bet · GE01TU3 · 1990-08-25 00:00:00 — Samhället har enligt utskottetsmening självfallet ett ansvar även för trafikförsörjningen iutsatta regioner.Det trafikpolitiska beslutet innebar vidare atttransportsystemet skall utformas så att det motsvarar högtställda krav på säkerhet i trafiken och så att det bidrar tillett effektivt resursutnyttjande i samhället som helhet.Utskottet vill beträffande frågan om en snabb anpassningtill EGs regler erinra om att det är regeringens målsättning,vid de pågående förhandlingarna mellan EG och EFTA om ett s.k.EES-avtal, att skapa en med så integrerad och frimarknad som möjligt utan onödiga gränshinder och försvårandekontrollrutiner för företagen.Flera av motionerna framhåller nödvändigheten av att byggaut infrastrukturen i form av järnvägar, vägar ochkollektivtrafikanläggningar. Utskottet behandlade ingående dessafrågor i sitt betänkande Trafikens infrastruktur (bet.1989/90:TU27). I betänkandet redovisades att det föreliggerstora resursbehov inom väg-, järnvägs- ochkollektivtrafiksektorerna . Utskottet framhöllatt resursbehoven inom dessa sektorer vida överstiger deresurser som kan tillföras över statsbudgeten och att det därförär nödvändigt att finna alternativa finansieringsformer.Mot denna bakgrund har regeringen tillsatt en utredning somförutsättningslöst skall se över möjligheterna till ökadnäringslivsmedverkan och avgiftsfinansiering inom väg- ochjärnvägssektorerna.Regeringen har vidare tillsatt tre s.k. storstadsförhandlaresom har till uppgift att tillsammans med kommuner, landsting,statliga och andra organ och grupper lägga fram förslag tillkraftigt förbättrade trafiksystem. Syftet skall bl.a. vara attförbättra miljön, öka tillgängligheten samt skapa bättreförutsättningar för storstadsregionernas utveckling.I sitt betänkande 1989/90:TU27 anförde utskottet också attdet i likhet med regeringen anser att böranvisas för infrastrukturinvesteringar på trafikområdet i formav ett engångsanslag. Regeringen avser att för riksdagenlägga fram förslag till medelsanvisning.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att de nubehandlade motionsyrkandena inte bör föranleda någon åtgärd frånriksdagens sida. De avstyrks därför av utskottet.2 SamhällsplaneringI motionerna T225 (c) och T250 (c) framhålls att det saknasrelevanta beräkningsmodeller för att göra en fullständigsamhällsekonomisk analys av olika investeringar. Enligtmotionärerna kan man generellt påstå attmiljökostnader/miljövinster inte väger tillräckligt tungt, dåt.ex. lönsamheten av investeringar i nya järnvägar undersöks.Motionärerna anser att regeringen bör ta initiativ för attåstadkomma nya beräkningsmodeller.I proposition 1989/90:88 om vissa näringspolitiska frågorframhöll kommunikationsministern att en vidareutveckling av densamordnade investeringsplaneringen är nödvändig. Denna planeringär enligt propositionen ett viktigt instrument för att man skallkunna bedöma olika investeringsstrategier och göra avvägningarmellan olika delsektorer. Utskottet deladekommunikationsministerns uppfattning om behovet av att se överformerna för den samordnade investeringsplaneringen.Regeringen har givit transportrådet i uppdrag att ta framett underlag för arbetet med att utveckla den samordnadeinvesteringsplaneringen. I transportrådets uppdrag ingår attbedöma om affärsverken har använt ett gemensamt underlag för sinplanering och om miljöeffekterna har belysts.Regeringen har vidare uppdragit åt transportrådet att lämnaförslag till förändrade former för statens upphandling avinterregional järnvägstrafik på stomnätet och på malmbanan.Uppdraget skall redovisas för regeringen hösten 1990.I 1988 års trafikpolitiska beslut fastlades ettkostnadsansvar för transportsektorn. Grundprincipen är att deavgifter som tas ut av trafiken skall täcka de totalasamhällsekonomiska kostnader som den ger upphov till. Regeringenhar beslutat om en översyn av kostnadsansvar. Bl.a.skall därvid granskas hur miljökostnader