bet · GE01NU7 · 1990-11-22 00:00:00 — Det gäller den tilltänkta möjligheten förlantbruksstyrelsen att i vissa fall förordna om särskildutredning av ett begärt undersökningstillstånds konsekvenser.Utskottet anser att lantbruksstyrelsen bör få en sådanbefogenhet såvitt gäller befarad väsentlig skada för jordbruketeller skogsbruket. Någon särbestämmelse beträffande sådan skadaför rennäringen är utskottet däremot inte berett att förorda.Regeringen bör anmodas att med det snaraste föreslå erforderligttillägg till den föreslagna minerallagen i nu angivet hänseende,så att bestämmelsen i fråga kan träda i kraft medlagen i övrigt.I fråga om prövning enligt NRL i koncessionsärenden innebärregeringens förslag såsom tidigare (s.10) har nämnts att denprövning som sker innan bearbetningskoncession meddelas inteskall efterföljas av någon ny NRL-prövning därest den planeradeverksamheten senare skall bedömas enligt någon annan till NRLanknuten lag. Enligt ett föreslaget nytt andra stycke i 1kap.2§ NRL (se s.63) skulle motsvarande gälla också i fråga omdessa övriga lagar; beträffande varje projekt skulle alltså denNRL-prövning som först äger rum bli bestämmande. och har i en skrivelse till utskottetanfört betänkligheter mot en sådan ordning. ,som av näringsutskottet har ombetts att yttra sig i frågan, haravstyrkt att det föreslagna andra stycket nu införs i NRL (ses.64f.). Enligt bostadsutskottets uppfattning bör sakenövervägas ytterligare. Regeringen bör, menar bostadsutskottet,kunna förelägga ett nytt förslag i detta hänseende isådan tid att en ändring i NRL kan träda i kraft medden nya minerallagen. hänvisar till yttrandetoch rekommenderar att den av bostadsutskottet anvisadehandlingslinjen följs. vill näringsutskottet uttalaatt det, såvitt gäller exploateringsföretag på mineralområdet,finner den av regeringen föreslagna nya bestämmelsen i NRLlämplig.I motion 1988/89:N26 (c) framförs avslutningsvis krav på ennoggrann uppföljning av den nya minerallagstiftningens effekterbeträffande motstående intressen vid markanvändning. Utskottetutgår från att en sådan uppföljning ingår som ett naturligt ledi det fortlöpande arbetet på miljöskyddsområdet och finner inteanledning för att rikta någon särskild framställningtill regeringen i detta ämne.Vissa bestämmelser i förslaget till minerallag om skyldighetför bergmästaren att samråda med länsstyrelse behöverkompletteras. Utskottet föreslår härvidlag en utformning av 8kap. 3§ som innebär att bergmästaren blir skyldig att delssamråda med såvitt gäller tillämpningen av NRL iärenden om förlängning av bearbetningskoncession enligt 4 kap.10§, dels att hänskjuta sådana ärenden till regeringensprövning om han vill frångå vad har föreslagit.Utskottet har därmed behandlat de frågor rörandeminerallagstiftningens innehåll som i första hand är aktuella.Utöver vad som sagts ger regeringens lagförslag inte anledningtill någon erinran i sak. Utskottet föreslår att antardessa med angivna ändringar.Ett par justeringar i lagtexten av formell natur börverkställas (se bilaga 1). Terminologin i den hänvisning tillstrålskyddslagen (1988:220) som görs i 1kap. 7§ bör ändras.Utskottet föreslår också några rent redaktionella ändringar.Tidpunkten för den nya lagstiftningens ikraftträdande bör, medhänsyn till att kommer att fatta beslut i ärendetväsentligt senare än regeringen har räknat med, förskjutasfrån den 1juli 1990 till den 1juli 1992. Detta medförmotsvarande ändring av tidpunkter som anges iövergångsbestämmelserna till den föreslagna minerallagen.