bet · GE01NU8 · 1990-11-15 00:00:00 — 1990/91NU8ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1990/91:7 om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713) (),dels -- helt eller delvis -- åtta motioner från allmännamotionstiden med yrkanden omkonsekvenser av viss försäkringsverksamhet,jämställdhet mellan kvinnor och män i fråga ompensionsförsäkringspremier,bonussystemet i trafikförsäkring,kollektiv sakförsäkring,val av försäkringstagarrepresentanter i försäkringsbolagensstyrelser.Motionerna i de tre förstnämnda ämnena har remissbehandlats.Ett motionsyrkande om verksamhetsreglerna för försäkringsbolagbehandlas i betänkandet 1989/90:NU2. Utskottet tillstyrker propositionen, som gäller värderingen avvissa tillgångar hos försäkringsbolagen. Motionerna avserförsäkringsrörelsefrågor av annat slag; en del av dem harremissbehandlats. De avstyrks alla.Utskottet finner inte skäl för någon översyn i statlig regi avriskerna för att försäkringar inverkar negativt på företags ochprivatpersoners benägenhet att skydda sig mot skador och påtillverkares omsorg om produktsäkerheten. Differentieringen iriskgrupper leder till att individuella pensionsförsäkringar ochvissa andra livförsäkringar kostar mer för kvinnor än för män.Frågan om ändrade regler härvidlag bereds inomregeringskansliet, noterar utskottet. Flera motioner innehållerkritik mot fackliga organisationers kollektiva hemförsäkringarför medlemmarna. Utskottet hänvisar till attförsäkringsinspektionen uppmärksammar dessa försäkringarsutformning och konsekvenser. I reservationer krävs bestämmelserom att sådana försäkringar skall baseras på individuellanslutning (m, fp, c, mp) och, om de omfattar stora grupper,upphandlas på grundval av konkurrerande anbud (m, fp, c). Enytterligare reservation (m, fp) riktar sig mot regeln attförsäkringstagarrepresentanter i försäkringsbolagens styrelser ivissa fall kan utses av regeringen ellerförsäkringsinspektionen. FörslagRegeringen föreslår -- efter föredragning av statsrådet -- att antar ett inom finansdepartementetupprättat förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen.Lagförslaget finns på s.2f. i propositionen.Huvudsakligt innehållEtt försäkringsbolag kan, efter en lagändring som trädde ikraft den 1februari 1990, använda sina egna fastigheter ochtomträtter upp till en viss del av marknadsvärdet för att täckaförsäkringstekniska skulder för livförsäkringar. Den bestämmelsei försäkringsrörelselagen (1982:713) som närmare reglerar tillvilken del dessa tillgångar får utnyttjas för detta ändamålutformades emellertid på ett sådant sätt att vissa fastigheteroch tomträtter inte omfattas av regeln. Som exempel på sådanafastigheter kan nämnas hotell och idrottsanläggningar. Enligtdet nu framlagda lagförslaget skall försäkringsinspektionen ivarje särskilt fall bedöma till vilket värde dessa tillgångarfår redovisas vid täckande av försäkringstekniska skulder. YrkandenDe motioner som behandlas här är:1989/90:N220 av m.fl. (fp) såvitt gäller yrkandet(4delvis) att avskaffar systemet med statligastyrelserepresentanter i ------ försäkringsbolag.1989/90:N232 av () och () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om brist på jämställdhet i fråga omförsäkringspremier.1989/90:N298 av () och ()vari yrkas att hos regeringen begär en utvärdering avde konsekvenser som den kollektiva hemförsäkringen medreservationsrätt har föranlett för konsumenterna samt dekonsekvenser som den får för en framtida sund utveckling avförsäkringsväsendet.1989/90:N309 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen angetts om en översyn av icke önskvärda konsekvenser avviss försäkringsverksamhet.1989/90:N310 av () och () variyrkas att riksdagen1. hos regeringen begär förslag till lagstiftning som innebäratt kollektiv sakförsäkring skall vara baserad på individuellanslutning,2. hos regeringen begär förslag till lagändring i syfte attstärka berörda myndigheters möjligheter att