bet · GE01SoU3 · 1990-10-25 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet åtta motionsyrkanden omnarkotikafrågor som väckts under den allmänna motionstiden 1990.Samtliga yrkanden avstyrks.Utskottets m- och c-ledamöter reserverar sig gemensamt tillförmån för motionsyrkanden om snabbare ingripanden motsyntetiska narkotiska preparat, s.k. designade droger. Fp- ochmp-ledamöterna reserverar sig gemensamt till förmån förmotionsyrkanden om bl.a. föräldrarnas roll när det gäller detförebyggande arbetet inom narkotikaområdet. Mp-ledamotenreserverar sig också beträffande utskottets ställningstagandenär det gäller upplysning om tung narkotika. 1989/90:So213 av m.fl. (c) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förhindrande av att nya narkotiskapreparat sprids.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju607.1989/90:So226 av m.fl. (m) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förtecknandet av förbjudna narkotiskapreparat.1989/90:So272 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om uppförandet av kokain inarkotikaförteckningens grupp I.1989/90:So308 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom klassificering av syntetiska narkotiska preparat.1989/90:So316 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att medel bör anslås för att intensifieraupplysningen om framför allt de tunga narkotika som kommer inöver våra gränser,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förutsättningarna för föräldrar måsteförbättras för att medverka i det förebyggande arbetet inomnarkotikaområdet.1989/90:So317 av m.fl. (fp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett effektivare samarbete pånarkotikaområdet i ,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om information om tidiga symtom på missbrukbland ungdomar. Definition av narkotikaI tre motioner tar man upp vikten av att nya narkotiskapreparat snabbt klassificeras som narkotika och därmed fallerunder den strafflagstiftning som gäller. ärnarkotikalagstiftningen tillämpbar endast på de medel somantingen är föremål för kontroll enligt internationellaöverenskommelser som har biträtt eller finns intagna iförteckningar över vad som är att anse som narkotika.I motion So213 av m.fl. (c) hemställs attregeringen ges till känna vad som i motionen anförts omförhindrande av att nya narkotiska preparat sprids (yrkande7). Motionärerna hänvisar till att nya narkotiska preparatständigt introduceras på den illegala narkotikamarknaden iSverige och att denna utveckling måste hindras. De nyapreparaten måste snabbt klassificeras som narkotika och därmedomfattas av strafflagstiftningen.I motion So226 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om vad som i motionen anförts om förtecknandetav förbjudna narkotiska preparat (yrkande 8). Motionärernauppger att man genom att modifiera en molekyl i ett förbjudetnarkotiskt preparat kan behålla de narkotiska effekterna, menkomma runt förbudet genom att den kemiska sammansättningenförändras. Dessa preparat benämns ofta designer drugs, designadedroger. Tillverkarna och konsumenterna av dessa droger liggerhela tiden många steg före politikerna och lagstiftarna.Regeringen bör därför ge i uppdrag attprioritera den förteckning som fortlöpande förs i överförbjudna narkotiska preparat. Syftet med detta skall bl.a. varaatt snabbare täcka in de s.k. designade drogerna.I motion So308 av () hemställs attregeringen ges till känna vad som i motionen anförts omklassificeringen av syntetiska narkotiska preparat. På densvenska narkotikamarknaden tillkommer ständigt nya syntetiskanarkotikapreparat, dvs. sådana som är framställda på konstgjordväg i laboratorier, anför motionären. Genom en smärre ändring ipreparatets molekylkedja skapas lätt ett helt nyttnarkotikapreparat. För att det nya preparatet skallklassificeras som narkotika krävs att göromfattande laboratorietester. Dessa är enligt motionärenkostnadskrävande och tar tid, vilket gör att samhället först enrelativt