bet · GE01JuU4 · 1990-10-23 00:00:00 — Utvidgad rätt till målsägandebiträde, m.m. I detta betänkande behandlas ett regeringsförslag om vidgademöjligheter för brottsoffer att få målsägandebiträde samtmotionsyrkanden som bl.a. går ut på ytterligare utvidgning avordningen med målsägandebiträde.Utskottet tillstyrker -- med viss språklig jämkning i enlighetmed ett motionsönskemål -- regeringens lagförslag och avstyrkermotionsyrkandena i övrigt.Reservationer om ytterligare utvidgning och om stöd åtmålsägande vid rättegång utomlands har fogats till betänkandet.Propositionen m.m.I proposition 1989/90:158 har regeringen() efter hörande av lagrådet föreslagitriksdagen att anta ett vid propositionen fogat förslag till lagom ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde.Propositionens huvudsakliga innehåll redovisas på s. 4.I samband med propositionen behandlar utskottet fyra medanledning av propositionen väckta motioner. Motionsyrkandenaredovisas på s. 3.Det vid propositionen fogade lagförslaget har följandelydelse. 1990/91:Ju1 av m.fl. (c) vari yrkas1. att vid behandlingen av propositionen görmotivuttalanden om innebörden av begreppet "uppenbart" i 1 §första stycket lagen (1988:609) om målsägandebiträde enligt vadsom i motionen anförts,2. att beslutar att 1 § lagen (1988:609) ommålsägandebiträde tillförs ett nytt tredje stycke med följandelydelse: "Även i mål om andra brott än de som avses i första ochandra stycket skall målsägandebiträde förordnas om det medhänsyn till den misstänktes person finns särskilda skäl attförordna målsägandebiträde.",3. att hos regeringen begär att en utredningtillsätts med uppgift att göra en översyn av den situation somgäller för svenska medborgare i egenskap av brottsoffer ochmålsägande vid utländsk domstol.1990/91:Ju2 av () vari yrkas1. att beslutar att lagen om målsägandebiträde, 1§, utformas i enlighet med vad som föreslagits i motionen,2. att beslutar göra ett förtydligande uttalande ienlighet med vad som anförs i motionen om ansvarsfördelningenmellan åklagare och målsägandebiträde.1990/91:Ju3 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen beslutar sådan ändring i lagen om målsägandebiträdeatt målsägandebiträde -- om synnerliga skäl föreligger -- fårförordnas, sedan förundersökning har inletts, även vid andrabrott än som anges i lagen eller lagförslaget.1990/91:Ju4 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att beslutar att lagen om målsägandebiträde, 1§, utformas i enlighet med vad som i motionen anförts,2. att, vid avslag på yrkande 1, beslutar göra ettförtydligande uttalande i enlighet med vad som i motionenanförts. InledningLagen (1988:609) om målsägandebiträde trädde i kraft den 1juli 1988 (prop. 1987/88:107, JuU 33, rskr. Lagen, sominnebar en principiell nyordning, ger målsäganden möjlighet attpå statens bekostnad få ett eget juridiskt biträde -- ettmålsägandebiträde -- vid förundersökning och rättegång rörandevissa typer av brott. Rätten till biträde gäller i första hand imål om grova sexuella övergrepp men även, under vissaförutsättningar, i mål om en del andra typer av brott med inslagav våld eller annan integritetskränkning.Utskottet konstaterade med anledning av ettantal motioner, att möjligheterna att få målsägandebiträdeenligt lagen inte motsvarade aktuella behov. Enligt utskottetsmening borde rätten till målsägandebiträde dels utvidgas tillatt utan begränsningar gälla i mål om sexualbrott enligt 6 kap.brottsbalken (BrB), dels väsentligt utvidgas när det gäller målom misshandel. Regeringen borde, enligt utskottets uttalanden,få i uppdrag att för skyndsamt lägga framförslag i de angivna avseendena. Vad utskottet uttalat gavriksdagen som sin mening regeringen till känna (1989/90:JuU5,rskr. 65).I mars 1990 hölls i regi en hearingangående lagen om målsägandebiträde med inbjudna företrädare förolika organisationer och myndigheter.Riksdagens nyssnämnda uttalande och hearingen ligger tillgrund för ställningstagandena i propositionen.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att möjligheterna att fåmålsägandebiträde utvidgas. Rätt till målsägandebiträde skallenligt förslaget i princip alltid finnas i mål om sexualbrott.Vid övriga brott där målsägandebiträde nu kan komma i fråga,bl.a. misshandel och olaga hot, blir reglerna ommålsägandebiträde mera generösa. Vidare föreslås vissaklarlägganden vad gäller rättshjälpslagens tillämplighet påmålsägandebiträden.