bet · GE01JuU5 · 1990-11-20 00:00:00 — Fortsatt giltighet av tvångsmedelslag I proposition 1990/91:23 har regeringen() föreslagit att lagen (1952:98) medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, vilkengäller till utgången av , skall ha fortsatt giltighettill utgången av år 1991.I två med anledning av propositionen väckta motioner,1990/91:Ju9 av () och 1990/91:Ju10 av IngerSchörling m.fl. (mp), yrkas att avslår propositionen. Bestämmelser om tvångsmedel vid beivrande av brott finns,förutom i (RB), i bl.a. lagen (1952:98) medsärskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål. Lageninnehåller tilläggs- och undantagsbestämmelser till dengrundläggande regleringen i RB i fråga om straffprocessuellatvångsmedel. Lagen har tidsbegränsad giltighet och gäller efterden senast gjorda förlängningen till utgången av (prop.1989/90:13, JuU12, rskr. 40, SFS 1989:930).Lagen gäller vid förundersökning angående vissa brott motrikets säkerhet och vissa andra grövre brott. Efter en nyligengenomförd ändring (prop. 1989/90:130, JuU33, rskr. 286) är lagentillämplig på följande brott.Mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, kapning,sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage (samtliga brottunder förutsättning att brottet i fråga innefattar gärning somutgör sabotage), sabotage och grovt sabotage, uppror, väpnat hotmot laglig ordning, olovlig kårverksamhet, högförräderi,krigsanstiftan, vissa brott mot liv, hälsa, frihet och frid somriktar sig mot statsledningen, spioneri, grovt spioneri,obehörig befattning med hemlig uppgift, grov obehörig befattningmed hemlig uppgift och olovlig underrättelseverksamhet. Lagengäller också försök, förberedelse och stämpling till deuppräknade brotten om sådan gärning är belagd med straff.1952 års lag innehåller, som nämndes, tilläggs- ochundantagsbestämmelser till den grundläggande regleringen i RB ifråga om staffprocessuella tvångsmedel. Olikheten mellanregleringen i RB och lag kan anges på följande sätt.När det gäller de s.k. personella tvångsmedlen -- främsthäktning och anhållande -- ger lag möjlighet att ivissa fall hålla en person häktad än vadsom är tillåtet enligt de allmänna reglerna i RB. Det gäller densituationen att utredningen ännu inte nått så långt att denhäktade kan anses vara "på sannolika skäl misstänkt" förbrottet. Häktning kan i det fallet ske trots att vederbörandeendast är "skäligen misstänkt", s.k. utredningshäktning. 1952års lag ger utrymme för att låta sådan utredningshäktning fortgåunder ca , medan bara tillåter (2 § lag).Enligt lag kan ett skriftligt meddelande som avses i27 kap. 2 § andra meningen RB tas i beslag, även om det förbrottet är föreskrivet lindrigare straff än fängelse (3 §).Förordnande om kvarhållande av en postförsändelse m.m.enligt 27 kap. 9 § RB kan enligt lag i vissa brådskandefall meddelas av undersökningsledaren eller åklagaren (4 §).Enligt är det alltid rätten som beslutar i dessafall.De tidigare reglerna i 27 kap. 16 § RB om telefonavlyssninghar genom lagstiftning som trädde i kraft den 1 september 1989ersatts av bestämmelsen om hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning (27 kap. 18--24 §§ RB). ändrades 5 §i lag, som innehåller kompletterande regler, för attpassa in i det nya systemet (prop. 1988/89:124, JuU25, rskr.313, SFS 1989:650).Hemlig teleavlyssning innebär att samtal eller andratelemeddelanden som befordras av till och från visstelefonapparat eller annan teleanläggning i hemlighet avlyssnaseller upptas genom tekniskt hjälpmedel för återgivning avinnehållet i meddelandet. Förutom avlyssning av telefonsamtalkan tvångsmedlet således användas också för upptagning av annantelekommunikation än muntlig sådan, såsom telex, telefax ochdatakommunikation. Hemlig teleövervakning innebär att uppgifteri hemlighet lämnas av om samtal eller andratelemeddelanden som har expedierats eller beställts till ellerfrån en viss telefonapparat eller annan teleanläggning eller atten sådan anläggning avstängs för samtal eller meddelanden.Enligt RB får hemlig teleavlyssning användas om det förbrottet inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i tvåår och även vid brottsutredningar som rör försök, förberedelseoch stämpling till sådant brott. Som ytterligare förutsättningför hemlig teleavlyssning gäller att det skall föreligga skäligmisstanke om brottet och att åtgärden skall vara av synnerligvikt för utredningen. Tillstånd till hemlig teleavlyssningmeddelas av domstol på ansökan av åklagaren och skall gälla visstid, högst en månad för beslutet. Hemligteleövervakning får användas om det för brottet inte ärföreskrivet lindrigare straff än och vidnarkotikabrott med enbart fängelse i straffskalan. I övrigt ärförutsättningarna knutna till reglerna om hemlig teleavlyssning.1952 års lag ger i förhållande till RB utvidgade möjligheteratt använda hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning.Tillstånd till åtgärden får lämnas, även om det för brottet ärföreskrivet lindrigare straff än vad som krävs enligt RB.