värderas.Utskottet anser, i likhet med motionärerna, att det ärväsentligt att den samhällsekonomiska analys som skall görasinför olika investeringsbeslut grundas på ett tillförlitligtbeslutsunderlag. Ett omfattande översynsarbete av gällandeplaneringssystem pågår. Med hänvisning härtill anser utskottetatt motionsyrkandena inte påkallar någon åtgärd från riksdagenssida. De avstyrks därför.I motion T250 (c) yrkas vidare att den kommunala kompetensenvidgas i syfte att förstärka kommunernas möjligheter attminimera trafikens miljöpåverkan och trängseleffekt. Som exempelnämns i motionen att kommunerna själva bör kunna begränsatrafiken, då föroreningarna överstiger de fastlagda nivåerna förinnerstadsområden.Regeringen har, såsom redovisats i det föregående, iproposition 1989/90:143 föreslagit att kommuner, i första handGöteborg, ges rätt att tillfälligt förbjuda person- ochlastbilstrafik inom vissa områden i situationer dåluftföroreningarna utgör ett akut hot mot människors hälsa.Propositionen om tillfälligt bilförbud kommer att behandlasav utskottet . Med hänvisning härtill och iavvaktan på regeringens ställningstagande tillstorstadstrafikkommitténs övriga förslag avstyrker utskottetmotionen i denna del.I motionerna T220 (mp) och T252 (mp) framhålls atttrafikplaneringen, på ett mer markant sätt än , måsteingå i den kommunala planeringen. Målsättningen måste vara attminska onödig biltrafik och se till att den miljövänligakollektivtrafiken blir effektiv och kundanpassad.I motion T221 (mp) betonas vikten av samplanering avkollektivtrafik m.m. i syfte att föra över trafik till dentrafiksäkrare kollektivtrafiken. Detta synsätt bör i högreutsträckning än nu prägla planarbetet i stat, landsting ochkommun.Den nya (PBL) har gett kommunernavidgade befogenheter att påverka bebyggelsen i sådan riktningatt resande med kollektiva färdmedel främjas.Storstadskommittén har lämnat ett flertal förslag som syftartill att öka resandet med kollektiva trafikmedel och stärka denkommunala planeringen i detta syfte.Utskottet anser mot denna bakgrund att motionsyrkandena intebör föranleda någon åtgärd från sida. De avstyrksdärför av utskottet.I motion T532 (mp) yrkas att regeringen utarbetar förslag omobligatoriska miljökonsekvensanalyser, med bl.a. enalternativ järnvägsutbyggnad, vid alla större väg- ochflygplatsinvesteringar.Utskottet vill erinra om att det enligt 4 § väglagen vidväghållning skall tas hänsyn till enskilda och allmännaintressen, såsom t.ex. trafiksäkerhet och miljö. Det betyder attbl.a. miljöintressena skall beaktas vid fastställelse avarbetsplanerna. kompletterades väglagen med krav påmiljökonsekvensbeskrivningar vid planering av vägar (prop.1986/87:135, bet. JoU25, rskr. 319).År 1989 infördes krav på att vid anläggande av och undervissa förutsättningar vid ändring av en flygplats med ennominell banlängd överstigande tillstånd skall sökashos . Vidare skall den somavser att ändra en sådan flygplats dessförinnanunderrätta miljö- och hälsoskyddsnämnden i kommunen.Med hänvisning till det anförda anser utskottet attmotionsyrkandet till väsentlig del redan är tillgodosett. Någonåtgärd från sida är enligt utskottets mening inteerforderlig, varför motionen avstyrks i denna del.3 AvregleringI motion T215 (m) framhålls att stat och kommuner bör reduceraantalet regler och förordningar inom trafikpolitiken så långtsom möjligt. De offentliga monopolen bör avskaffas. Enavreglering måste dock enligt motionen ta hänsyn till deregionalpolitiska effekter som kan uppstå. Regionalpolitiskainsatser kommer i större utsträckning att behöva finansierasöppet över statsbudgeten eller på annat liknande sätt.I motion T212 (fp) anförs att trafiknäringen fortfarandekännetecknas av många regleringar, koncessioner m.m. Delättnader som genomförts av detta regelverk är enligtmotionen inte tillräckliga. En ökad frihet, och därmedförbättrade möjligheter till konkurrens mellan de företag somproducerar trafiktjänster, är