Övriga frågorI anslutning till sin granskning av regeringens förslag och demotioner som har föranletts därav behandlar utskottet vissaandra motionsyrkanden som går ut på ändringar i gruv- ochminerallagstiftningen eller eljest har nära samband med denna.De delar av lagstiftningen som ändringsförslagen avser har ihuvudsak samma innebörd som enligt regeringensförslag till ny minerallagstiftning.KronoandelGenom institutet kronoandel ger gruvlagen, såsom harnämnts, staten rätt att bli hälftenägare i varje gruvprojekt.Den nuvarande minerallagen möjliggör koncessionsvillkor avmotsvarande eller liknande innebörd. Enligt förslaget till nyminerallag (11 kap.) får staten rätt till kronoandel i varjebearbetningskoncession som meddelas någon annan än staten.Minerallagskommittén har enhälligt föreslagit denna ordning.Rätten till kronoandel bör upphöra, hävdas det i motionerna1988/89:N276 (m) och 1989/90:N277 (m). Staten brukar inte deltai nya gruvprojekt utan arrenderar ut sin andel tillgruvinnehavaren. Förhandlingarna härom skapar, menarmotionärerna, en rättsosäkerhet hos den enskilde motparten iförhandlingen, och denna osäkerhet kan vara ägnad att hållariskkapital borta från prospekteringsbranschen. Kronoandelen kanockså, tilläggs det, försvaga statens intresse av att motverkamiljöförstöring i samband med gruvdrift. Motionsyrkandena riktarsig i båda fallen mot gruvlagens bestämmelser om kronoandel. Somtidigare har nämnts innebär regeringens förslag att dessabestämmelser i sak förs över till den nya minerallagen.Utskottet finner inte motionärernas invändningar bärande utananser liksom minerallagskommittén och regeringen att dethävdvunna institutet kronoandel bör bibehållas. Motion1988/89:N276 (m) avstyrks sålunda i angiven del.Från motsatt utgångspunkt behandlas kronoandelsinstitutet imotion 1988/89:N249 (vpk). Här begärs att skall geregeringen till känna som sin mening att staten inte bör --såsom nu är gängse -- upplåta eller överlåta kronoandelen tillnågon annan intressent.År 1987 lämnade utskottet vid behandlingen av ett motsvarandemotionsyrkande (NU 1986/87:32 s. 8) uppgifter -- avseendeförhållandena vid slutet av -- om förekomsten ochutnyttjandet av kronoandel och om statens medverkan i övrigtinom gruvnäringen. I samtliga fall, då 13 till antalet, därreguljär brytning förekom vid av staten hel- eller delägdagruvfyndigheter var de statliga rättigheterna utarrenderade tilletablerade gruvföretag, nämligen ellerLuossavaara-Kiirunavaara AB (). Även om ingen ny detaljeradredovisning finns tillgänglig kan konstateras att motsvarandegäller nu.Utskottet kvarstår vid den ståndpunkt som utskottet har givituttryck åt såväl vid det nu berörda tillfället som . mån staten har kronoandel i en mineralfyndighet böromständigheterna i det särskilda fallet bli avgörande för omstaten skall utnyttja kronoandelen genom direkt medverkan idriften eller i stället upplåta eller överlåta den till någonannan intressent. Motionsyrkandet i frågan avstyrks alltså.Ersättning för skada och intrångÖkad ersättning till jord- och skogsbrukare för skada ochintrång i pågående markanvändning till följd av mineralprojektpåkallas i motion 1989/90:N277 (m).För närvarande gäller i huvudsak följande på detta område.Om undersökningsarbete enligt gruvlagen föranleder skada ellerintrång skall ersättning härför utgå (3 kap. 8§). Vid tvist omsådan ersättning väcks talan hos fastighetsdomstol. Om tvisteninte vid utmålsförrättningen har hänskjutits till avgörande avskiljemän eller domstol prövas frågan vid förrättningen. Ispecialmotiveringen till bestämmelsen (prop. 1974:32 s.158)anfördes att tvistiga frågor i praktiken regelmässigt avgjordesvid utmålsförrättningen. Av inmutaren har fastighetsägaren rättatt få intrångsersättning och ersättning för annan skada tillföljd av att mark tas i anspråk för gruvdrift (4kap. 4§).Även skada eller intrång i övrigt på grund av utmålsläggningenskall ersättas. Vid bestämmande av ersättningen skall vissaregler i expropriationslagen (1972:719) gälla i tillämpligadelar. I lagen om vissa mineralfyndigheter finns bestämmelser avmotsvarande innebörd.De nuvarande reglerna återfinns i sak i regeringens förslagtill ny minerallag (7kap.). En kompletterande bestämmelse imarkägarnas intresse har tillagts. Om det uppstår synnerligtmen för någon fastighet eller del därav på grund av att mark tasi anspråk för bearbetning etc. skall koncessionshavaren, omägaren begär det, lösa den fastighet eller fastighetsdel somlider sådant men. Denna bestämmelse har motiverats på följandesätt. Den nya lagen innebär en utvidgning av lagstiftningenstillämpningsområde till att avse ett flertal som oftabryts i dagbrott. Sådana ämnen förekommer i stor utsträckningockså utanför de traditionella gruvlänen, och konflikter medskogs- och jordbrukares intressen kan förväntas öka i antal.Enligt den äldre gruvlagen (1938:314) skulle sådan ersättningsom nu har berörts utgå med belopp motsvarande full gottgörelseoch hälften därutöver. 