Åklagaren får i brådskande fall själv besluta om användning avtvångsmedlen. Har åklagaren gjort detta, skall anmälanofördröjligen göras hos domstolen, som skyndsamt skall prövaärendet.För en beskrivning av den praktiska tillämpningen avteleavlyssning i säkerhetspolisens verksamhet hänvisas till SOU1990:51 s. 88 f och där angivna läseställen.I motionerna yrkas avslag på regeringens förslag att 1952 årslag skall ges fortsatt giltighet . Motionärernahänvisar till att det inte är visat att det finns behov av denreglering som ges lag.I propositionen redovisas att säkerhetspolisen i en skrivelsetill anfört bl.a. att1952 års lag utgör en nödvändig grund för den verksamhet somsäkerhetspolisen bedriver och att det är av utomordentlig viktför dess fortsatta verksamhet att lagens giltighetstid förlängs.Föredragande statsrådet uttalar i propositionen att hon i likhetmed säkerhetspolisen anser att lagen fortfarande behövs och attdess giltighetstid bör förlängas.Utskottet vill för sin del först nämna att behovet av denreglering som lag innehåller inte ifrågasatts vid någottillfälle under riksdagsbehandlingen av frågorna om fortsattgiltighet av lagen alltsedan saken första gången behandlades avutskottet (JuU 1972:13). I utredningssammanhang har dettvärt om hävdats att det finns skäl att arbeta in bestämmelsernai RB. T.ex. utalar i sitt slutbetänkande att detnumera får anses vara visat att det föreligger ett permanentbehov av sådana särskilda möjligheter tilltvångsmedelsanvändning som lag tillhandahåller (se SOU1990:51 s. 145 och SOU 1984:54 s. 249). En annan sak är attkommittén förordar att frågan om samordning med RB bör anstå iavbidan på beredningen av andra förslag.Utskottet ansluter sig till justitieministerns ochsäkerhetspolisens bedömning. lag bör ges fortsattgiltighet i enlighet med regeringens förslag. Utskottet hemställeratt med bifall till proposition 1990/91:23 och medavslag på motionerna 1990/91:Ju9 och 1990/91:Ju10 antar det vidpropositionen fogade förslaget till lag om fortsatt giltighet avlagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel ivissa brottmål.Stockholm den 20 november 1990På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (),(), (), (), LarsSundin (fp), (), (), KristerSkånberg (mp), (), (),(), () och ().Särskilt yttrandeBerith () och () anför:När det gäller insyn i tillämpningen av 1952 årstvångsmedelslag, dvs. en del av säkerhetspolisens verksamhet,skall noteras att utskottet i sitt initiativärende omparlamentarisk kontroll i fråga om telefonavlyssning (JuU1981/82:54) från den där efterlysta årliga redovisningen tillriksdagen (jfr utskottets denna dag justerade betänkande1990/91:JuU6 om teleavlyssning m.m.) undantog sådana brottmålsom avses med lag. I detta hänseende uttalade utskottetatt utskottet härvidlag liksom eljest självt kan inhämta deninformation som anses behövlig (jfr prop. 1975/76:202 s. 26). Isammanhanget kan erinras om att utskottet vidövervägande av riktlinjer för statsmakternas styrning avsäkerhetspolisen -- där det bl.a. gällde återkommande beslut avriksdagen rörande organisatoriska frågor och frågor omverksamhetens inriktning -- uttalade att utskottet såsomdittills kan inhämta underlag för sitt ställningstagande isärskild ordning (1988/89:JuU21 s. 8). Det bör här också nämnasatt utskottet regelsmässigt med viss periodicitet brukat inhämtaupplysningar i här aktuella hänseenden vid besök hossäkerhetspolisen eller vid hearing med företrädare försäkerhetspolisen.Vi vill här framhålla att vi framgent avser att noggrantuppmärksamma frågan om den parlamentariska insynen isäkerhetspolisens arbete och därmed tillämpningen av 1952 årslag samt att vi i sådant syfte kommer att initiera besök avutskottet hos säkerhetspolisen.Det är mot den här tecknade bakgrunden som vi avstått från attyrka avslag på regeringens förslag om fortsatt giltighet av 1952års lag.