nödvändig.För att ge förutsättningar för en trafikförsörjning som äranpassad till medborgarnas och näringslivets behov är det enligtden trafikpolitiska propositionen angeläget att beslut somgäller transportproduktionen fattas i så decentraliserade formersom möjligt och att arbetet med att minska den statligadetaljregleringen av trafik och transporter drivs vidare ochintensifieras.Ett flertal beslut i avreglerande riktning har tagits undersenare år. Affärsverken har givits större frihet och därmedblivit självständigare och mer marknadsinriktade. Beträffandekollektivtrafiken gäller att en rad statliga regleringar haravskaffats. En omfattande avreglering av taxitrafiken hargenomförts fr.o.m. den 1 juli 1990.Utskottet anser att inriktningen av det fortsattatrafikpolitiska arbetet står klar. För att tillgodosemedborgarnas och näringslivets behov av transporter har, inom deramar som samhället alltid måste fastställa, en omfattandeavreglering av trafiksektorn genomförts. Arbetet med att minskadetaljregleringen drivs också vidare i hög takt. Mot dennabakgrund påkallar de nu behandlade motionsyrkandena ingen åtgärdfrån sida. De avstyrks därför av utskottet.4 SjöfartI motion T639 (vpk) yrkas att hos regeringen begärförslag om ett program och en långsiktig strategi för svensksjöfart. Med genomtänkta politiska åtgärder har sjöfarten storamöjligheter att ta över fjärrgods från landsvägstrafiken ochdärmed avlasta samhället allvarliga miljöproblem.I motion T619 (mp) framhålls att sjöfarten utgör en mycketviktig del av svenskt transportväsende. Enligt motionärerna ärsjöfarten ett mycket energisnålt transportsystem när det gällergodstransporter. Det yrkas därför att ger regeringentill känna vikten av att utveckla sjöfarten av energiskäl.I motion T612 (s) anförs att dagens trafikproblem äravsevärda. Utsläppen är stora. Motionärerna framhåller attsjöfarten gör ytterst få ingrepp i naturen i jämförelse medbilvägar och järnvägsbankar. Väsentliga delar av det gods somtidigare transporterades med fartyg har överflyttats tilllandtransportsektorn. Enligt motionen pågår det emellertid nuundersökningar som syftar till att analysera förutsättningarnaför en renässans för svensk kustsjöfart. Motionärerna framhålleratt om sjötransporter i större utsträckning utnyttjas kankostsamma dubbelinvesteringar i spårutbyggnader undvikas, ochvägnätet behöver ej i lika hög grad förslitas av tunga, långvägatransporter.Den alldeles övervägande delen av våra transporter till ochfrån utlandet sker med sjötransporter. Sjöfarten svarar även fören stor andel av de inrikes transporterna. Utskottet anserdärför att effektiva sjötransporter är av strategisk betydelseför transportsektorn. Som betonades i det trafikpolitiskabeslutet ger tillgången till sjötransporter ökad valfrihet förnäringslivet och därmed lägre transportkostnader. Även energi-och miljöskäl talar för sjöfarten.Utskottet har erfarit att transportforskningsberedningen harinlett en studie som syftar till att undersöka förutsättningarnaatt bygga ut den svenska kust- och närsjöfarten för stycke- ochpartigods. En orsak till att studien inletts är bl.a. det storaintresse som ett antal industrier visat för kustsjöfarten. I enförstudie skall möjligheterna att bygga ut kustsjöfarten längsostkusten särskilt analyseras.Den samordnade investeringsplaneringen är ett viktigtinstrument för att man skall kunna bedöma olikainvesteringsstrategier och göra avvägningar mellan olikadelsektorer. Som framgår av den tidigare redovisningen harregeringen givit transportrådet i uppdrag att se över formernaför denna planering. Utskottet förutsätter att den samordnadeinvesteringsplaneringen kommer att kunna belysa möjligheternaatt bättre utnyttja sjöfarten längs våra kuster.Utskottet vill vidare erinra om att kommunikationsministerni proposition 1989/90:88 om vissa näringspolitiska frågorframhöll att det inför 1990-talet är viktigt att peka på deninfrastruktur som redan finns uppbyggd inom