efter det att preparatet kommit in på densvenska marknaden kan förbjuda användningen av det. Motionärenanser det inte tillfredsställande att samhället på detta sättfår svårt att agera kraftfullt mot narkotikahandeln ochnarkotikabruket.I 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) definieras narkotika somläkemedel eller hälsofarliga varor med starkt vanebildandeegenskaper eller varor som med lätthet kan omvandlas till varormed sådana egenskaper, och som därför antingen är föremål förkontroll enligt en internationell konvention som harbiträtt, eller som av regeringen har förklarats skola anses somnarkotika.Sverige har biträtt två beträffande narkotika,såvitt nu är av intresse, dels allmännanarkotikakonvention (den s.k. Single Convention), medändringsprotokoll , dels konvention ompsykotropa substanser. I listor som fogas till konventionernaoch som fortlöpande revideras finns upptagna de ämnen som ärföremål för internationell kontroll.I förordningen (1983:366, ändrad och omtryckt 1989:790) om attvissa substanser skall anses som narkotika har regeringenangivit de ytterligare substanser som skall anses som narkotikaenligt narkotikastrafflagen. Dessa indelas i centralstimulerandemedel, hallucinogener, smärtstillande medel samt sömnmedel ochlugnande medel.I brottsförebyggande rådets (BRÅ) promemoria Narkotikabrott(PM 1982:2) diskuterades definitionen av narkotika. Ipromemorian (s. 75--78) angavs att den nuvarandebegreppsbestämningen av narkotika visserligen skapar klarhetangående vilka ämnen som faller under narkotikalagstiftningenmen att den är behäftad med en uppenbar svaghet. Nya narkotiskapreparat framställs efter hand och kan spridas ganska snabbt.Straffansvar kan då först bli aktuellt sedan preparatetuttryckligen förklarats vara narkotika. Härigenom kan densituationen uppstå att även starkt straffvärda förfaranden kanfalla utanför det straffbara området.I promemorian anfördes vidare att om man inom ramen förgällande narkotikastrafflag vill täppa till den nu diskuteradeluckan detta inte kan ske endast genom en förändring avnarkotikabegreppet. Härigenom skulle nämligen en mängd intestraffvärda fall komma att träffas. Vad som ligger närmast tillhands syntes enligt promemorian i stället vara att kompletteranarkotikabrottsbestämmelsen med ett nytt stycke som riktar sigmot vissa kvalificerade förfaranden med beroendeframkallandemedel som inte faller in under det formella narkotikabegreppet.Redan en sådan komplettering skulle dock kräva ingåendeöverväganden angående såväl hur aktuella ämnen (alkohol bordeexempelvis inte omfattas) som förfaringssätt borde avgränsas.Med hänsyn till att några påtagliga nackdelar med nuvarandeordning ännu inte visat sig ansågs det inte påkallat att närmareutreda frågan. Några förslag lades därför inte fram ipromemorian.Riksdagen har tidigare i flera sammanhang behandlat frågan omdefinitionen av narkotika. Olika motionärer har då ansett dennuvarande uppräkningsdefinitionen vara behäftad med svagheteroch har i stället efterlyst en mer generell definition avnarkotika.I betänkandet SoU 1986/87:22 (s. 12--14) behandlade utskotteten motion med likartat innehåll som de nu aktuella. Utskottetinhämtade därvid uppgifter om s.k. designer drugs,"skräddarsydda" droger, vid en hearing med företrädare förjustitie-och socialdepartementen samt socialstyrelsen.Utskottet hänvisade vidare till en utförlig behandling av frågani betänkandet SoU 1985/86:17 (s. 27--29) då utskottet bl.a.redogjorde för den diskussion om narkotikadefinitionen som förtsi BRÅs ovannämnda promemoria Narkotikabrott. I sistnämndabetänkande gjorde utskottet bedömningen att det fanns klarafördelar med en uppräkningsdefinition av den typ som förnärvarande tillämpas då en sådan definition gör att det ärmöjligt för var och en att skaffa sig kunskap om ifall ett visstämne är narkotika eller inte. Definitionen är dessutom enkel ochjuridiskt exakt och därigenom tillfredsställande urrättssäkerhetssynpunkt. Utskottet