bet · GE01AU5 · 1990-11-06 00:00:00 — I betänkandet behandlas 36 motionsyrkanden från den allmännamotionstiden under föregående som rör lagen omanställningsskydd. Bl.a. föreslås en översyn av lagen ochvidgning av lagens undantagskrets. Vidare yrkas ändringar avreglerna om tidsbegränsad anställning och provanställning. Imotionerna begärs preciseringar i fråga om vad som utgör sakliggrund för uppsägning resp. avskedande. Ändringarna i lagen yrkasi fråga om turordningen vid uppsägning på grund av arbetsbrist.Driftsenhetsbegreppet berörs, likaså återanställningsrätten.Vidare föreslås ändringar när det gäller skadeståndsreglerna ochvissa av lagens förfaranderegler.I flera fall har motsvarande yrkanden behandlats av utskotteti tidigare betänkanden om anställningsskydd. Utskottet har intefunnit anledning att frångå sina tidigare ställningstaganden.Inte heller i övrigt har utskottet funnit anledning atttillstyrka motionerna.Till betänkandet har fogats tjugo reservationer (m , fp, v,mp) och två särskilda yttranden (fp , c). 1989/90:A257 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna, ianslutning till 7§ i anställningsskyddslagen, att arbetsskadaunder inga omständigheter skall kunna godtas som saklig grundför uppsägning av anställning.1989/90:A710 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av en skyndsam översyn av anställningsskyddslagen.1989/90:A714 av m.fl. (fp, m, c) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändringar i 6§lagen om anställningsskydd så att förlängning avprovanställningstiden medges i enlighet med vad som i motionenanförts.1989/90:A724 av m.fl. (vpk) vari yrkas3. att hos regeringen begär förslag till ändring avlagen om anställningsskydd för att komma till rätta medproblemet med s.k. evighetsvikarier i enlighet med vad imotionen anförts under avsnitt 5.1.1,4. att hos regeringen begär förslag till ändring avlagen om anställningsskydd för att begränsa användningen avanställningsformen provanställning samt att införa enuppsägningstid i enlighet med vad i motionenanförts under avsnitt 5.1.2,5. att hos regeringen begär förslag till ändring avlagen om anställningsskydd för att begränsa bruket avsvartpensioneringar av 57,5-åringar samt att vid uppsägningarenligt lagturlista införa krav på godkännande av centralarbetstagarorganisation i enlighet med vad i motionen anförtsunder avsnitt 5.1.3,6. att hos regeringen begär förslag till ändring avlagen om anställningsskydd för att inskränka arbetsköparens friaomplaceringsrätt i enlighet med vad i motionen anförts underavsnitt 5.1.4,7. att hos regeringen begär förslag till ändring avlagen om anställningsskydd för att införa en regel som åläggerarbetsköparen att när den anställde på grund av sjukdom ellerhandikapp inte kan utföra sina normala arbetsuppgifter vidtaskäliga åtgärder för att den anställde skall kunna fortsätta sinanställning i enlighet med vad i motionen anförts under avsnitt5.1.5,8. att hos regeringen begär förslag till ändring avlagen om anställningsskydd för att avskaffa arbetsköparens rättatt friköpa sig vid ogiltigförklarad uppsägning i enlighet medvad i motionen anförts under avsnitt 5.1.6,9. att hos regeringen begär förslag till ändring avlagen om anställningsskydd för att utsträckaåteranställningsrätten efter en arbetsbristuppsägning att inteendast avse den driftenhet där den uppsagde arbetat i enlighetmed vad i motionen anförts under avsnitt 5.1.7,10. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att hindra en arbetsköpare atti samband med ett företagsköp handplocka de anställda han önskarta över i enlighet med vad i motionen anförts under avsnitt5.1.8,11. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att vid uppsägning en kopiaalltid skall sändas till den uppsagdes fackliga organisation ienlighet med vad i motionen anförts under avsnitt 5.1.9,12. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att förlängauppsägningstiderna för äldre arbetskraft i enlighet med vad imotionen anförts under avsnitt 5.1.10,13. