckats. En utgångspunkt för det kommanderesonemanget är alltså att den sökte är en person som intefrivilligt medverkar till delgivning (se 3 § DL).Utskottet anser det för sin del klart att det i många fallkommer att väcka mindre uppmärksamhet kring den sökte omförsändelsen får lämnas till arbetsgivaren än omstämningsmannen, måhända vid upprepade tillfällen, måste frågasig fram på den söktes arbetsplats. Dessutom är det naturligtvisså att stämningsmannen redan med de nuvarande reglerna oftamåste tala om sitt ärende för att få de upplysningar han behöverför att genomföra delgivningen. Den personkrets stämningsmannendå vänder sig till torde ofta sammanfalla med den somsurrogatdelgivning skulle kunna ske genom. Något nämnvärt extraobehag torde således inte tillfogas arbetstagaren omsurrogatdelgivning enligt förslaget i propositionen möjliggörs.Härtill kommer, som framgått, att surrogatdelgivning endasttorde bli aktuell i sådana fall då den sökte försöker undvikadelgivning. Utskottet vill slutligen understryka att enligtförslaget arbetsgivarens medverkan vid surrogatdelgivning ärfrivillig. En arbetsgivare som inte vill medverka kansåledes vägra att göra det utan att närmare behöva ange sinaskäl härför.Mot den här angivna bakgrunden ser utskottet inga hinder attbiträda förslaget om surrogatdelgivning med arbetsgivaren.Utskottet tillstyrker propositionen i denna del och avstyrkerbifall till nu behandlade motionsyrkanden.Hemliga telefonnummerI propositionen föreslås att uppgift om hemligt telefonnummertill en enskild person skall få lämnas ut till en myndighet utanhinder av sekretess, om uppgiften behövs för delgivning. Enförutsättning är att det kan antas att den sökte håller sigundan eller att det annars finns synnerliga skäl. Regleringenföreslås ske i 14 kap. 2 § sekretesslagen (1980:100).I motion Ju7 yrkas avslag på regeringsförslaget. Motionärernaanser att starka skäl talar emot att låta en myndighet fåtillgång till hemligt telefonnummer utan föregåendeintresseprövning enligt generalklausulen i 14 kap. 3 §sekretesslagen.Sekretessprövning enligt generalklausulen innebär att denmyndighet som har tillgång till den hemliga uppgiften endast fårlämna ut den om det är uppenbart att intresset av att uppgiftenlämnas har företräde framför det intresse som sekretessen skallskydda.Enligt nu gällande regler får hemliga telefonnummer lämnas utförst efter en sådan prövning.Televerket har, som framgår av propositionen (s. 39), upplystatt uppgift om hemligt telefonnummer i praktiken endast lämnasut om det intresse myndigheten vill tillgodose är angeläget ursamhällets synpunkt och uppgiften om det hemliga telefonnumretär nödvändig för att detta intresse skall kunna tillgodoses.I landet finns ett stort antal hemliga telefonabonnemang,sammanlagt omkring 300 000. I promemorian, som ligger till grundför flertalet av förslagen i propositionen, uttrycksuppfattningen att telefonen är ett mycket viktigt hjälpmedel idelgivningsverksamheten och att de hemliga telefonnumren innebärett allvarligt hinder för verksamheten. Under remissförfarandethar denna uppfattning bekräftats, och bl.a. domstolarna, polisenoch kronofogdemyndigheterna har understrukit det värdefulla iatt telefonens möjligheter kan utnyttjas fullt ut.I 1985 års lagstiftningsärende intogs ståndpunkten attutlämnande av hemliga telefonnummer av integritetsskäl endastfick ske efter prövning enligt generalklausulen. Mot den nyssangivna bakgrunden har justitieministern nu kommit fram till attdenna inställning bör omprövas.Utskottet delar den uppfattningen.Som utgångspunkt för en sådan omprövning bör enligt utskottetsuppfattning bl.a. ligga att det stora antalet hemligatelefonnummer utgör ett allvarligt hinder idelgivningsverksamheten och att det finns ett befogat intressehos myndigheterna att få tillgång till sådana nummer i så storutsträckning som möjligt. Härvidlag är att märka att flertaletremissinstanser ansett att delgivningsintresset väger tyngre änintegritetsintresset. Vidare bör en reglering innehålla eninskränkning av möjligheten att få ut uppgift om hemligttelefonnummer till sådana fall där det kan antas att den sökteförsöker undvika delgivning eller det annars finns synnerligaskäl. Slutligen måste sekretessen för ett hemligt telefonnummerbevaras hos den mottagande myndigheten.Enligt förslaget får lämna ut uppgiften endast omden myndighet som behöver den finner att det kan antas att densom söks för delgivning håller sig undan eller om det annarsfinns synnerliga skäl. Utskottet, som noterar att den föreslagnaregelns konstruktion kan sägas bryta mot systematiken isekretesslagen, har ingen erinran mot regelns sakliga innehåll.Tvärtom innehåller den enligt utskottets