bevakakonkurrensförhållandena på försäkringsmarknaden.1989/90:N321 av () och () variyrkas att hos regeringen begär ett förslag på enförändring av försäkringsrörelselagen i enlighet med vad somanförts i motionen.1989/90:N322 av () vari yrkas att avregeringen begär förslag som innebär att bonusreduktion itrafikförsäkringen ej sker när oskyddad trafikant är vållande.1989/90:N350 av m.fl. (m) vari -- med motivering imotion 1989/90:A761 -- yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om kollektivaförsäkringsformer.Motivering i vissa motionerKonsekvenser av viss försäkringsverksamhetFörsäkringsverksamhet har, hävdas det i motion 1989/90:N309(s), inte bara positiva utan också negativa konsekvenser.Försäkring kan föranleda att rimliga skyddsåtgärder eftersätts,t.ex. att man använder billås med låg standard.Marknadskrafterna förstärker denna effekt, säger motionärerna, idet att försäkringsbolagen konkurrerar med generösare regler ochlägre krav på skyddsåtgärder. Härigenom motverkar desystematiskt ett ökat självskydd hos allmänheten och enrimligare skyddsnivå från producenternas sida. Brandskador inomindustrin, oljeolyckor inom sjöfarten och vattenskadorförorsakade av diskmaskiner nämns som exempel på följder aveftersatt skydd. Motionärerna kommenterar också denproduktansvarslagstiftning som förbereds inom regeringskansliet.Den tillbakahållande effekten av ett skadeståndsansvarförsvagas, menar de, genom att producentgrupper upprättar egenförsäkringsverksamhet. Syftet med den utredning som begärs imotionen skulle vara att skapa förutsättningar för olikamyndigheter att inom sina resp. områden verka för att detuppställs normer som uppfyller inte bara försäkringsbolagenskrav på företagsekonomisk lönsamhet utan också allmänhetens ochsamhällets krav på en allmänt sänkt risknivå inom olika områden.Jämställdhet mellan kvinnor och män i fråga omförsäkringspremierVid försäkringsbolagens marknadsföring av pensioner, bådelivsvariga och tidsbegränsade, anges ofta skilda förkvinnor och män, framhålls det i motion 1989/90:N232 (fp). Om enkvinna tecknar sig för en åldersförsäkring med utbetalning underett visst antal år får hon betala mer än en man som tar sammaförsäkring. Betalar hon samma premie som mannen får hon senareut ett lägre belopp . Skillnaden motiveras med attkvinnornas medellivslängd är , männens . Detkan, säger motionärerna, inte vara i enlighet med enjämställdhetspolitik som borde genomsyra hela attförsäkringsbolagen på detta sätt missgynnar kvinnorna.Regeringen borde ta initiativ till en översyn.Att kvinnor, med tillämpning av försäkringsrörelselagensskälighetsprincip, till följd av sin statistiskt sett längrelivslängd får betala högre pensionsförsäkringspremier än mänmedför en uppenbar diskriminering, sägs det i motion1989/90:N321 (c). Det kan, menar motionärerna, aldrig försvarasatt kvinnor skall missgynnas genom en sådan uppdelning. Om olikagrupper skall sättas mot varandra vore gruppindelningar somrökare och icke-rökare eller alkoholister och icke-alkoholistertänkbara. Sådana kategoriseringar hör dock inte hemma i ettdemokratiskt samhälle, hävdar motionärerna. En ändring måstedärför göras i försäkringsrörelselagen såvitt gällerskälighetsbedömningen. Vidare måste det ställas krav på attförsäkringsbolagen lämnar tydligare information om sina villkor.Kollektiv sakförsäkringKollektiv hemförsäkring medför, anförs det i motion1989/90:N298 (fp), en rad negativa konsekvenser somförsäkringsverksamhetskommittén, regeringen och intehar tagit hänsyn till. Mot bakgrund av den storapremieskillnaden mellan individuell och kollektiv försäkring,avseende försäkringsskydd till samma maximibelopp, kan manenligt motionärerna fråga sig vilka försäkringstagare sombetalar för mycket. Antingen subventioneras kollektivhemförsäkring av individuellt tecknad försäkring eller harpremienivån för kollektiv hemförsäkring satts lågt för att manskall "köpa in sig" på marknaden. Kollektiv hemförsäkringinnebär