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att utvidgaomplaceringsskyldigheten vid arbetsbristsituationer till attgälla hel koncern i enlighet med vad i motionen anförts underavsnitt 5.1.11,14. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att utvidgadriftsenhetsbegreppet till att inte bara vara geografiskt utanäven organisatoriskt i enlighet med vad i motionen anförts underavsnitt 5.1.12,15. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att införa förbud mot attlägga ut arbetsuppgifter på icke-anställd arbetskraft undertidsperiod då företrädesrätt till återanställning gäller ienlighet med vad i motionen anförts under avsnitt 5.1.13,16. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att återanställningsrättenskall stärkas så att den också bör gälla även om den anställdeinte anmält sådant anspråk till arbetsköparen i enlighet med vadi motionen anförts under avsnitt 5.1.14,17. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att kunna ogiltigförklarauppsägningar som strider mot turordningsreglerna på den privataarbetsmarknaden så som är möjligt på den offentligaarbetsmarknaden i enlighet med vad i motionen anförts underavsnitt 5.1.15,18. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att införa progressivaallmänna skadestånd i relation till företagets omsättning vidbrott mot lagen i enlighet med vad i motionen anförts underavsnitt 5.1.16,19. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att förlängapreskriptionsfristen för ogiltighetsförklaring ochogiltighetstalan till en månad i enlighet med vad i motionenanförts under avsnitt 5.1.17,20. att hos regeringen begär förslag till ändringav lagen om anställningsskydd för att införa ett förbud motavskedande eller uppsägning med olovlig stridsåtgärd som grund ienlighet med vad i motionen anförts under avsnitt 5.1.19.1989/90:A736 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär en snabb översyn avarbetsrättslagstiftningen i enlighet med de riktlinjer somangetts i motionen.1989/90:A739 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna behovet av en översyn av lagen om antällningsskydd enligtvad som anförts i motionen.1989/90:A747 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en höjning av skadeståndet enligt 39§lagen om anställningsskydd.1989/90:A751 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär en översyn aveffekterna av lagen om anställningsskydd och vad som anförts imotionen,2. att hos regeringen begär en översyn avregelsystemet i lagen om anställningsskydd (1982:80) och förslagtill ändringar i syfte att åstadkomma förenklingar,3. att hos regeringen begär en översyn avarbetstagarbegreppet i lagen (1982:80) om anställningsskydd ienlighet med vad som i motionen anförts,4. att hos regeringen begär förslag till ändring i1§ lagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad somi motionen anförts angående utvidgning av de kategorier som ärundantagna i lagen,5. att hos regeringen begär förslag till ändring ilagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad som imotionen anförts angående ändring av de s.k.turordningsreglerna,6. att hos regeringen begär förslag till ändring ilagen om anställningsskydd (1982:80) i enlighet med vad imotionen anförts om saklig grund för uppsägning,7. att hos regeringen begär förslag till ändring ilagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad som imotionen anförts angående permittering,8. att hos regeringen begär förslag till ändring ilagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad imotionen anförts angående anställningar vid arbetstoppar,9. att hos regeringen begär förslag till ändring ilagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad som imotionen anförts angående generella regler för sex månadersprovanställning,10. att hos regeringen begär förslag till ändring ilagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet med vad som imotionen anförts angående möjligheter för provanställning i upptill för vissa kategorier.1989/90:A754 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär en översyn av reglerna i lagen omanställningsskydd.1989/90:A755 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförs om bättre lagskydd för provanställda. I förra årets betänkande 1989/90:AU5 lämnades en översiktligbeskrivning av lagen (1982:80) om anställningsskydd, oftabenämnd LAS. Utskottet hänvisar till den framställningen.De nu föreliggande motionerna rör ett stort antal av lagensbestämmelser, såväl av materiellt slag som förfaranderegler.Därutöver framförs i en motion synpunkter på lagen av merövergripande karaktär som motionärerna begär enöversyn av lagens effekter.ÖversynskravI motion av A751 av m.fl. ifrågasätts om lagenssyfte -- att skydda äldre och handikappade mot utslagning frånarbetsmarknaden -- har uppnåtts. Utvecklingen visar nämligen attantalet äldre som slås ut stadigt ökar. Även problemen för dearbetshandikappade accentueras. Enligt motionärerna är LAS etthinder för framför allt småföretagen. Arbetsgivarna är rädda attanställa någon som de inte är övertygade om är lämplig och kansmälta in på arbetsplatsen. Också de som redan är anställda harblivit obenägna att byta arbete, eftersom de då förlorar sinplats i turordningen. Rörligheten på arbetsmarknaden har minskatoch därmed har även inlåsningseffekterna ökat. Motionärernaanser att arbetsmarknaden har delats upp i en överstabil del,där den enskilde inte vågar byta arbete, och i en instabil del,där trygghet saknas. Utvecklingen har medfört att vi fått enkategori arbetstagare, vikarierna, som år arbetar utannågon som helst trygghet. Ett stort antal hinder finns mot attpersonalen får den sammansättning som är mest lämpligt, någotsom även anställda börjat reagera emot. Arbetsgivarna ges interimliga möjligheter att organisera verksamheten på ett effektivtsätt som svarar mot de ekonomiska kraven. LAS tillsammans medannan lagstiftning och avtal har kommit att utgöra ett avsevärthinder för svenska företag och förvaltningar att möta en ny tidskrav. Det är därför enligt motionärerna nödvändigt att snabbt fåtill stånd en genomgripande analys av effekterna avlagstiftningen. LAS är också mycket detaljerad och åläggerarbetsgivaren en rad varierande regler att följa i olikasituationer, vilket förutsätter tillgång till juridiskkompetens. Regelsystemet måste förenklas. Det är nödvändigt attden parlamentariska utredning om den arbetsrättsligalagstiftningen i sin helhet som motionärerna föreslagit i annatsammanhang kommer till stånd. Motionärerna yrkar ocksåförändringar i lagens regler om permittering.Liknande synpunkter har framförts i m-motioner underföregående riksmöten. lika litet som då kan utskottet anslutasig till den allmänt negativa syn på anställningsskyddslagen somredovisas i motionen. Utskottets uppfattning är att lagen ikombination med ingångna avtal i huvudsak fungerar väl. Meddetta är dock inte sagt att inte de förändrade villkoren förproduktion av varor och tjänster och den fortsatta förnyelsen avarbetslivet kan komma att kräva anpassningar avden arbetsrättsliga lagstiftningen.När det gäller kravet på en parlamentarisk utredning harutskottet i sitt betänkande 1990/91:AU6 ommedbestämmande i arbetslivet behandlat frågan om enarbetsrättslig översyn med anledning av motioner från bl.a.Sonja Rembo m.fl (m). Utskottet har hänvisat tillutredningsarbetet inom rörandeförhandlingsformerna, fredspliktsreglerna inkl. den s.k.200-kronorsregeln och andra skadeståndsfrågor samtförlikningsverksamheten. Detta utredningsarbete och vadutskottet anfört pekar entydigt på behovet av en övergripandeöversyn, anförs det i betänkandet. Utskottet har ansett sig haskäl att utgå från att regeringen inleder ett sådantöversynsarbete utan något initiativ från sida.Motionerna har på den grunden avstyrkts av utskottet. Av