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1991.Gällande rättI 1 § lagen om målsägandebiträde anges vid vilka typer avbrott ett målsägandebiträde kan förordnas.Första stycket behandlar mål om grövre sexualbrott. I dessafall föreligger en stark presumtion för att målsägandebiträdeskall förordnas. Presumtionen omfattar mål om brott enligt 6kap. 1--6 §§ BrB, således mål om våldtäkt, grov våldtäkt,sexuellt tvång, sexuellt utnyttjande, sexuellt utnyttjande avunderårig, grovt sexuellt utnyttjande av underårig, sexuelltumgänge med barn, försök till sådana brott samt sexuellt umgängemed avkomling eller med syskon.Enligt andra stycket kan målsägandebiträde också förordnas imål om vissa andra brott, om det med hänsyn tll målsägandenspersonliga förhållanden och övriga omständigheter kan antas attmålsäganden har ett särskilt starkt behov av biträde. Debrottstyper som avses är sådana sexualbrott som inte omfattas avpresumtionsregeln i första stycket, t.ex. sexuellt ofredande ochkoppleri. Vidare avses de brott mot liv och hälsa och mot frihetoch frid enligt 3 och 4 kap. BrB som har fängelse istraffskalan, såsom misshandel och olaga hot, och försök tillsådant brott samt rån eller grovt rån eller försök till sådantbrott.Utskottets övervägandenRegeringsförslagetEnligt regeringsförslaget skall målsäganden i mål om allasexualbrott enligt 6 kap. BrB ha rätt tillmålsägandebiträde, om det inte är uppenbart att behov av biträdesaknas. I propositionen anförs (s. 6) att det fortfarandegivetvis bör vara så, att det inte bör komma i fråga att någonmot sin vilja får ett målsägandebiträde. Vidare sägs attdomstolen, om målsäganden har allmän rättshjälp medbiträdesförordnande i målet, bör kunna underlåta att vid sidanav det biträdet förordna ett målsägandebiträde. En annan ipropositionen förutsedd situation är den att målsäganden själv isamma rättegång är åtalad för en gärning, t.ex. misshandel,begången i samband med det brott till vilket han eller hon självintar ställning som målsägande. Om offentlig försvarare i dennasituation förordnas för målsäganden, sägs detta varatillräckligt. Någon annan begränsning än nu angivna i fråga omrätten till målsägandebiträde i mål om sexualbrott bör enligtpropositionen i princip inte göras. I mål om sexualbrott enligt6 kap. BrB skall det således i allmänhet inte ske någon prövningav målsägandens behov av biträde frånsett den situationen attett annat biträde redan är förordnat. Justitieministern anföremellertid att det rimligen bör finnas en mer allmänt utformadmöjlighet för domstolen att avslå en begäran ommålsägandebiträde, om det är uppenbart att behov av biträdesaknas. Att målsäganden redan har ett biträde i målet är detmest tydliga exemplet på denna situation, men självfallet kandet tänkas fall där målet t.ex. rör en så obetydlig gärning attmålsägandebiträde framstår som helt obehövligt. Lagtexten iregeringsförslaget har utformats i enlighet med detta.I motion Ju1 framhålls att en gärning som objektivt sett kanframstå som obetydlig, subjektivt kan uppfattas som djuptkränkande av målsäganden. Med hänsyn härtill önskar motionärernaett riksdagsuttalande av innebörd att i alla mål om brott enligt6 kap. BrB målsägandebiträde skall förordnas, utom då annatbiträde redan förordnats eller ett förordnande skulle ske motmålsägandens vilja och att således ingen bedömning av brottetsbeskaffenhet skall företas.Utskottet delar uppfattningen i propositionen och avstyrkerbifall till motionen i behandlad del.I linje med uttalande har i regeringsförslagetrekvisiten för att erhålla målsägandebiträde vid misshandelmjukats upp. Det viktigaste är att det inte längre skall krävasett "särskilt starkt" behov av biträde; det skall räcka med ettkonstaterande att ett behov föreligger. I propositionen anförsvidare att det inte kan anses sakligt motiverat att begränsa envidgad rätt till målsägandebiträde till just sådana mål. Detföreslås därför också en utvidgad rätt till biträde beträffandede andra i 1 § andra stycket uppräknade brotten, nämligen debrott mot liv och hälsa och mot