vidare, anförs det, att kollektivt hemförsäkrade hushålli landsorten subventionerar kollektivt hemförsäkrade hushåll istorstäderna. En konsekvens av systemet med negativavtalsbindning är att många hushåll blir dubbelförsäkrade.Information löser inte detta problem. Negativ avtalsbindning påområdet borde förbjudas.I motion 1989/90:N310 (m) riktas kritik mot de kollektivasakförsäkringarna i flera olika hänseenden. När en fackligorganisation tecknar sakförsäkring för medlemmarna i grupp utaninträdesanmälan beskärs konsumenternas valfrihet påförsäkringsmarknaden. Möjligheten att ställa sig utanför enkollektiv försäkring utnyttjas i en del fall inte, eftersomsystemet upplevs som obehagligt och den som avsäger sig intealltid får någon ekonomisk kompensation. Kollektiv sakförsäkringmed reservationsrätt medför en uppenbar risk fördubbelförsäkring. Upphandlingen av kollektiva sakförsäkringarbaseras ofta på intressegemenskap mellan den fackligaorganisationen och ett enskilt försäkringsbolag. Det är då storrisk för att den fria konkurrensen sätts ur spel. Kollektivasakförsäkringar utan individuell anslutning och gynnande avförsäkringsbolag på andra grunder än affärsmässiga snedvriderkonkurrenssituationen på försäkringsområdet. Kollektivetsmedlemmar mister sin valfrihet som lösningar för demsom inte tillhör kollektivet riskerar att bli dyrare. Berördamyndigheter måste, säger motionärerna, även när det gällerkollektiva sakförsäkringar tecknade av fackliga organisationerges möjlighet att värna om övergripande konsument- ochmarknadsintressen.Enligt motiveringen till motion 1989/90:N350 (m) ärobligatoriska hemförsäkringar liksom hemförsäkringar med enbartreservationsrätt exempel på fackliga åtaganden som kränker denenskilde medlemmens integritet. De fackliga organisationernasagerande undergräver medlemmarnas och allmänhetens förtroendeför dem, hävdar motionärerna. Det skulle vara olyckligt,fortsätter de, om utvecklingen gick därhän att skullese sig tvungen att genom lagstiftning fastställa gränserna förde fackliga organisationernas handlingsfrihet.Uppgifter och synpunkter i anslutning till motionernaKonsekvenser av viss försäkringsverksamhetBakgrundI motion 1989/90:N309 (s) åberopas en uppsats av kriminologenLeif , Stöldförsäkring -- mot brott -- eller för?,publicerad i skriften Kriminalitet och frihet av Hans GöranFranck m.fl. (1989). Författaren anser attförsäkringssystemet i vissa avseenden har negativa konsekvenser.Det motverkar en av samhällets kanske starkaste brottshindrandefaktorer, nämligen självskyddet hos en försiktig allmänhet. Detfungerar som en buffert mot den kritik som allmänhetenofta har anledning att rikta mot konsumtionsvaruproducenter tillföljd av otillräckliga stöldskyddsanordningar. Särskilduppmärksamhet ägnas i uppsatsen åt bil- och cykelstölder. I sinsammanfattande slutkommentar anför författaren bl.a. följande.Skadefrekvensen -- i form av stöldbrott eller annan sakskada somomfattas av försäkring -- tenderar att hamna på en betydligthögre nivå än som skulle vara nödvändigt om också andraintressen än bolagens egna fick ligga till grund förpremiesättning och utformning av försäkringsvillkor.Försäkringsbolagen fungerar i ett samspel med producenterna påett sätt som direkt motverkar produktutvecklingen när det gällerskyddsanordningar. Detta samspel gynnar såväl försäkringsbolagensom producenterna. Försäkringsbolagen gynnas genom att skadornaökar och gör det nödvändigt att försäkra sig, och producenternagynnas genom att marknaden blir större på grund av att skadatgods måste ersättas eller repareras. Detta medför i första handför konsumentkollektivet men också för hela samhälletolägenheter som inte på ett rimligt sätt motverkas av dekontrollfunktioner som man förlitar sig på. Författarens studieutgör emellertid, betonar han, inte ett angrepp påförsäkringsväsendet som sådant. Den aktualiserar emellertidfrågan om olika försäkringars ändamålsenlighet.RemissyttrandenYttranden