sammaskäl bör även de nu behandlade motionsyrkandena avslås avriksdagen.Arbetstagarbegreppet/undantagskretsenLagen om anställningsskydd är tillämplig på arbetstagare iallmän eller enskild tjänst. Begreppet har inte närmaredefinierats i lagen. I förarbetena sägs att man skall utgå fråndet s.k. civilrättsliga arbetstagarbegreppet sådant detta harkommit till uttryck i rättstillämpningen. Statsmakterna har isamband med antagandet av medbestämmandelagen uttalat attutvecklingen mot en mer vidsträckt tillämpning avarbetstagarbegreppet bör fortgå och att avgörandet i tveksammafall bör utfalla till förmån för bedömningen att det är fråga omett anställningsförhållande.För lagens tillämpning förutsätts till en början att detföreligger ett anställningsförhållande med arbetsgivare ocharbetstagare som parter. Emellertid görs undantag för vissaarbetstagargrupper, däribland arbetstagare som med hänsyn tillarbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses haföretagsledande eller därmed jämförlig ställning.Sonja Rembo m.fl. (m) pekar i motion A751 påarbetstagarbegreppets centrala betydelse. Man kan enligtmotionärerna ifrågasätta om den vida uttolkningen avarbetstagarbegreppet i rättspraxis står i samklang medlagstiftarens avsikter. De anser att arbetstagarbegreppet i LASmåste definieras varvid en samordning bör ske medarbetstagarbegreppet i den skatterättsliga ochsocialförsäkringsrättsliga lagstiftningen.I motion A751 ifrågasätts vidare den enligt motionärernaalltför snäva gränsdragningen i fråga om arbetstagare medföretagsledande ställning som medför att många företag föredraratt anlita utomstående konsulter när det gällerspecialistfunktioner. Motionärerna anser det därför motiveratatt utvidga den krets av anställda som med hänsyn till sinaarbetsuppgifter och därmed förenat ansvar bör undantas frånlagen eller ges ett begränsat skydd.Yrkanden om preciseringar av arbetstagarbegreppet liksomfrågan om en vidgning av undantagskretsen har behandlats avutskottet vid ett flertal tillfällen . Utskottethar ställt sig avvisande till båda dessa krav. Utskottetvidhåller sin uppfattning att eventuella problem i frågan om vemsom skall anses vara arbetstagare får lösas i rättstillämpningenefter hand som de uppstår. En utvidgning av den kretsarbetstagare som står utanför anställningsskyddslagenstillämpningsområde skulle stå i direkt strid med intentionernabakom lagen. Utskottet står fast även vid den uppfattningen. Påanförda grunder avstyrks motion A751 i nu behandlade delar.Tidsbegränsade anställningarHuvudregeln i lagen är att en anställning gäller tills vidare,"fast anställning". Tidsbegränsade anställningar får förekommaendast med stöd av regler i lagen eller i kollektivavtal. Lagentillåter sådan anställning bl.a. när tidsbegränsningen föranledsav arbetstoppar, i lagen benämnt tillfällig arbetsanhopning. Ensådan anställning får dock vara högst under två år.I motion A751 riktar m.fl. (m) kritik mottidsbegränsningen för anställning vid arbetstoppar.Arbetsgivaren åsamkas onödiga upplärningskostnader ochproduktivitetsförluster. Begränsningen försvårar också förpersoner i glesbygd att fylla ut inkomsten vid återkommandearbetstoppar.Utskottet har tidigare anfört att lagensregler ger arbetsgivarna tillräckligt utrymme för tillfälligaanställningar vid arbetstoppar och att detta utrymme kanutvidgas eller inskränkas genom kollektivavtal. Utskottet stårfast vid denna uppfattning och avstyrker såledesmotionsyrkandet.Ett annat i lagen tillåtet fall av tidsbegränsad anställningär vikariat. Förarbetsuttalandena om denna anställningsform ärmycket sparsamma. Arbetsdomstolen har gjort ett antalprincipiella uttalanden om vikariatsanställningar. En fråga harvarit i vad mån lagen tillåter att arbetstagare står till förfogande som mera permanenta vikarier.I motion A724 hävdar m.fl. (vpk) att enomsvängning har skett i ADs praxis så att det numera inte skullefinnas någon principiell skyldighet