1974 med förslag tillny gruvlag (prop. 1974:329) föreslogs att regeln om förhöjningskulle slopas; ersättningsreglerna borde, anfördes det, anpassastill reglerna i expropriationslagen. (NU1974:39) tillstyrkte, med reservation från moderatasamlingspartiets sida, denna ändring, och beslöt ienlighet med utskottets förslag.Minerallagstiftningskommittén föreslog enhälligt deersättningsregler som, enligt det referat som har lämnats,ingår i regeringens förslag till ny minerallag. Ledamotenriksdagsman () uttalade dock i ett särskiltyttrande (SOU 1986:53 s. 270) att det kunde finnas skäl attöverväga en viss förbättring av jordägarnas villkor. En någotgenerösare inställning härvidlag från lagstiftarens sida istället för en successiv urholkning av äganderätten kunde, sadehan, tänkas medverka till bibehållande av den viktiga balansen iminerallagstiftningen mellan stimulans och styrning.Utskottet finner inte skäl för att de nuvarande principernaför intrångsersättning etc., vilka trädde 1974, nuskulle ändras i riktning mot vad som gällde enligten lag som tillkom för över ett halvt sekel sedan, dåexpropriationslagstiftningen var annorlunda utformad.Följaktligen avstyrker utskottet motion 1989/90:N277 (m) i härangiven del.JordägaravgäldÖnskemål om rätt för markägaren "att ingå igruvföretaget" framförs i motion 1988/89:N276 (m). Härigenomskulle, menar motionären, en tidigare ordning som var ägnad attstimulera tillvaratagande av brytvärda malmförekomsteråterinföras.Enligt gruvlag -- vilken som nämnts avlöstes av dennuvarande -- hade fastighetsägaren rätt att avgruvinnehavaren få viss ersättning, kallad jordägaravgäld.Avgälden motsvarade av värdet av alla de inmutningsbaramineral som brutits och uppfordrats inom utmålet. Den var dockmaximerad till . Rätten till avgäld upphördenär regelbunden brytning hade pågått inom utmålet undersammanlagt . Utskottet har i ett betänkande för ett årsedan (1989/90:NU5) lämnat en närmare redogörelse för deifrågavarande bestämmelserna och motiven för att de slopades.Motionärens uttryck "ingå -- -- -- i gruvföretaget" påminnerom vad som gällde enligt den äldre lagstiftning som föregick1938 års gruvlag. Enligt den var fastighetsägaren berättigadtill s.k. jordägarandel, vilket innebar att han hade rätt atttill hälften med inmutaren delta i företaget. Genom gruvlagenbyttes jordägarandelen ut mot kronoandel. Bestämmelserna omavgäld tillkom under riksdagsbehandlingen av förslaget tillgruvlag (se redogörelse i prop. 1974:32, s. 129).Förslag om återinförande av regler om jordägaravgäld harframförts genom motionsyrkanden undersenare år. De har avstyrkts av näringsutskottet och avslagits avriksdagen. Åren 1985 (NU 1984/85:20) och 1986 (NU 1985/86:19)avgavs reservationer (m, fp, c), enligt vilkaminerallagskommittén borde få i uppdrag att lägga fram förslagom regler som skulle ge markägaren rätt till en viss del avavkastningen från gruvdrift. Senast frågan var aktuell, hösten1989 (1989/90:NU5), hänvisade utskottet enhälligt till attfrågan skulle komma upp på nytt vid behandlingen av den motionsom tas upp här. Moderata samlingspartiets, ochcenterpartiets företrädare förklarade i ett särskilt yttrandeatt de vidhöll sina tidigare ställningstaganden angåendejordägares rätt till viss del av avkastningen från gruvdrift.Utskottet har inte vunnit klarhet om vad motionären renttekniskt sett åsyftar med sin begäran. Närmast torde denna gå utpå att ett system med jordägaravgäld skall återinföras. Hur storavgälden skulle vara enligt motionen kan svårligen bedömas --att "ingå -- -- -- i gruvföretaget" med de förpliktelser ochrisker som en sådan medverkan skulle kunna medföra synes varanågot annat än att ha obetingad rätt till viss andel i värdet avbrutna mineral.Utskottet hänvisar till den beredning som frågan har fåttgenom minerallagskommittén och avstyrker motionsyrkandet.BergtäktEtt nytt förslag som framförs i motion 1989/90:N280 (mp) äratt bergtäkt skall omfattas av minerallagen och behandlas somannan gruvdrift. Bergtäkt -- som ibland får ersätta grustäkt --är, menar motionärerna, en verksamhet som är helt jämförbar medgruvdrift och därför bör behandlas på samma sätt ilagstiftningen. Från motionärernas sida har vidutskottsbehandlingen understrukits att deras krav gäller oavsettvilken principiell inriktning -- enligt alternativ som hardiskuterats tidigare i detta betänkande -- som kännetecknarminerallagstiftningen.Bestämmelser om täkt av sten, grus och sand m.m. finns i 18§naturvårdslagen (1964:822). Sådan täkt för annat ändamål änmarkägarens husbehov får inte ske utan tillstånd.I fråga om tillstånd gäller bl.a. att det skall förenas med devillkor som behövs för att begränsa eller motverka företagetsmenliga inverkan på naturmiljön.Om motionärernas förslag rörande bergtäkt skulle genomförasskulle -- för så vitt minerallagstiftningen inte utformas enligtmiljöpartiets önskemål med vetorätt för markägaren -- den mestpåtagliga konsekvensen bli att det i motsats mot vad nu gällerskulle bli möjligt att någon annan än markägaren kan efteransökan erhålla rätt att exploatera berg mot markägarens vilja.Utskottet finner inte skäl för en sådan ordning och avstyrkerföljaktligen motionen.Överföring i offentlig ägo av privata mineralförekomsterUtöver yrkanden som gäller minerallagstiftningens utformningeller tillämpning framförs i motion 1988/89:N249 (vpk) önskemålom att hos regeringen skall begära förslag tillåtgärder som innebär överföring av privatägda mineralförekomsteri samhällets ägo.Utskottet har i det föregående avstyrkt det yrkande i dennämnda motionen som går ut på att alla mineralfyndigheter som iframtiden blir aktuella för utvinning skall tillfalla staten. Ikonsekvens härmed tar utskottet avstånd från kravet på ennationalisering av de mineralfyndigheter som är privatägda.Även det nu berörda yrkandet i motionen avstyrks alltså. beträffande ny minerallag, m.m.att med anledning av proposition 1988/89:92 ochmotion 1988/89:N26 och med avslag på motionerna 1988/89:N25,1988/89:N27, 1988/89:N28 och 1988/89:N29, motion 1988/89:N249yrkandena 3 och 5, motion 1989/90:N227 och motion 1989/90:N278yrkande 4 antar i propositionen framlagda förslag tilla) minerallag,b) lag om ändring i lagen (1987:12) om hushållning mednaturresurser m.m.,c) lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter,d) lag om ändring i lagen (1982:618) om utländska förvärv avfast egendom m.m.,e) lag om ändring i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln,de båda förstnämnda med ändringar enligt utskottetsförslag i bilaga 1 och bilaga 2 och de tre sistnämnda medändring av tidpunkten för ikraftträdandet till ,och härvid som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om viss befogenhet för lantbruksstyrelsen,res. 1 (m, fp)res. 2 (v)res. 3 (mp)2. beträffande avskaffande av institutet kronoandelatt avslår motion 1988/89:N276 i ifrågavarande deloch motion 1989/90:N277 yrkande 2,res. 4 (m, fp)res. 5 (mp)3. beträffande upplåtelse av kronoandelatt avslår motion 1988/89:N249 yrkande 4,res. 6 (m, fp) - motiv.res. 7 (v)res. 8 (mp) - motiv.4. beträffande ersättning för skada och intrångatt avslår motion 1989/90:N277 yrkande 1,res. 9 (m, fp)res. 10 (mp) - motiv.5. beträffande jordägaravgäldatt avslår motion 1988/89:N276 i ifrågavarande del,res. 11 (m, fp, c)res. 12 (mp) - motiv.6. beträffande bergtäktatt avslår motion 1989/90:N280,res. 13 (mp)7. beträffande överföring i offentlig ägo av privatamineralförekomsteratt avslår motion 1988/89:N249 yrkande 6.res. 14 (v)den 22 november 1990På näringsutskottets