över motion 1989/90:N309 (s) har efter remissavgetts av försäkringsinspektionen, , , ochFolksam. Dessutom har yttrat sig.Yttrandena återges i bilaga (s.23f. ).Konsumentverket uttalar att en översyn avförsäkringsverksamhetens ändamålsenlighet kan vara motiverad avde skäl som redovisas i motionen. Försäkringsinspektionenliksom övriga remissinstanser bemöter däremot motionärernassynpunkter. Inspektionen pekar bl.a. på att motionärernas syn påförsäkringsverksamheten står i kontrast till en uppfattning somlagstiftaren har låtit komma till uttryck ikonsumentförsäkringslagen (1980:38). Detta betonas också avFolksam. ochSjöassuradörernas förening uppehåller sig särskilt vidförsäkringsbolagens skadeförebyggande verksamhet.Jämställdhet mellan kvinnor och män i fråga ompensionsförsäkringspremierGällande bestämmelserI 2 kap. 6 § försäkringsrörelselagen (1982:713) föreskrivs attför livförsäkringar skall -- utom i vissa undantagsfall --upprättas grunder för bl.a. beräkning av försäkringspremier ochpremiereserv. Dessa grunder skall, enligt 7 kap. 2 §, avse atttrygga bolagets förmåga att fullgöra sina förpliktelser enligtingångna försäkringsavtal och att meddela försäkringar till enkostnad som är skälig med hänsyn till försäkringens art. I7kap. 3 § sägs att grunderna för beräkning avförsäkringspremier och premiereserv skall innehålla antagandenom bl.a. dödlighet och andra riskmått. Dessa antaganden skallväljas så att de kan anses vart för sig betryggande för det slagav försäkringsrörelse som det är fråga om.RemissyttrandenRemissyttranden över motionerna 1989/90:N232 (fp) och1989/90:N231 (c) har avgetts av försäkringsinspektionen, och . Yttrandena återges ibilaga (s.32f. ).Försäkringsinspektionen anför, med hänvisning tillskälighetsprincipen, att en sådan premieutjämning som avses imotionerna förutsätter ändrad lagstiftning och att en omläggningav principerna för dödlighetsantagandena måste föregås av engrundlig belysning av förutsättningar och konsekvenser.Svenska försäkringsbolags riksförbund uttalar att den frågasom tas upp i motionerna självklart kan bli föremål förutredning och politisk bedömning; den föreslås komma in i denförestående översynen av försäkringsrörelselagen. Folksamrekommenderar en översyn av skälighetsprincipen.Pågående utredning, m.m.En kommitté (Fi 1990:11) för översyn av försäkringsbolagensverksamhet har tillkallats av statsrådet pågrundval av ett regeringsbeslut. I direktiven (dir. 1990:5)anförs bl.a.:Kommittén skall göra en bedömning av om principen om premie-och kostnadsskälighet även i fortsättningen bör komma tilluttryck i försäkringsrörelselagen ochtrafikförsäkringsförordningen. I ett internationellt perspektivär det möjligt att regler som med stöd av skälighetsprincipenstyr premiesättningen anses strida mot en fri prissättning ochfri konkurrens. -- -- --Kommittén bör pröva om det är möjligt att skapa ett enklareoch flexiblare system för grunder inom livförsäkring utan att geavkall på de väsentliga syften som grunderna tillgodoser. Ivilken utsträckning grunder behövs och hur dessa närmare skallutformas får kommittén bedöma bl.a. med hänsyn till övrigasoliditetsregler man finner nödvändiga. Detaljbeskrivningar avden art som förekommer i de nuvarande grunderna skall imöjligaste mån elimineras eller begränsas. ------I en skrivelse till harjämställdhetsombudsmannen () hemställt att det i samband medöversyn av regleringen på försäkringsområdet utreds om det äveni fortsättningen bör vara tillåtet låta skillnader imedellivslängd mellan män och kvinnor påverka beräkningen avlivförsäkringspremier. Även () har i en skrivelse till den 4 april1990 hemställt att det utreds om det skall vara tillåtet attgöra åtskillnad mellan män och kvinnor i försäkringssammanhang.Denna fråga bereds inom regeringskansliet.Kommittén är emellertid oförhindrad att allmänt behandlafrågor rörande differentiering av riskgrupper inom ettförsäkringskollektiv vid