frihet och frid enligt 3 och 4kap. BrB som har fängelse i straffskalan samt rån eller grovtrån och försök till sådana brott. Därutöver föreslås möjlighetatt erhålla målsägandebiträde också i mål som gällerförberedelse och stämpling till brott som avses i 1 § andrastycket.Om försök, förberedelse och stämpling till brott stadgas i 23kap. 1--3 §§ BrB. Ansvar för sådan gärning förutsätter attgärningen enligt särskilt stadgande är straffbar på försöks-,förberedelse- resp. stämplingsstadiet.I 6 kap. 12 § BrB stadgas i vilka fall sexualbrott ärstraffbara på försöks-, förberedelse- eller stämplingsstadiet. I3 kap. 10 § BrB och 4 kap. 10 § BrB finns motsvarandebestämmelser för brotten i dessa kapitel.I den av regeringen föreslagna lydelsen av 1 § första stycketoch andra stycket 1 anges inte direkt att rätten tillmålsägandebiträde skall gälla även där nämnda brott på försöks-,förberedelse- resp. stämplingsstadiet. Detta följer nämligendirekt av att i lagtexten inget brott i 6 kap. BrB undantagitssamt att när det gäller 3 och 4 kap. nämnda balk endastbötesbrotten undantagits.I motion Ju4 begärs en ändring av nu nämnda delar avregeringsförslaget så att det direkt av lagtexten framgår atträtten till målsägandebiträde skall gälla även försöks-,förberedelse- och stämplingsbrott. I andra hand har motionärernahemställt att genom ett förtydligande uttalandeklargör att så är fallet.Utskottet anser för sin del att regeringsförslaget bl.a. frånrent systematiska utgångspunkter här är att föredra jämfört medmotionärernas förslag, som i sig kan skapa missförstånd om vilkaav brotten i nämnda kapitel i BrB som är straffbara också isådana osjälvständiga brottsformer som det här är frågan om.Såsom påpekas i motionen kan det dock vara skäl att understrykaatt möjligheterna att erhålla målsägandebiträde även gäller imål om försök, förberedelse eller stämplig till brott som avsesi 1 § första stycket och andra stycket 1 i lagen ommålsägandebiträde. Utskottet utgår ifrån att ansvarigamyndigheter fäster uppmärksamheten härpå genominformationsinsatser när de nya bestämmelserna träder i kraft.Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall till motionen inu behandlad del.I enlighet med ett förslag i samma motion bör en språkligjämkning vidtas i 1 § andra stycket 2 på sätt framgår avutskottets hemställan.Ytterligare utvidgningI motionerna Ju1, Ju2 och Ju3 begärs att möjligheterna atterhålla målsägandebiträde skall utvidgas till att gälla ocksåandra typer av brott än de som omfattas av lagen ommålsägandebiträde resp. föreslås i propositionen. stöldbrott, utpressning och bedrägeri. Som förutsättningför målsägandebiträde i dessa fall bör enligt motionerna krävassärskilda skäl, synnerliga skäl resp. starkt behov.Vid hearing i ärendet framställdesliknande önskemål.Justitieministern anför i propositionen (s. 8) att det enligthennes uppfattning skulle föra för långt att tillmötesgå dessaönskemål.Utskottet är för sin del medvetet om att det även i mål omandra brott än de nu aktuella kan förekomma behov av stöd ochhjälp åt målsäganden. I likhet med justitieministern villutskottet här påpeka att avsaknaden av ett målsägandebiträdeinte ställer målsäganden utan stöd. Förutom det stöd somåklagaren regelmässigt skall ge och möjligheterna till allmänrättshjälp finns enligt 20 kap. 15 § (RB)möjlighet för målsäganden att åtföljas av en stödperson vidrättegång vartill kommer åklagarens skyldigheter enligt 22 kap.RB att föra målsägandens talan i skadeståndsdelen. Mot bakgrundhärav saknar utskottet anledning att nu initiera ytterligare enutvidgning av tillämpningsområdet för lagen ommålsägandebiträde. Med dessa uttalanden avstyrker utskottetbifall till motionerna i nu berört avseende.SkadeståndstalanSom antytts är åklagaren jämlikt 22 kap. 2 § RB skyldigatt förbereda och utföra målsägandens talan om skadestånd pågrund av brott som hör under allmänt åtal. Förutsättningarnahärför är att målsäganden begärt bistånd av åklagaren, attuppgiften kan utföras utan väsentlig olägenhet och att anspråketinte är uppenbart obefogat.Av 3 § lagen om målsägandebiträde framgår bl.a. att det inteingår i målsägandebiträdets uppgift att bistå målsäganden medatt föra talan om enskilt anspråk i anledning av brott, om