ansåg att beredskapen för attmöta en situation då det på den svenska marknaden uppträder nyanarkotiska ämnen eller preparat var god. Utskottet anförde ocksåatt oavsett vilken narkotikadefinition som tillämpas måsteenligt utskottets mening krav uppställas på en klaridentifiering av ett ämne innan någon kan ställas till ansvarför befattning därmed. Mot bakgrund av det anförda ansågutskottet att det inte fanns skäl att utredanarkotikadefinitionen och avstyrkte aktuella motioner såvälvåren 1986 som 1987.Våren 1988 anförde utskottet med anledning av en liknandemotion att utvecklingen av nya narkotiska ämnen måste följas medstor uppmärksamhet, men att det inte fanns anledning till ettändrat ställningstagande i fråga om narkotikadefinitionen(betänkande SoU 1987/88:17, s. 32, res. vpk).Här kan nämnas att statens kriminaltekniska laboratorium, SKL,år l988 föreslagit att se över narkotikaförteckningen ochdärvid inkludera i första hand olika amfetaminanaloger. Syftetmed en sådan översyn skulle vara att möjliggöra ingripanden mots.k. designer drugs.Inom läkemedelsverket har påbörjats en genomgång ochomarbetning av narkotikaföreskrifterna. Enligt vad utskotteterfarit diskuteras bl.a. den av SKL aktualiserade frågan isamband därmed.I antogs en lagstiftning mot analoga substanser,the Controlled Substance Analogue Enforcement Act, som riktarsig mot designer drugs. Motsvarande lagstiftningar finns ocksåpå och i Storbritannien.1983 års läkemedelsutredning föreslog ingen ändring avnarkotikadefinitionen i sitt betänkande SOU 1987:20. Enligt vadutskottet erfar kan frågan om definitionen av narkotika ändåförväntas bli behandlad i en kommande proposition med anledningav betänkandet.Utskottet delar motionärernas uppfattning att samhället måsteha en god beredskap för de tillfällen då det uppträder nyanarkotiska ämnen och preparat på marknaden, så att intenarkotikakontrollen kringgås. måstenarkotikadefinitionen vara tillfredsställande urrättssäkerhetssynpunkt.Som framgått av den här lämnade redovisningen har bådeläkemedelsverket och uppmärksamheten riktadpå hithörande frågor. Enligt utskottets mening bör det översyns-resp. lagstiftningsarbete som pågår avvaktas innan tarnågot initiativ beträffande narkotikadefinitionen. Utskottetavstyrker därför motionerna So213 (c) yrkande 7, So226 (m)yrkande 8 och So308 (s).Klassificering av narkotikaI motion So 272 av () och () begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som imotionen anförts om uppförandet av kokain inarkotikaförteckningens grupp I. Motionärerna anför att kokainenligt gällande praxis, grundad på ett utslag från högstadomstolen 1983, är att betrakta som farligare än amfetamin, meninte lika farligt som heroin. Högsta domstolens bedömninggrundade sig på en sammanvägning av uppfattningar ochdokumentation från det tidigare åttiotalet. Enligt motionärernahar emellertid forskningen redovisat en radskrämmande rön om kokain som motiverar att kokainet jämställsfullt ut med heroin i farlighetshänseende och därmed vidstraffmätningen vid narkotikabrott. Ett sätt för lagstiftarenatt göra detta är, enligt motionärerna, att överföra kokainettill narkotikaförteckningen I, som i övrigt upptar bl.a. heroinoch LSD. Den ringa medicinska användning av kokain som alltjämtförekommer inom sjukvården, bl.a. som lokalbedövningsmedel vidögonoperationer, kan helt undvaras, eftersom kokainet där kanersättas av syntetiska medel.Enligt 8 § andra stycket narkotikastrafflagen meddelarregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer föreskrifterom innehav av och annan befattning med narkotika för medicinskteller vetenskapligt ändamål. Enligt 1 § narkotikaförordningen(1962:704) åligger det läkemedelsverket att låta upprätta ochkungöra förteckningar över narkotika. Närmare föreskrifter omutlämnande av narkotiska läkemedel meddelas enligt 6 § 2 mom. avläkemedelsverket.I läkemedelsverkets föreskrifter om förteckningar övernarkotika (SOSFS 1987:2, numera LVFS 1990:47) preciseras