beräkning av ochförsäkringstekniska skulder samt fördelning av återbäring.ITPK-försäkringen och jämställdhetslagenSvenska arbetsgivareföreningen (SAF) ochPrivattjänstemannakartellen (PTK) träffade ettnytt kollektivavtal med vissa ändringar i ITP-planen, vilkenavser individuell tjänstepension. En av de väsentligasteändringarna innebär att fr.o.m. den del avpensionspremiebeloppet som avser kompletterande ålderspension(ITPK) kan disponeras av den anställde tjänstemannen självenligt vissa alternativ. Försäkringen kan tecknas i olika,valfria försäkringsbolag.Försäkringsinspektionen anför i ett cirkulär med ovan angivenrubrik till vissa försäkringsbolag bl.a. följande:Premien som den enskilde tjänstemannen kan disponera utgör enprocentsats av lönen. Då skilda dödlighetsantaganden för mänresp. kvinnor regelmässigt användes av försäkringsbolagen medfördetta olika förmåner beroende på om tjänstemannen är man ellerkvinna.Jämställdhetsombudsmannen (JämO) har i ärendet hävdat att av5§ lagen (1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet följer att de pensionsförmåner som utges medanledning av det träffade kollektivavtalet skall vara oberoendeav om det är fråga om en man eller kvinna.Försäkringsinspektionen anser att JämO har grund för sintolkning. Detta innebär att försäkringsbolagens grunder för ITPKmåste vara så utformade att antagandena leder till lika förmånerför man och kvinna.Med hänsyn till försäkringsbolagens behov av tid föromläggning av försäkringarna har inspektionen beslutat tillåtaatt försäkringsbolagen, oavsett bristande överensstämmelse medjämställdhetslagen, tills vidare fram till utgången av år 1991använder sig av antaganden som medför olika förmåner för man ochkvinna.Bonussystemet i trafikförsäkringRemissyttranden över motion 1989/90:N322 (c) har avgetts avdels försäkringsinspektionen, dels och (gemensamt). De återges i bilaga(s.35f. ).Kollektiv sakförsäkringBakgrundNäringsutskottet har i betänkandet NU 1987/88:1(s.4--29) lämnat utförliga uppgifter till underlag förriksdagens beslut med anledning av motioner rörande kollektivsakförsäkring som då förelåg. I ett inledande avsnitt redogörsbl.a. för två av fackförbund ingångna avtal om kollektivahemförsäkringar och för åtgärder som föranletts därav. Ettavsnitt ägnas åt aktuella författningsbestämmelser.Försäkringsverksamhetskommitténs överväganden och förslag idelbetänkandet (SOU 1985:34) Gruppförsäkring redovisas tämligeningående. Efter en sammanfattning av remissutfallet belysesargumentationen i ämnet ytterligare med referat av vad ett antalremissinstanser har uttalat i vissa särskilda frågor. Ett beslutav regeringen med anledning av betänkandet återges i väsentligadelar. Vidare refereras högsta domstolens dom i ett mål somgällde prövning av föreningsbeslut om kollektiv hemförsäkringsamt beslut och uttalanden av ,försäkringsinspektionen och näringsfrihetsombudsmannen.Slutligen finns redogörelser för tidigare behandling av motioneri ämnet och för ett antal interpellations- och frågedebatter.I betänkandet 1989/90:NU1 finns en sammanfattande översiktöver det sålunda redovisade materialet. Vidare finns en utförligredovisning (s.6--12) av uppgifter och synpunkter frånförsäkringsinspektionen, framförda i en promemoria somöverlämnats till i januari 1989.Försäkringsinspektionen belyste utvecklingen pågruppförsäkringsområdet och diskuterade bl.a. förekomsten avdubbelförsäkring, skälighetsprincipen, former för anslutningtill kollektiv försäkring och vissa frågor rörandeförsäkringsbranschens struktur.Tidigare behandlingMotioner om kollektiv sakförsäkring behandlades senaste gångenhösten 1989 (1989/90:NU1). Utskottet hänvisade därvid till entidigare redogörelse för behandlingen av liknande motioner ochrefererade utförligt sina och ställningstaganden iämnet (NU 1987/88:1) och (NU 1987/88:14).Utskottet avstyrkte de aktuella motionsyrkandena med följandeuttalande:Försäkringsinspektionen säger sig inte ha funnit