uppfattning ennödvändig begränsning av rätten att få del av hemligttelefonnummer. Utskottet vill i detta sammanhang också peka pådet självklara i att prövningen av om en sådan begäran skallgöras sker på tillräckligt hög nivå inom myndigheten. Somjustitieministern påpekar bör t.ex. prövningen i domstol görasav domaren själv. Slutligen vill utskottet erinra om att densekretess som gäller beträffande ett hemligt telefonnummer hosteleverket även gäller hos den myndighet som tar emot uppgiften(se 7 kap. 26 § sekretesslagen). Det är inte minst mot denbakgrunden angeläget att rutiner i samarbetet mellanmyndigheterna utarbetas så att sekretessen i fråga om hemligttelefonnummer garanteras.Sammantaget finner utskottet inte att man av integritetshänsynbör avstå från möjligheten att effektiviseradelgivningsverksamheten på angivet sätt. Med hänsyn härtill ochdå regeringsförslaget i övrigt väl svarar mot de krav som börställas finner utskottet inte anledning till erinran motförslaget. Utskottet tillstyrker propositionen i denna del ochavstyrker bifall till det här behandlade yrkandet i motion Ju7.Öppnande av delgivningsförsändelseI propositionen föreslås att en delgivningsförsändelse som islutet kuvert inlämnats till en polismyndighet förstämningsmannadelgivning får öppnas av polismyndigheten om detbehövs för att innehållet skall kunna överbringas till en annanpolismyndighet för delgivning med den sökte. En förutsättning äratt avsändaren inte förbjudit att försändelsen öppnas.I motion Ju6 yrkas avslag på förslaget. Motionären anser atttillräckligt starka skäl för att inskränka det i 2 kap. 6 §regeringsformen (RF) stadgade skyddet för brevhemligheten inteföreligger.Förslaget tar sikte på sådana situationer där den sökte gripseller medtas till förhör hos polisen. Om det då visar sig attden omhändertagne söks för delgivning i ett annat polisdistrikt-- detta framgår av det s.k. spärregistret -- bör delgivningnaturligtvis ske. Ett hinder med gällande regler är att densökte ofta inte kan kvarhållas hos polisen mer än några timmar.Under den tid som då står till förfogande hinnerdelgivningsförsändelsen i många fall inte sändas över. Ett sättatt komma till rätta med denna situation är att utnyttja telefaxför att sända delgivningshandlingen till den polismyndighet somomhändertagit den sökte. En förutsättning härför är attdelgivningsförsändelsen får brytas.Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget som förväntasfå stor praktisk betydelse.Reglerna i 2 kap. 6 § RF ger medborgarna ett skydd gentemotdet allmänna mot bl.a. undersökning av brev eller annanförtrolig försändelse. Enligt 2 kap 12 § RF får detta skyddinskränkas genom lag för att tillgodose ändamål som ärgodtagbart i ett demokratiskt samhälle.I fråga om skyddet för brevhemligheten pekar justitieministern(s. 42 f) särskilt på att avsändaren av endelgivningsförsändelse genom en påteckning på kuvertet harmöjlighet att förbjuda att försändelsen öppnas. I fråga ommottagarens integritet finner hon inget oacceptabelt i attpersonal hos polisen får möjlighet att se innehållet i deförsändelser som bryts. Hennes bedömning görs mot den bakgrundenatt de flesta delgivningsförsändelser kommer från en myndighetoch att avsändaren har möjlighet att hindra att försändelsenbryts, t.ex. om sekretess gäller för innehållet. Hon framhållerockså att den omständigheten att försändelsen bryts ochvidaresänds med telefax givetvis inte föranleder attdelgivningshandlingen skall betraktas som allmän handling hosnågon av polismyndigheterna.Utskottet har i denna fråga samma uppfattning somjustitieministern, och utskottet förordar alltså att förslagetgenomförs. Motion Ju6 i här behandlad del avstyrks.IkraftträdandeEnligt regeringsförslaget skall de nya reglerna träda i kraftden . Denna tidpunkt bör senareläggas något medhänsyn till tidsåtgången för information till berördamyndigheter m.m. Utskottet förordar att ikraftträdandet sker den1 februari 1991.I övrigt föranleder propositionen och motionerna ingetsärskilt uttalande från utskottets sida. beträffande förenklad delgivningatt med avslag på motion 1990/91:Ju7 yrkande 1 antardet i proposition 1990/91:11 framlagda förslaget till lag omändring i delgivningslagen (1970:428) såvitt avser 3 §, 3 a §och 19 § tredje stycket,res. 1 (m, mp)2. beträffande surrogatdelgivning genom arbetsgivareatt med avslag på motionerna 1990/91:Ju6 yrkande 1och 1990/91:Ju8 antar det i moment 1 nämnda lagförslaget såvittavser 12 §,res. 2 (m, fp, v)3. beträffande öppnande av delgivningsförsändelseatt med avslag på motion 1990/91:Ju6 yrkande 2 antardet i moment 1 nämnda lagförslaget såvitt avser 29 a §,res. 3 (v, mp)4. beträffande förslaget till lag om