vad somavses med narkotika. Föreskrifterna upptar fem förteckningar därolika preparat finns uppräknade. Förteckningarna bygger på vadsom skall utgöra narkotika enligt bl.a. den ovan nämndaförordningen l983:366 (se s. 3). Förteckningarna angerförutsättningarna för den vetenskapliga och medicinskaanvändningen av de preparat som omfattas av narkotikakontrollen.Enligt läkemedelsverkets narkotikakungörelse (MF 1972:30, numeraLVFS 1990:45) får de i förteckning I upptagna varorna inteinföras eller utföras eller här tillverkas, saluhållas elleröverlåtas. I förteckning I ingår, som framgår av motionen, bl.a.heroin och LSD. kan dock ge tillstånd attanvända dessa varor för medicinsk och vetenskaplig forskning. föreskrifter (SOSFS [M] 1984:16, numera LVFS1990:27), om förordnande och utlämnande av läkemedel från apotekm.m. (receptföreskrifterna), finns närmare föreskrifter omförordnande av narkotiska läkemedel. Av 4 § receptföreskrifternaframgår att narkotika som upptagits på förteckningarna II--V kanfå förordnas med iakttagande av olika säkerhetsföreskrifter.För närvarande finns kokain upptaget på narkotikaförteckningII, dvs. kokain kan under vissa betingelser förskrivas somläkemedel.Motionsyrkanden med liknande syfte som det nu aktuella harbehandlats av utskottet i betänkandena SoU 1983/84:20,1984/85:8, 1984/85:14 och 1985/86:17. Utskottet har därvidkonstaterat att kokainberedningar används som läkemedelbara i ett mycket litet antal fall, men att de i dessa fall harstor betydelse. Utskottet har vidare understrukit att denstraffrättsliga bedömningen av ett narkotikabrott inte ärberoende av på vilken av narkotikaförteckningarett preparat finns uppfört och att en strängare straffrättsligklassificering av t.ex. kokain torde förutsätta en ändring inarkotikastrafflagen.I betänkandet 1985/86:17 delade utskottet motionärens oro förkonsekvenserna av ett ökat kokainmissbruk. Enligt vad utskottetdå erfarit fanns det dock inget som tydde på attreceptförskrivet kokain fått icke avsedd spridning. Utskottetpåpekade vidare att narkotikaförteckningar baraangav förutsättningarna för legal användning av narkotiskapreparat för vetenskapliga eller medicinska ändamål. Denstraffrättsliga bedömningen av illegal befattning med narkotikaskedde med utgångspunkt i narkotikastrafflagen och dendomstolspraxis som utvecklats på det området. Utskottet sågdärför inte anledning att av narkotikapolitiska skäl föra överkokain till narkotikaförteckning I och därmed hindra denvisserligen begränsade medicinska användning som socialstyrelsenfortfarande bedömde befogad. Utskottet förutsatte attsocialstyrelsen fortlöpande prövade om det fanns skäl att företaändringar i förteckningarna.Den då aktuella motionen avstyrktes med hänvisning härtill.Enligt vad utskottet inhämtat från läkemedelsverket anses detfortfarande befogat med en viss medicinsk användning av kokain.Det är därför inte aktuellt att överföra kokaintill narkotikaförteckning I.Utskottet vidhåller med hänvisning härtill sitt tidigareställningstagande och avstyrker motion So272 (c). Liksomtidigare utgår utskottet från att läkemedelsverket fortlöpandeprövar om det finns skäl att företa ändringar i förteckningarna.Upplysning om tung narkotika, m.m.I motion So 316 av m.fl. (mp) begärs etttillkännagivande om att medel bör anslås för att intensifieraupplysningen om framför allt den tunga narkotika som kommerin över våra gränser (yrkande 1). Motionärerna anser ocksåatt förutsättningarna för föräldrar att medverka i detförebyggande arbetet inom narkotikaområdet måste förbättras(yrkande 3).Enligt motionärerna är risken stor att ungdomar som tidigareanvänt hasch och/eller marijuana går över till allt tyngredroger. Narkotikatillverkningen måste därför följas specielltnoga för att undvika en upptrappning av tung narkotika på densvenska marknaden. Motionärerna anser det viktigt att föräldrar,skolpersonal och annan personal i ungdomsverksamheten kännertill verkan och konsekvenserna av de