anledning attfrångå sin i princip positiva inställning till attgrupplösningar används på sakförsäkringsområdet liksom tidigarepå personförsäkringsområdet. Det noteras att en kollektivhemförsäkring regelmässigt är förmånligare än en vanligindividuell försäkring -- den gäller samtliga personer som ärbosatta i samma bostad som gruppmedlemmen, och allt lösöre ärförsäkrat till sitt fulla värde. Inspektionen anser liksomtidigare att förbudet mot gruppsakförsäkringar med obligatoriskanslutning bör upprätthållas men menar att det för närvarandeinte behövs någon lagstiftning för att så skall ske. Den godtarreservationsrättsmetoden som anslutningsform i fall då engruppföreträdare är avtalspart och svarar för försäkringpremien;härvid förutsätts att gruppmedlemmarna får fullödig informationom reservationsmöjligheten. I fråga om skälighetsprincipenstillämpning på de kollektiva sakförsäkringarnas område hänvisarinspektionen i huvudsak till den generella prövning avprincipens innebörd som statsmakterna kan väntas göra pågrundval av försäkringsverksamhetskommitténs förslag. Eventuellanegativa konsekvenser av utvecklingen pågruppförsäkringsmarknaden skall uppmärksammas av inspektionenoch av . Inspektionen förklarar attden avser att fortlöpande följa utvecklingen och vid behovpåtala förhållanden som kan stå i strid med grundprinciperna iförsäkringsrörelselagen (1982:713).Försäkringsinspektionens skrivelse har blivit tillgängligefter det att motionerna väcktes. Den innehåller, som harframgått, väsentliga sakupplysningar samt nyanseradeställningstaganden -- i flera hänseenden preliminära -- i debedömningsfrågor som utvecklingen på den kollektivasakförsäkringens område aktualiserar. Utskottet, som serpositivt på att möjligheterna till sakförsäkring i kollektivform utnyttjas, tar fasta på inspektionens återgivnauttalande om sina fortsatta aktiviteter. Liksom inspektionenvill utskottet vidare hänvisa till den kommande vidareprövningen av försäkringsverksamhetskommitténs förslag.Utskottet vill särskilt understryka att ett förbud motgruppsakförsäkring med obligatorisk anslutning redan tillämpasutan att vara lagstadgat. Någon framställning till regeringen omlagstiftningsåtgärder eller om särskild översyn av kollektivahemförsäkringars konsekvenser finner utskottet inte skäl för.Alla fem motionerna i ämnet avstyrks sålunda.I en reservation (m, fp, c, mp) påkallades en lagstiftning somskulle innebära att kollektiv sakförsäkring, om inte särskildaskäl talar för undantag, skall vara baserad på individuellanslutning.Riksdagen följde utskottet.InterpellationsdebattStatsrådet besvarade eninterpellation (1990/91:1) av i . Iinterpellationen frågades om statsrådet var beredd att medverkatill förändringar i lagstiftningen så att den som erbjuds enkollektiv försäkring skall ingå i en sådan endast efter det attett aktivt godkännande har givits.Försäkringsinspektionen hade, framhölls det i svaret, ijanuari 1989 förklarat att försäkringsbolagen inte bordeförbjudas att medverka vid försäkringslösningar påkonsumentförsäkringsområdet där en gruppföreträdare, t.ex. ettfackförbund, är avtalspart och svarar för försäkringspremien ochanvänder sig av den s.k. reservationsrättsmetoden somanslutningsform. Inspektionen hade emellertid ställt krav på attgruppmedlemmarna skulle få fullödig information omreservationsmöjligheten och att den som reserverade sig inte påannat sätt skulle behöva vara med och betala premien.Det finns, sade statsrådet, flera skäl för attreservationsrättsmetoden bör godtas. För det första rör det sigom att en organisation fattar beslut om att teckna ett avtal meden utomstående part. Det måste, menade statsrådet, finnas mycketstarka skäl för att staten skulle ingripa i den rätt enorganisation har att sköta sina angelägenheter. För det andrafår merparten av organisationens medlemmar fördelar genom denkollektiva försäkringen; viktigast är att försäkringskostnadernai nästan samtliga fall blir lägre.