sjöfarten och somkan avlasta landtransporterna. Utskottet delar dennauppfattning.Av det anförda följer att de frågor som behandlas imotionerna till väsentlig del redan uppmärksammats.Motionsyrkandena påkallar därför enligt utskottets mening ingenåtgärd från sida. De avstyrks följaktligen avutskottet.5 FlottningI motion T235 (mp) anförs att det finns anledning, med hänsynbl.a. till den mycket negativa utvecklingen på miljöområdet, attpröva möjligheterna att i lämpliga fall åter övergå tillflottning. Enligt motionen bör en samlad översyn av flottningensframtida möjligheter, liksom vilka stimulansåtgärder som skullekunna bli aktuella, göras av kommunikationsdepartementet.Riksdagen beslutade att konsekvenserna av ennedläggning av löstimmerflottningen i landet borde bli föremålför en allsidig bedömning (bet. /79:28, rskr. 434).Regeringens överväganden redovisades i 1981 årsbudgetproposition. Utskottet konstaterade med anledning häravatt det endast var i som flottningen varföretagsekonomiskt motiverad (bet. /82:22, rskr. 256).Några särskilda statliga insatser fann utskottet inte påkallade.Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan. Eventuellainitiativ för att utveckla flottningen får i första hand tas avberörda intressenter. Motionsyrkandet avstyrks av utskottet.6 Vissa organisationsfrågorI motion T215 (m) framhålls att affärsverken bör bytaföretagsform och ombildas till aktiebolag. I samband med byteav företagsform bör en gemensam instans skapas för verkensmyndighetsutövande verksamhet. Enligt motionen innehålleraffärsverksformen en rad institutionella hinder, vilketresulterar i att affärsverkens ledning och styrelser saknarmöjlighet att driva verksamheten lika rationellt som desskonkurrenter. Flera av affärsverken, som t.ex. SJ, ägerdotterbolag som direkt konkurrerar med moderföretaget.Motionärerna anser att ASG och ärexempel på företag inom som bör avyttras av bl.a.detta skäl.Utskottet behandlade senast denna fråga i sitt betänkande1989/90:TU1. Därvid erinrade utskottet om att affärsverkensställning förändrats kraftigt . Statsmakternasstyrning av verken sker numera på grundval av rullandetreårsplaner. Förändringarna har lett till att affärsverkenblivit självständigare och mer marknadsinriktade.Utskottet ansåg vidare att det vid sidan av de ekonomiskamål som riksdag och regering lagt fast finns andra samhälleligamål som vissa av verken skall uppfylla. Det gäller t.ex.regionalpolitiska mål. De uppgifter som affärsverken svarar förär vidare av stort allmänt intresse och berör direkt ellerindirekt stora delar av samhället. Flera av affärsverken hardessutom betydelsefulla uppgifter inom totalförsvaret. Av ovananförda skäl ansåg utskottet att affärsverksformen skullebibehållas.Enligt tidigare riksdagsbeslut bör affärsverken och derasdotterbolag behandlas som en sammanhållen grupp avföretagsenheter, en koncern (prop. 1986/87:99, bet. KU 29, rskr.226). och regeringens styrning av koncernen börutövas genom affärsverket som moderföretag, och affärsverken börledas av styrelser som också är koncernstyrelser. Det bör ienlighet härmed i första hand ankomma på koncernstyrelsen att,utifrån de riktlinjer som statsmakterna lagt fast, avgöra vilkadotterbolag som skall finnas i koncernen.Utskottet vill också erinra om att inom regeringskanslietpågår en översyn av styrningen av kommunikationsdepartementetsaffärsverk. Översynen behandlar bl.a. kraven påtreårsplaneringens innehåll, ekonomisk styrning, organisationoch redovisning samt frågan hur den ägarmässiga uppföljningenskall ske.