tunga narkotikapreparat somnu introduceras. Föräldrarna måste också få möjligheter attengagera sig i samhällsarbetet med att förebygganarkotikamissbruk.I motion So317 av m.fl. (fp) hemställsatt regeringen ges till känna vad som i motionen anförts ominformation om tidiga symtom på missbruk bland ungdomar(yrkande 8). Enligt motionärerna behövs information tillföräldrar, lärare och andra som möter ungdomar om hur man sertidiga symtom på missbruk och om vart man kan vända sig för attfå råd och hjälp. Motionärerna pekar också på vikten av attstärka föräldrarnas roll när det gäller de förebyggandeinsatserna, bl.a. bör föräldrarna få kunskap om hur maninformerar om droger och andra ,, är ett organ för folkrörelserna med uppgift främst attförmedla basfakta på drogområdet, följa drogutvecklingen ochsprida information om förändringarna.Enligt CANs Rapport 90, Alkohol- och narkotikautvecklingen iSverige, har antalet beslag av framför allt centralstimulantiaoch cannabis ökat mellan åren l986 och l989. Indikationer finnspå att också tillgången på amfetamin och cannabis ökat.Under de senaste åren har nyrekryteringen av heroinmissbrukarebedömts vara liten. Antalet heroinbeslag har dock ökat stadigtfrån l986 till 1987, l988 och l989.Antalet kokainbeslag var under 30, 48, 78 och 101. Denbedömning som kan göras med utgångspunkt i inrapporteringen frånuppgiftslämnarna i CANs regionala rapporteringssystem tyder påatt såväl kokaintillgången som missbruket av kokain har ökat.Enligt CAN pekar data på att nyrekryteringen av unga tillnarkotikamissbruk har minskat . Förutomminskningar i andelen skolungdomar och värnpliktiga som prövatnarkotika har såväl andelen som antalet yngre personer sommisstänkts och lagförts för narkotikabrott minskat.Vissa indikatorer antyder enligt CAN att det tunganarkotikamissbruket ökade mellan l979 och l982, att det minskademellan l982 och l986 och att det har ökat under de senaste åren.CAN påpekar att det emellertid är oklart i vilken utsträckningdessa förändringar är reella och i vilken utsträckning deåterspeglar ändrade förhållanden när det gäller resurser tillnarkotikabekämpning, praxis och annat som påverkar statistiken.Under alla förhållanden är den aktuella nivån tillräckligt högför att inge oro, anser CAN. Det tunga narkotikamissbruketligger -- trots den nedgång som förefaller ha skett mellanåren l982 och l985 -- troligen på en något högre nivå än vad detgjorde enligt den totalundersökning som genomfördes avUtredningen om narkotikamissbrukets omfattning ().Regeringen tog l989 initiativ till en ny offensivför att stärka den nationella kampen mot narkotikan. Enaktionsgrupp mot narkotika inrättades, bestående av cheferna förberörda myndigheter, företrädare för kommun- ochlandstingsförbunden och ordförandena för den s.k. Athenagruppen,och för regeringens samordningsgrupp förnarkotikafrågor (SAMNARK).Gruppen skall ta initiativ för att stärka det arbete motnarkotika som bedrivs av statliga myndigheter, kommuner,landsting och olika organisationer. Högsta prioritet skall gesåt preventiva åtgärder inom olika områden. Insatser mot kokainoch andra nya preparat liksom insatser mot narkotikahantering pågatunivå skall uppmärksammas särskilt. Gruppen skall ocksåanalysera hur samhällets samlade resurser används i kampen motnarkotika.Motionärerna i motion So316 (mp) begär medel till enintensifierad upplysning om framför allt tung narkotika (yrkande1). Utskottet konstaterar att det har genomförtsen stor satsning mot narkotikamissbruket. Den nya aktionsgruppmot narkotika som tillsattes skall ge högstaprioritet åt preventiva åtgärder inom olika områden. Den skallockså, som ovan nämnts, särskilt uppmärksamma insatser motkokain och andra nya preparat. Vidare har regeringen tillsattden s.k. Athenagruppen, som initierar olika drogförebyggandeverksamheter och opinionsbildande insatser. Utskottet utgår frånatt Athenagruppen kommer att överväga bl.a. informationen omtung narkotika. Någon åtgärd från sida