att tillgodose ett behov avpermanent arbetskraft med tillvidareanställd personal. Partietefterlyser en legaldefinition av begreppet vikarie som ståri överensstämmelse med ADs tidigare praxis, vilken enligtmotionen innebar starka begränsningar av rätten att användaanställningsformen vikariat.I den av motionärerna åsyftade domen, AD 1984 nr 66,analyserade domstolen problemet med de upprepade vikariaten somsammanlagt pågår . Domstolen uttalade följande:"För den berörda arbetstagarens trygghet och välbefinnande ärdet -- -- -- av påtaglig betydelse att komma i åtnjutande av denfördelaktiga position som följer med en tillsvidareanställning.Det kan göras gällande att i den mån det för en överblickbarframtid föreligger behov av att kontinuerligt använda en ellerflera arbetstagare för vikariat på en arbetsplats det inteskulle vara för mycket begärt av arbetsgivaren att denne medgavsådana arbetstagare tillsvidareanställning. Saken skulle kunnauttryckas så att arbetsgivaren skulle vara skyldig atttillgodose det säkert dokumenterade, stadigvarande behovet avarbetskraft i sin verksamhet med tillsvidareanställd personal. "Domstolen tog emellertid avstånd från denna tanke med hänsyntill svårigheten att tillämpa en sådan regel i praktiken ochhänvisade bl.a. till problemet att objektivt avgöra detstadigvarande behovet av en arbetskraftsreserv.Tillämpningsproblemen skulle enligt domstolen inte begränsa sigtill det personaladministrativa området utan även gälla allmäntföretagsekonomiska bedömningar. Domstolen fortsatte: "Ettavgörande skäl mot det angivna synsättet är emellertid attanställningsskyddslagstiftningen inte ger något som helst stödför att arbetsgivaren skulle ha en principiell skyldighet atttillgodose sitt stadigvarande behov av arbetskraft medtillsvidareanställd personal. Det går inte att komma ifrån attdet äkta vikariatet utgör en anställningsform som godtas enligtanställningsskyddslagen utan några begränsningar. "Till stöd för den angivna uppfattningen tillade domstolen attdet i anställningsskyddslagens förarbeten finns grundsatseruttryckta som direkt talar emot en ordning som innebär attarbetsgivaren skulle antas vara rättsligt förpliktad atttillgodose det stadigvarande behovet av arbetskraft i sinverksamhet med tillvidareanställd personal och därmed tvingasinrätta en personalreserv. En sådan ordning skulle innebära attlagstiftningen skulle framtvinga en viss personalorganisation.Domstolen anförde: "Det framgår -- -- -- av lagstiftningensförarbeten att det konsekvent är förbehållet arbetsgivaren att isista hand själv fatta beslut om hur företaget skallorganiseras. En tillämpning av en regel med den nu ifrågasattainnebörden skulle även i övrigt föra in på företagsekonomiskabedömningar som hållits utanför området för denrättsliga prövningen. "Utskottet är väl medvetet om de olägenheter som de upprepadevikariaten kan innebära för den enskilde arbetstagaren. Enordning av det slag som motionärerna får antas efterlysa skulledock enligt utskottets mening stå i strid med grundläggandeprinciper bakom anställningsskyddslagen. Det är dessutomtveksamt om åtgärden skulle lösa vikarieproblemet. Utskottetvill dock erinra om att en förutsättning för att ett vikariatskall godtas är att arbetsgivaren inte på något sätt söktkringgå lagens regler om tillvidareanställning som den normalaanställningsformen. Med det anförda avstyrks motion A724 i nubehandlad del.Motion A739 av och (båda s)avser arbetstagare med chefsbefattning. Utvecklingen mot alltmerdecentraliserade organisationer ställer nya krav på cheferna.Många är inte beredda att ta på sig det engagemang som krävs merän . Därför bör chefsförordnandenkunna tidsbegränsas, med en tillsvidareanställning i botten.Utskottet vill anföra följande med anledning av motionen.Lagen om anställningsskydd gäller, som nämnts ovan, intearbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgifter ochanställningsvillkor får anses