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motioneni denna del.I motion T225 (c) yrkas att regeringen låter genomföra enparlamentariskt förankrad översyn av myndighetsorganisationenpå kommunikationsområdet. Bl.a. bör följande frågorbelysas. Kan transportrådets eventuellt kvarvarande funktionerav policykaraktär inordnas direkt i kommunikationsdepartementetsverksamhet? Kan en bättre samordning åstadkommas mellanvägverket, och ? Hur skall miljöfrågornas ställningstärkas?I motion T238 (fp) framhålls att det torde finnas möjlighetertill avsevärda rationaliseringsvinster om , banverketoch transportrådet sammanförs till ett nytt trafikverk medansvar för bl.a. infrastrukturfrågor. Om detta verk blir ettaffärsverk, enligt modell, skulle man enligtmotionen få helt nya förutsättningar att klara finansieringen avinfrastrukturen.Regeringen har låtit se över transportrådets organisation.Översynen finns redovisad i utredningsrapporten (SOU 1990:14). Remissbehandlingen av rapporten är nyligenavslutad.Regeringen har vidare tillsatt en utredning som skall seöver möjligheterna att finna nya finansieringsformer för enutbyggnad av infrastrukturen . I dettasammanhang skall också framtida verksamhetsformliksom organisation övervägas.Frågan om trafiksäkerhetsfrågornas organisation i två rapporter av riksrevisonsverket (RRV). Irapporten Den statliga fordonskontrollen behandlas framför alltden obligatoriska periodiska kontroll som utförs av SvenskBilprovning samt polisens och TSVs kontroller på väg, s.k.flygande kontroller. I rapporten effekterna av beslut om attdela upp ansvaret för informationen mellan TSV och NTF.I avvaktan på regeringens ställningstagande till de olikautredningsförslagen anser utskottet att de nu behandlademotionsyrkandena inte bör påkalla någon åtgärd från riksdagenssida. De avstyrks därför av utskottet. Som utskottet framhöll isitt betänkande 1989/90:TU27 förutsätter utskottet att, dåregeringen för redovisar sina ställningstaganden idessa frågor, bl.a. möjligheterna och konsekvenserna av attsammanföra ansvaret för vägbyggande och trafiksäkerhet i enorganisation kommer att belysas.I motion T248 (m) framhålls att frågor som rör bilismen i daghandhas av en rad olika departement. Den nuvarande fördelningenav bilfrågor på olika departement är enligt motionärerna intealltid ändamålsenlig. De yrkar därför att en översyn görs avmöjligheterna att behandla bilfrågor mer enhetligt iregeringskansliet.Utskottet behandlade denna fråga senast i sitt betänkande1989/90:TU1. Därvid framhöll utskottet attdepartementsförordningen innebär att en bilfråga somhuvudsakligen hör till ett annat departement änkommunikationsdepartementet skall behandlas i samråd medkommunikationsdepartementet, s.k. gemensam beredning av ärenden.Detta krav på gemensam beredning torde tillgodose syftet med detdå behandlade motionsyrkandet, ansåg utskottet.Utskottet anser att en effektiv samordning av bilfrågor iregeringskansliet är av stor vikt. Utskottet förutsätter att ensådan samordning sker och anser därför att motionsyrkandet intepåkallar någon åtgärd från sida. Motionen avstyrks idenna del. beträffande trafikpolitikens mål och inriktningatt avslår motionerna 1989/90:T42 yrkandena 4 och 9,1989/90:T211, 1989/90:T212 yrkande 1, 1989/90:T215 yrkandena2--10 och 34, 1989/90:T217 yrkande 1, 1989/90:T220 yrkandena2--4, 1989/90:T221 yrkande 2, 1989/90:T222 yrkandena 2 och 3,1989/90:T231 yrkande 1, 1989/90:T232, 1989/90:T240 yrkandena 1och 2, 1989/90:T241 yrkande 5, 1989/90:T243 yrkande 2,1989/90:T248 yrkande 7, 1989/90:T255, 1989/90:T257 yrkandena 1och 2 och 1989/90:T532 yrkandena 8 och 9,res. 1 (m, fp)res. 2 (c)res. 3 (v)res. 4 (mp)2. beträffande samhällsekonomisk analys av investeringaratt avslår motionerna 1989/90:T225 yrkande 8 och1989/90:T250 yrkande 4,res. 5 (c, v, mp)3. beträffande vidgad kompetensatt avslår motion 1989/90:T250 yrkande 6,res. 6 (c, v, mp)4. beträffande trafikplaneringatt avslår motionerna 1989/90:T220 yrkande 5,1989/90:T221 yrkande 13 och 1989/90:T252 yrkande 1,res. 7 (v, mp)5. beträffande obligatoriska miljökonsekvensanalyseratt avslår motion 1989/90:T532 yrkande 10,res. 8 (v, mp)6. beträffande avregleringatt avslår motionerna 1989/90:T212 yrkande 19 och1989/90:T215 yrkandena 1, 28 och 29,res. 9 (m, fp)7. beträffande sjöfartatt avslår motionerna 1989/90:T612, 1989/90:T619yrkande 1 och 1989/90:T639 