ändring idelgivningslagen i övrigtatt antar det i moment 1 nämnda lagförslaget i denmån det inte omfattas av vad utskottet hemställt ovan, dock medden ändringen att ikraftträdandet bestäms till den 1 februari1991,5. beträffande hemligt telefonnummeratt med avslag på motion 1990/91:Ju7 yrkande 2 antardet i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring isekretesslagen (1980:100), dock med den ändringen attikraftträdandet bestäms till ,res. (m, mp)6. beträffande övriga lagförslagatt antar de i propositionen framlagda förslagentilla) lag om ändring i ,b) lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291),c) lag om ändring i lagen (1977:654) om kungörande i mål ochärenden hos myndighet m.m.,dock med den ändringen att ikraftträdandet bestäms till den 1februari 1991.Stockholm den 27 november 1990På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), (),(), () och (). Förenklad delgivning (mom. 1)(), (), ()och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 13 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "denna del" bort haföljande lydelse:Utskottet anser emellertid inte att dessa uttalanden ärtillräckliga för att garantera enskilda människorsrättssäkerhet. I stället för sådana allmänt hållna uttalandenkrävs en uttrycklig regel av innebörd att förenklad delgivninginte får tillgripas beträffande försändelser som kan haingripande betydelse för den sökte. Detta framstår som särskiltangeläget då det enligt utskottets mening på intet vis kanuteslutas att en förenklad delgivning misslyckas i den meningenatt varken försändelsen eller meddelandet om försändelsen nården sökte i rätt tid.Det finns visserligen ett behov av effektivare delgivning menmot den här angivna bakgrunden anser utskottet attregeringsförslaget i denna del inte bör godtas av riksdagen.Regeringen bör i stället få i uppdrag att återkomma tillriksdagen med ett nytt förslag i fråga om förenklad delgivningdär utskottets ovan gjorda bedömningar beaktas. Vad utskottet nuanfört bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande förenklad delgivningatt med bifall till motion 1990/91:Ju7 yrkande 1 ochmed avslag på det i proposition 1990/91:11 framlagda förslagettill lag om ändring i delgivningslagen (1970:428) såvitt avser 3§, 3 a § och 19 § tredje stycket som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.2. Surrogatdelgivning genom arbetsgivare (mom. 2)(), (), (),(), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 14 sombörjar med "Utskottet anser" och slutar med "behandlademotionsyrkanden" bort ha följande lydelse:Utskottet anser emellertid att en avvägning ändå måste görasmellan effektivitetskravet och den söktes intresse avintegritetsskydd. Det går nämligen inte att komma ifrån -- somanfördes av departementschefen ärende -- attdelgivning genom arbetsgivaren kan kännas besvärande både förarbetsgivaren och den anställde, och att den kan påverkaarbetsgivarens inställning till den anställde negativt.Utskottet finner inte anledning att nu göra annan avvägningmellan de olika intressena än den som gjordes i det ärendet.Utskottet delar således den uppfattning som kommer till uttrycki motionerna Ju6 och Ju8 och avstyrker bifall till propositioneni denna del.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande surrogatdelgivning genom arbetsgivarenatt med bifall till motionerna 1990/91:Ju6 yrkande 1och 1990/91:Ju8 avslår det i moment 1 nämnda lagförslaget såvittavser 12 §.3. Öppnande av delgivningsförsändelse (mom. 3)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 17 sombörjar med "Utskottet har" och slutar med "del avstyrks" bort haföljande lydelse:Regeringsförslaget innebär att brevhemligheten bryts, någotsom inte är möjligt för utskottet att godta. Det går nämligeninte att komma ifrån att brevhemligheten skyddas genom ensärskild reglering i regeringsformen. Visserligen får dettaskydd under vissa omständigheter inskränkas genom lag, mensjälvfallet bör inte grundlagsskyddade intressen vika om intesynnerligen starka skäl föreligger. Sådana skäl kan inte sägasföreligga i detta fall. Utskottet ställer sig alltså bakomavslagsyrkandet i motion Ju6.dels att utskottets hemställan under moment 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande öppnande av delgivningsförsändelseatt med bifall till motion 1990/91:Ju6 yrkande 2avslår det i moment 1 nämnda lagförslaget såvitt avser 29 a §.4. Hemligt telefonnummer (mom. 5)(), (), ()och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "Utskottet delar" och på s. 16 slutar med "motionJu7" bort ha följande lydelse:Utskottet delar inte den uppfattningen.Utskottet kan inte finna att det nu finns anledning att göraen annan bedömning än den som gjordes .