vägnarLennart PetterssonNärvarande: (), (fp), RuneJonsson (s), Per (), (), Per-OlaEriksson (c), (), Bo Finnkvist (s),(), (), (), (), (), (),(), () och (). Ny minerallag, m.m. (mom.1)(fp), Per (), (),() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar pås.14 med "Den i" och slutar på s.19 med "föreslagnaminerallagen" bort ha följande lydelse:Utskottet övergår så till att kommentera propositionen.Förslaget till ny minerallagstiftning syftar till storaförändringar i branschens regelsystem vilka inte gagnarutvecklingen av en livskraftig gruv- och mineralindustri. Vadsom föreslås ger anledning till en rad invändningar.Den mest påtagliga ändring i själva minerallagstiftningen somregeringen föreslår är att den gruvlag och den minerallag som nugäller ersätts av en enda minerallag, varvid de som nuomfattas av inmutningssystemet inordnas under ett enhetligtkoncessionssystem. Jämfört med det nuvarande har detta i någonmån modifierats genom inmutningsrättsliga inslag. Totalt settinnebär regeringens förslag att staten skaffar sig ökad makt attbestämma vem som skall få utvinna vissa mineraltillgångar.Enligt utskottets mening saknas bärande skäl för en sådanordning. Den medför att sambandet mellan rätten tillprospektering och möjligheten att få bearbeta en genomprospekteringen påträffad fyndighet försvagas. Detta är ägnatatt minska intresset för prospektering. Ett avminerallagstiftningens grundläggande syften motverkas sålunda.Utskottet instämmer i vad som anförs härvidlag i motionerna1988/89:N29 (m) och 1988/89:N28 (fp). Den nuvarande ordningenmed en gruvlag och en minerallag bör bibehållas. I den månytterligare skall inordnas under minerallagstiftningenbör de fördelas på de båda lagarna i enlighet med de grunder somkommer till uttryck i den förstnämnda motionen.Regeringen har på grundval av minerallagskommitténs betänkandeföreslagit en utvidgning av kretsen av lagreglerade mineral.Utskottet ställer sig i princip positivt till en sådanförändring. Den återspeglar det vidgade intresse för olika slagsmineralråvaror som gör sig märkbart inom fleraindustribranscher. En väsentlig invändning mot propositionen äremellertid att det brister i samordning mellan den föreslagnaminerallagstiftningen och den prospekteringspolitik som den --vilket skriftligen och muntligen harframhållit för utskottet -- borde vara ett uttryck för. Trekvarts år innan propositionen avlämnades till riksdagentillkallade industriministern enligt beslut av regeringenmineralråvarukommittén. Denna har sedermera framlagt ettbetänkande om prospekteringspolitik (se s. 8), vilket harremissbehandlats. Förslaget till ny minerallagstiftning borde,såsom påyrkas i motion 1989/90:N227 (m), revideras med hänsyntill resultatet av mineralråvarukommitténs arbete. Förslagentill lagstiftning och till prospekteringspolitik borde sålundasamordnas och behandlas i ett sammanhang.Vid utskottsbehandlingen har regeringspartiets företrädaregått motsatt väg och delvis frånfallit regeringens påminerallagstiftningskommitténs betänkande baserade förslag omnya koncessionsmineral. Flera som enligtmineralråvarukommittén är särskilt intressanta iprospekteringssammanhang -- dolomit, fältspat, kvarts -- skulleenligt denna nya linje undantas från minerallagstiftningen.Utskottet finner att det sålunda ändrade förslaget tillminerallag ännu mindre än regeringens förslag är lämpligt attligga till grund för ett lagstiftningsbeslut av riksdagen.En bestämmelse -- -- -- (= utskottet, s.16f.) -- -- --skall prövas.Enligt utskottets mening är den föreslagna bestämmelsen ettexempel på onödig lagreglering. Den redovisning av detta slagsom kan vara önskvärd bör, såsom anförs i motion 1988/89:N29(m), kunna åstadkommas på basis av frivilliga överenskommelser.Blott om detta skulle visa sig icke fungera tillfredsställandebör lagstiftning övervägas.Ytterligare en invändning mot propositionen gäller förslagettill ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurserm.m. (NRL). har enhälligt rekommenderatriksdagen att göra en