yrkandena 1 och 2,res. 10 (v)8. beträffande flottningatt avslår motion 1989/90:T235 yrkande 6,res. 11 (v, mp)9. beträffande affärsverksformenatt avslår motion 1989/90:T215 yrkande 24,res. 12 (m)10. beträffande myndighetsorganisationen påtransportområdetatt avslår motionerna 1989/90:T225 yrkande 1 och1989/90:T238,res. 13 (c, mp)11. beträffande handläggning av bilfrågor iregeringskanslietatt avslår motion 1989/90:T248 yrkande 1.Stockholm den 25 augusti 1990På trafikutskottets vägnarBirger RosqvistNärvarande: (), (), ElvingAndersson (c), (), (), MargitSandéhn (s), (), (), StenAndersson i (m), (), (),(), (), (), TomHeyman (m), () och (). Trafikpolitikens mål och inriktning (mom.1)(), i (m), (), Tom () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Enligt utskottets" och på s. 11 slutar med "av utskottet"bort ha följande lydelse:Utskottet har för sin del inget att erinra mot det avriksdagen fastlagda övergripande målet för trafikpolitiken,nämligen att medborgarna och näringslivet i landets olika delarskall erbjudas en tillfredsställande, säker och miljövänligtrafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiskakostnader. Den av regeringen förda politiken leder emellertidinte till att målet uppnås.Infrastrukturen har stor betydelse för människornasmöjligheter att bo och verka i olika delar av landet. Det ärdärför enligt utskottets mening väsentligt att den får enuppbyggnad som överensstämmer med människors önskemål och behovoch inte anpassas till någon centralt skapad vision om hursamhället bör se ut.Som framhålls i motionerna T212 (fp) och T215 (m) måste deolika trafikgrenarna ges ett ökat kostnadsansvar, och offentligaaktörer i större utsträckning jämställas med privata på så sättatt monopol och privilegier avskaffas. Avregleringen avtransportsektorn måste således drivas betydligt kraftfullare änvad regeringen gör.Trafik och transporter utgör en av det moderna samhälletsstörsta källor till miljöförstöring. Det gäller utsläpp ochföroreningar från bilar, fartyg och flygplatser. En av deviktigaste miljöpolitiska uppgifterna måstevara att komma till rätta med dessa problem.Ekonomiska styrmedel kan vara ett effektivt medel att kommatill rätta med miljöproblemen. Utskottet anser det viktigt attslå fast att styrmedlen måste vara utformade så att de verkligenär relaterade till miljöeffekterna och inte till viss teknik.Styrmedlen får inte heller konstrueras som inkomstkällor förstatskassan. Risken är då stor att de får en utformning som gerstora intäkter i stället för positiva miljöeffekter.Den tunga vägtrafiken svarar för en inte obetydligmiljöpåverkan i synnerhet med tanke på äldre dieselfordonsdåliga utsläppsdata. Som begärs i motion T222 (m) bör regeringendärför återkomma till med förslag till åtgärder somsyftar till att minska dessa utsläpp. Därvid bör bl.a. övervägasatt införa stimulanser för att åstadkomma en snabbare övergångtill miljövänligare motorer och teknik.Utskottet anser vidare att en snabb anpassning avtransportbranschen till EGs regler är en förutsättning förnäringslivets livskraft och därmed för fortsatt och förbättratvälstånd.Vad utskottet nu anfört, vilket innebär att motionerna T212(fp), T215 (m), T222 (m) och T248 (m) i allt väsentligt blirtillgodosedda i denna del, bör av ges regeringen tillkänna. Övriga motionsyrkanden avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande trafikpolitikens mål och inriktningatt med anledning av motionerna 1989/90:T212 yrkande1, 1989/90:T215 yrkandena 2--10 och 34, 1989/90:T222 yrkandena 2och 3 och 1989/90:T248 yrkande 7 samt med avslag på motionerna1989/90:T42 yrkandena 4 och 9, 1989/90:T211, 1989/90:T217yrkande 1, 1989/90:T220 yrkandena 2--4, 1989/90:T221 yrkande 2,1989/90:T231 yrkande 1, 1989/90:T232, 1989/90:T240 yrkandena 1och 2, 1989/90:T241 yrkande 5, 1989/90:T243 yrkande 2,1989/90:T255, 1989/90:T257 yrkandena 1 och 2 och 1989/90:T532yrkandena 8 och 9 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,2.