ha företagsledande eller därmedjämförlig ställning. Den kategori som motionärerna i första handsyftar på torde därför i allmänhet falla utanför lagen.Följaktligen finns inte något lagligt hinder mot tidsbegränsadeförordnanden i de fallen. När det gäller övriga chefer är dettveksamt om behov finns av en lagregel av det åsyftade slaget.Lagen torde nämligen inte hindra att flera anställningarförenas. Enligt utskottets mening bör i alla händelser inte ensärlösning tillgripas för det av motionärerna anförda exemplet.Frågan bör anstå till dess övervägandena om den framtidaarbetsrätten är klara. Med hänvisning härtill avstyrks den nubehandlade motionen A739.ProvanställningEnligt 6§ anställningsskyddslagen medges provanställning omprövotiden är högst . Om arbetsgivaren ellerarbetstagaren inte vill att anställningen skall fortsätta efterprövotiden, skall besked om detta lämnas till motparten senastvid prövotidens utgång. Om det inte sker, övergårprovanställningen i en tillsvidareanställning. Enprovanställning får avbrytas även före prövotidens utgång ominte annat har avtalats. Bestämmelserna om provanställning ärdispositiva, dvs. de kan ändras genom kollektivavtal.I fyra motioner framställs krav om ändringar i reglerna omprovanställning.Sonja Rembo m.fl. (m) framför i motion A751 synpunkter rörandeprovanställningens längd. Lagen bör ändras så attarbetstagaren ges garanterad rätt till provanställning upp . Som det nu är, anför motionärerna, gäller betydligtkortare tidsgräns enligt flera kollektivavtal påarbetsmarknaden. En arbetsgivare skulle vara mer benägen att gearbetstagare en chans att visa sin duglighet omprovanställningen tilläts vara . Motionärernaanser också att prövotiden bör kunna förlängas till högst ettår. Arbetstagare som har svårt att få en fast fot påarbetsmarknaden skulle då få bättre möjligheter att visa att dekan klara av arbetet.Kenth Skårvik m.fl. (fp, m, c) framför i motion A714 attprovanställningar skulle bli mer effektiva om lagen gavmöjlighet till förlängning vid sjukdom, tjänstledighet ellersemester. Det skulle också vara kostnadsbesparande för samhälleti de fall arbetsgivaren annars skulle avstå från att anställadärför att prövotiden bedömts som för kort.Liknande yrkanden rörande provanställning prövades underföregående . Utskottet intog ståndpunkten att det inteär motiverat att slopa lagens dispositivitet eller att inskränkaparternas handlingsutrymme genom att sätta en nedre gräns förprovanställningens längd. Tanken på en förlängd prövotidavvisades med hänvisning till de arbetsmarknadspolitiskastödformer som finns för arbetstagare med särskilda svårigheterpå arbetsmarknaden. Inte heller fann utskottet anledning attstödja förslaget om automatisk förlängning av provanställningvid frånvaro. Eftersom utskottet står fast vid dessaståndpunkter avstyrks de nu behandlade yrkandena i motionernaA714 och A751.I vpk-motionen A724 begärs en begränsning av användningen avprovanställning. Motionärerna anser att anställningsformeninnebär en i det närmaste total rättslöshet för den anställde.En förutsättning för provanställning bör vara att den anställdeär oprövad inom befattningsområdet. Provanställning bör ocksåförbjudas om den anställde redan innehar en annan anställninghos arbetsgivaren, detta för att hindra möjligheten att göra sigav med en ej önskvärd anställd genom att erbjuda en merattraktiv befattning som provanställning. Motionärerna föreslårockså två veckors uppsägningstid vid provanställning.Christina m.fl. (s) efterlyser i motion A755 bättrelagskydd för den provanställde. Denne bör enligt motionärernages rätt att på rimliga grunder erhålla entillsvidareanställning.I samband med att man anställningsskyddslag införderegler om provanställning diskuterades om det skall föreliggaett visst prövobehov i den meningen att vissa objektivtfastställbara förutsättningar, t.ex. bristande yrkeserfarenhet,skall föreligga (prop. 1981/82:71 s. 49 f.).