väsentlig avvikelse från detta förslag.Uppenbarligen har beredningen av den viktiga frågan omavvägningen mellan motstående intressen när det gällerutnyttjande av naturtillgångar etc. inte varit tillräckligtgrundlig. Det ter sig väl befogat att regeringen anmodas att --enligt tankegångar som kommer till uttryck i motion 1988/89:N28(fp) -- på nytt överväga förutsättningarna för NRL-prövning påolika stadier liksom behovet av ett särskilt skydd motexploatering av naturområden som har riksintresse.Med det sagda avstyrker utskottet propositionen i dess helhet.Det bör ankomma på regeringen att med ledning av vad utskottethär har anfört lägga fram förslag till ändringar i gruvlagen ochminerallagen som tillgodoser det reformbehov som de båda nämndakommittéerna har påvisat.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande ny minerallag, m.m.att med bifall till motion 1988/89:N28, motion1988/89:N29 yrkandena1 och3 och motion 1989/90:N227 och medanledning av motion 1988/89:N25 yrkande2, motion 1988/89:N27yrkande1 och motion 1988/89:29 yrkande2 avslår proposition1988/89:92 och motion 1988/89:N25 yrkande1, motion1988/89:N26, motion 1988/89:N27 yrkande 2, motion 1988/89:N249yrkandena3 och5 och motion 1989/90:N278 yrkande4 ochdärvid som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört.2. Ny minerallag, m.m. (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar pås.13 med "Två av" och slutar på s.19 med "föreslagnaminerallagen" bort ha följande lydelse:Utskottet ansluter sig till den kritik som från vänsterpartietkommunisternas sida i motion 1988/89:N25 har riktats motregeringens förslag och till de synpunkter på hurminerallagstiftningen bör vara utformad som partiet har framförti här aktuella delar av motionerna 1988/89:N249 och1989/90:N278.Vad gäller miljöaspekter på den aktuella lagstiftningen villutskottet först fästa uppmärksamheten på den svaghet somvidlåder förslaget till ändring i lagen (1987:12) om hushållningmed naturresurser m.m. (NRL). har enhälligtrekommenderat att göra en väsentlig avvikelse fråndetta förslag. Uppenbarligen har beredningen av den viktigafrågan om avvägningen mellan motstående intressen när det gällerutnyttjande av naturtillgångar etc. inte varit tillräckligtgrundlig.Denna brist kommer ytterligare till synes i reglerna omundersökningstillstånd och bearbetningskoncession. Det äruppenbart otillfredsställande att prövningen enligt lagen(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. (NRL) skall ägarum först i det senare ledet. Regeringen har härvidlag intebeaktat vare sig att undersökningsarbetet kan innebära ett frånmiljösynpunkt betänkligt intrång i ett skyddsvärt område elleratt det i realiteten kan bli svårt att sätta stopp förexploatering när genom undersökningsarbetet starka ekonomiskaintressen redan har börjat göra sig gällande i samband med ettmöjligt mineralprojekt. NRL-prövningen, vid vilken vederbörandekommun och länsstyrelse får tillfälle att säga sin mening, bordei stället genomföras redan när frågan om undersökningstillståndskall avgöras.Såväl från miljösynpunkt som utifrån behovet av en långsiktigoch ansvarsfull mineralpolitik, vilken tar sikte på hushållningmed naturtillgångarna, är det också angeläget att det införsstränga krav på att mineralinnehållet i en gruva blir fulltutnyttjat. Rovbrytning, innebärande att mindre värdefull malmlämnas kvar -- kanske med risk för att det uppstår en urlakningtill vattendrag --, måste beläggas med hårda straffavgifter.Från rent mineralpolitisk synpunkt har regeringens förslagflera grundläggande svagheter.Vänsterpartiet kommunisterna har länge krävt attinmutningssystemet skall avskaffas och ersättas med ettenhetligt koncessionssystem. Enligt regeringens förslag skulledetta krav bli uppfyllt rent formellt sett. Men den föreslagnaminerallagen har alltjämt ett starkt inmutningsrättsligt inslag-- i fråga om nuvarande koncessionsmineral har detta i självaverket förstärkts. Reellt skulle det angivna kravet följaktligeninte bli tillgodosett.