dettagörs av åklagaren.Frågan om arbetsfördelningen mellan åklagaren ochmålsägandebiträdet i denna fråga diskuteras i propositionen medutgångspunkt i att det vid hearingen framhållits att det ipraktiken ibland kan framstå som oklart om det är åklagareneller målsägandebiträdet som bör utföra skadeståndstalan. Någonändring av de aktuella bestämmelserna föreslås emellertid inte.I motion Ju2 begärs att ett förtydligande uttalande omansvarsfördelningen mellan åklagaren och målsägandebiträdet i nuaktuellt hänseende görs av riksdagen.Utskottet vill här endast framhålla att frågan om innebördenav de båda lagrummen av principiella skäl inte bör avgöras genomuttalanden i detta lagstiftningsärende, som ju inte gäller delagrum som diskussionen avser (jfr JuU 1976/77:15 s. 6, JuU1984/85:6 s. 14 och NU 1986/87:36 s. 20 f om uttalanden ilagstiftningsärenden som inte gäller det lagrum som uttalandenaavser). Huruvida en lagändring behövs saknar utskottet underlagför att bedöma. Utskottet utgår från att frågan om behovet däravövervägs ytterligare inom . Motionsyrkandetavstyrks.Mål vid utländsk domstolI motion Ju1 hemställs att hos regeringen begär atten utredning tillsätts med uppgift att göra en översyn av densituation som gäller för svenska medborgare i egenskap avbrottsoffer och målsägande vid utländsk domstol. Enligtmotionärerna finns det starka humanitära skäl som talar för attdessa brottsoffer skall ges ett ökat ekonomiskt och personligtstöd vid rättegångar utomlands. Förslag om de åtgärder sombehöver vidtagas för att dessa målsäganden i görligaste månskall tillförsäkras samma stöd som en målsägande vid svenskdomstol bör enligt motionärerna läggas fram av regeringen.I våras behandlade och avstyrkte utskottet bifall till enliknande motion. följde utskottet (1989/90:JuU26 s. 7ff, rskr. Som framgår av redogörelsen i det betänkandettorde det inte finnas någon möjlighet att enligt svenskprocessuell lagstiftning ersätta en svensk medborgare, somkallats att inställa sig till domstol utomlands för att vittnaeller höras som målsägande i rättegång. Om en målsägande däremott.ex. för talan om skadestånd i en sådan rättegång kanvederbörande emellertid söka rättshjälp för den saken här ilandet (8 § första stycket 1 rättshjälpslagen; SFS 1972:429).Praxis när det gäller beviljandet av rättshjälp i angelägenhetersom skall prövas eller på annat sätt behandlas utomlands är dockmycket restriktiv, vilket också förutsattes vidrättshjälpslagens tillkomst.I det ovannämnda betänkandet uttalade utskottet inledningsvisatt det skulle föra för långt att införa en generell bestämmelseav innebörd att svenskt bistånd i form av advokat- och tolkhjälpeller betalda inställelsekostnader skall utges till enmålsägande som skall höras inför domstol utomlands. Utskotteterinrade i det sammanhanget om möjligheterna tillbevisupptagning här i landet jämlikt lagen (1946:816) ombevisupptagning åt utländsk domstol. När det gäller målsägandesom för egen talan i målet utomlands, t.ex. om skadestånd,erinrade utskottet om möjligheterna till allmän rättshjälp ävenom utskottet också påpekade att praxis är mycket restriktiv.Utskottet framhöll i det sammanhanget att det i mål av aktuelltslag kan tänkas finnas starka humanitära skäl och att det isådana fall i enlighet med gällande rätt kan finnas skäl attbevilja rättshjälp.Enligt vad utskottet under beredningen av förevarande ärendeinhämtat är de spörsmål som tas upp i motionen aktualiseradeinom och överväganden pågår.Justitiedepartementet skall under innevarande höst anordna enhearing i ämnet (se också SOU 1990:42).Mot bakgrund härav saknas det enligt utskottets mening förnärvarande anledning för att begära en utredning ifrågan. Utskottet avstyrker därför bifall till motionen i nubehandlad del.