med anledningav motionen behövs därmed inte. Motion So316 (mp) yrkande 1avstyrks alltså.Socialstyrelsen har det samlade ansvaret för den statligadroginformationen. Styrelsen har utarbetat ett långsiktigtprogram för detta område, Strategi för droginformation(redovisar, l986:13). Strategin behandlar bl.a.mål och riktlinjer för droginformation, drogförebyggandeaktiviteter, drogupplysning för olika målgrupper ochfolkrörelsernas insatser. Där understryks bl.a. (s. 24--25)föräldrarnas, särskilt tonårsföräldrarnas, viktiga roll när detgäller drogförebyggande insatser. Föräldrarna är oftast de somär närmast sina barn och som har störst möjlighet att påverkadem, både genom sitt eget beteende och sina attityder ochkunskaper, anförs det i strategin. Föräldrarna behöver dock godkunskap om identitetsutvecklingen och frigörelseprocessen undertonåren och faktakunskaper om alkohol och olika narkotiskapreparat. Denna faktainformation bör enligt socialstyrelseninnehålla information om lagstiftningen, preparaten och metoderför hur dessa frågor kan tas upp. Huvudansvaret för attföräldrar får kontinuerlig information åvilar socialstyrelsen.Enligt styrelsen måste också , , ochlänsskolnämndernas ANT-kontaktpersoner ansvara för att föräldraroch barn får information på föräldramöten. Viktigaorganisationer i detta sammanhang är enligt socialstyrelsenRiksförbundet och Skola och framhåller vidare att kommunerna har viktigauppgifter när det gäller informationen till föräldrarna och attde även har möjlighet att påverka fritidsutbudet för barn ochungdom.Socialstyrelsen gav år l983 ut -- en faktaskrift omhasch -- till tonårsföräldrar. och har följt upp boken på detlokala planet. Dessutom har styrelsen givit utNarkotikaboken (1990:22) i syfte att förmedlagrundläggande kunskaper om olika narkotiska preparat och deraseffekter.Athenagruppen har utkommit med -- om droger, ungdomar och utmaningen att vara förälder.Boken, som är avsedd att användas bl.a. i studiecirklar och påklassmöten, handlar om föräldrarnas roll i kampen motdrogmissbruk.En motion (mp) med samma lydelse som den nu aktuella So316yrkande 3 behandlades av utskottet (betänkandetl989/90:SoU 2 s. 43). Utskottet instämde i motionärernasuppfattning att förutsättningarna borde förbättras för föräldraratt medverka i det förebyggande arbetet på drogområdet. uttalat med anledning av denna och flera andradrogpolitiska motioner gavs regeringen till känna.Utskottet vidhåller sin inställning att det är viktigt attföräldrarna engageras i det drogförebyggande arbetet. Även isocialstyrelsens Strategi för droginformation understryksföräldrarnas, särskilt tonårsföräldrarnas, betydelsefulla rollnär det gäller drogförebyggande insatser. Athenagruppen harnyligen utarbetat ett särskilt informationsmaterial riktat tillföräldrar om deras roll i kampen mot drogmissbruk. Medhänvisning härtill och till det tillkännagivande riksdagengjorde avstyrks motionerna So316 (mp) yrkande 3 ochSo317 (fp) yrkande 8.Det nordiska samarbetet på narkotikaområdetI motion So317 av m.fl. (fp) begärs etttillkännagivande av vad som i motionen anförts om etteffektivare samarbete på narkotikaområdet i (yrkande6). För att komma åt narkotikamissbruket och narkotikahandelnkrävs, enligt motionärerna, insatser både internationellt ochnationellt. Ökad tullkontroll är en betydelsefull åtgärd. Redaninom behövs ett effektivare samarbete. Motionärerna anföratt den danska gränsen, som är yttre gräns i det nordiskaviseringsområdet, är särskilt viktig att bevaka. Enligtmotionärerna bör i kräva ett gemensamtagerande när det gäller att hindra införsel av narkotika till denordiska länderna.De nordiska länderna samarbetar i kampen motnarkotikamissbruket. Detta sker dels i form av ett samarbetemellan tull- och polisväsendena, dels i form av utbyte averfarenheter inom förebyggande arbete, vård och behandling samtinom kriminalvården.År l984 rekommenderade det nordiskaministerrådet att utarbeta en nordisk handlingsplan motnarkotika.