ÖvrigtUtöver vad som redovisats i det föregående har utskottet intenågot att anföra med anledning av propositionen och motionerna. beträffande motivuttalande om målsägandebiträde vidsexualbrottatt avslår motion 1990/91:Ju1 yrkande 1,2. beträffande osjälvständiga brottsformeratt med avslag på motion 1990/91:Ju4 yrkande 1 idenna del och yrkande 2 antar det i proposition 1989/90:158framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1988:609) ommålsägandebiträde såvitt avser 1 § första stycket och andrastycket 1,3. beträffande språklig jämkningatt med anledning av propositionen och med bifalltill motion 1990/91:Ju4 yrkande 1 i denna del antar 1 § andrastycket 2 i det i moment 2 nämnda lagförslaget, dock med denändringen att ordet "och" ersätts med "eller",4. beträffande ytterligare utvidgningatt avslår motionerna 1990/91:Ju1 yrkande 2,1990/91:Ju2 yrkande 1 och 1990/91:Ju3,res. 1 (fp, c, v, mp)5. beträffande skadeståndstalanatt avslår motion 1990/91:Ju2 yrkande 2,6. beträffande mål utomlandsatt avslår motion 1990/91:Ju1 yrkande 3,res. 2 (m, fp, c, v)7. beträffande propositionen i övrigtatt antar det i moment 2 framlagda lagförslaget iden mån det inte omfattas av vad utskottet hemställt ovan.Stockholm den 23 oktober 1990På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (),(), (), (),(), (), (), AndersSvärd (c), (), (), BarbroAndersson (s), () och (). Ytterligare utvidgning (mom. 4)(), (), (), BerithEriksson (v), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 7 sombörjar med "Utskottet är" och slutar med "berört avseende" bortha följande lydelse:Utskottet delar här motionärernas bedömning. Som framfördesvid hearing i ärendet bör det införas enventil för udda, oförutsedda situationer och ömmande fall ävenvid övriga typer av brott där det överlåts på domstolarna attavgöra om det är påkallat med ett målsägandebiträde. Ettmålsägandebiträde skall sålunda enligt utskottets mening kunnaförordnas även vid andra typer av brott än de som omfattas avlagen om målsägandebiträde enligt regeringsförslaget om det medhänsyn till målsägandens personliga förhållanden föreliggersynnerliga skäl till ett sådant förordnande. Som exempel kannämnas att målsäganden på grund av ålder eller psykisk svaghethar speciella svårigheter och är i starkt behov av ett stöd iform av ett målsägandebiträde. Det bör ankomma på regeringen attutforma erforderlig lagtext och skyndsamt återkomma tillriksdagen med förslag härom. Vad utskottet nu med anledning avmotionerna Ju1, Ju2 och Ju3 anfört bör som sin meningge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 4 bort haföljande lydelse:4. beträffande ytterligare utvidgningatt med anledning av motionerna 1990/91:Ju1 yrkande2, 1990/91:Ju2 yrkande 1 och 1990/91:Ju3 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om ytterligareutvidgning av rätten till målsägandebiträde.2. Mål utomlands (mom. 6)(), (), (),(), (), (), BerithEriksson (v) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Mot bakgrund" och slutar med "behandlad del" bort haföljande lydelse:Utskottet anser det i och för sig positivt att frågan omrättegångshjälp och liknande stöd till svenska brottsofferutomlands uppmärksammats inom och att enhearing planeras under innevarande höst. Vid ställningstagandetill motionsönskemålet kan emellertid utskottet inte stannahärvid.Som framförs i motionen är svenska medborgare inte sällanutsatta för grova brott utomlands och starka humanitära skältalar uppenbarligen för att målsägandena i många av dessa fallbör ges ett effektivt ekonomiskt och personligt stöd vidrättegångar utomlands. De frågor det närmast gäller ärersättning för egen inställelse vid domstol utomlands, oavsettom målsäganden för egen talan i målet eller ej, samtadvokathjälp eller annat juridiskt stöd under rättegången. Ävenreglerna om rättshjälp för en målsägande som för talan i målutomlands bör ses över. Enligt utskottets uppfattning tordesamtliga dessa frågor näppeligen kunna få en erforderligbehandling vid den av regeringen aviserade hearingen. Regeringenbör därför ges i uppdrag att tillsätta en utredning meduppdrag att utreda situationen för nu nämnda brottsoffer medsikte på en effektiv förbättring enligt de riktlinjer utskottetangett så att de ifrågavarande målsägandena i görligaste månskall tillförsäkras samma stöd som en målsägande vid svenskdomstol. Regeringen bör återkomma till med förslag omde åtgärder som behöver vidtas. Vad utskottet nu anfört börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 6 bort haföljande lydelse:6. beträffande mål utomlandsatt med anledning av motion 1990/91:Ju1 yrkande 3som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omen utredning av brottsoffrens situation vid mål utomlands.