bet · GE01UU4 · 1990-10-18 00:00:00 — I yrkande 14 imotion U637 föreslås att aktivt skall verka för attkärnkraften avvecklas globalt samt att uppgiftfortsättningsvis skall vara att verka för kärnkraftensavveckling.Utskottet konstaterar att samarbetet inom mellan de drygt110 medlemsstaterna koncentreras till verifiering av åtagandenom fredlig användning av kärnenergi (s.k. safeguards),samordning och förmedling av rekommendationer i kärnsäkerhets-och strålskyddssammanhang samt samordning och förmedling avbistånd inom kärnenergiområdet. Genom sitt kontrollsystem förverifiering av medlemsländernas åtaganden att inte utvecklaeller förvärva kärnvapen blir ett viktigt instrument ifreds- och nedrustningspolitiken. fäster stor vikt viddenna del av verksamhet, men majoriteten av är och dessa länder kräver att få ta delav den tekniska utvecklingen på kärnenergiområdet iindustriländerna. Detta intresse är i huvudsak inte koncentrerattill kärnkraften som sådan, utan mer till områden somisotopanvändning inom jordbruk, medicin, livsmedelsteknik,ekologi och strålskydd. Huvuddelen av bistånd inriktastill just sådan verksamhet. Skulle detta bistånd inte bibehållasfinns en uppenbar risk för att flera av dessa länder drar sig urIAEA:s icke-spridnings- och säkerhetsarbete. skulle därmedförsvagas som organisation och arbetet med att förhindraframtida kärnkraftsolyckor kompliceras. Några reellaförutsättningar för att ändra i den riktningmotionärerna önskar torde på grund av det ovan fördaresonemanget inte finnas.Motion U406 (mp), yrkande 9 i motion U414 (mp), yrkande 5 imotion U424 (c), yrkandena 1 och 2 i motion U427 (v), motionU428 (c) samt yrkande 14 i motion U637 (mp) avstyrks därför.Sambandet mellan kärnkraft och kärnvapen uppmärksammas avmotion 1989/90:U424, i vars yrkande 4 begärs att regeringen iinternationella fora aktualiserar detta problem. Motionärernaanser att bör ta initiativ till internationella åtgärderför att förhindra spridning av kärnvapen via kärnkraftsteknikoch kärnkraftsavfall.Det är enligt utskottets bedömning utan tvivel så att dencivila kärnkraftsproduktionen medför risker genom att den kanframställa klyvbart material som kan användas för vapenändamål.Sverige har länge drivit kravet på en effektivare kontroll avden civila kärnkraften och ett viktigt led i denna strävan äratt kärnvapenstaternas civila verksamhet underkastas sammakontroll som icke-kärnvapenstaternas. 26 FN-medlemmar stårfortfarande utanför NPT, bl.a. tröskelstaterna samtkärnvapenstaterna och . Genom kan de anslutnaicke-kärnvapenstaternas hela kärnenergiverksamhet kontrolleras.Sverige arbetar aktivt för att de möjligheter till kontroll somorganisationen erbjuder skall utnyttjas effektivt.Yrkande 4 i motion U424 får därmed anses besvarat.I yrkande 8 i motion U414 (mp) föreslås att bör krävaen omformulering av icke-spridningsavtalet i syfte att göratexten förenlig med beslut att avveckla kärnkraften.Utskottet konstaterar att varje ändringsförslag avicke-spridningsfördraget (NPT) riskerar att öppna avtalstextenför ytterligare ändringsförslag. En rad länder, inte minst mångautvecklingsländer, som är positiva till fördragets artikel IV,mom. 2 om samarbete och bistånd, kan snarare komma att kräva attdetta utvidgas om avtalstexten öppnas för ändringsförslag.Utfästelserna om samarbete och bistånd har för många ländervarit den främsta anledningen till att de har anslutit sig tillNPT. Finner de i ett sådant läge inte gehör för sina krav finnsen uppenbar risk att de drar sig ur icke-spridningsregimen.Ändringar i fördragstexten kan endast ske genommajoritetsbeslut. I realiteten har ändringsförslag småmöjligheter att godkännas, eftersom de anslutna staterna haralltför motstridiga intressen på väsentliga områden. Ett exempelpå en splittrande fråga är förlängningen av NPT, där vissau-länder, till skillnad mot bl.a. depositariestaterna, anser attfördraget löper ut . Att i detta läge framföraändringsförslag skulle bidra till att fördragets och helaicke-spridningsregimens framtid äventyras.Med det anförda avstyrker utskottet därför yrkande 8 i motionU414 (mp).I yrkande 10 i motion U424 (c) föreslås att internationellaförhandlingar syftande till förbud mot kryssningsmissiler såsnart som möjligt skall komma till stånd.Utskottet konstaterar att kryssningsmissiler utgör ett inslagi den internationella kärnvapenarsenalen som är ägnat att väckasärskild oro, av de skäl som anförts i motionen.Kryssningsmissilerna är till skillnad mot ballistiska missilerlågtflygande vapenbärare som inte går i kulbanor, utan styrs somförarlösa flygplan. Ett särskilt problem är de sjöbaserademissilerna (SLCM), som har utgjort en av de svåraste frågorna iSTART-förhandlingarna. Som utskottet i ett tidigare betänkande(1989/90:UU6) har konstaterat har i många sammanhanguttryckt oro inför de problem som är förknippade med SLCM.Utskottet ser med tillfredsställelse på det faktum att FörentaStaterna och vid bilaterala utrikesministermötendet diskuterat även de sjöbaseradekryssningsmissilerna. En komplicerande omständighet äroenigheten beträffande möjligheter till verifikation vad gällerdenna vapentyp. En överenskommelse om att ömsesidigt redovisaantalet sjöbaserade kryssningsmissiler har emellertid nåtts.Sverige har i många sammanhang uttryckt oro inför de problemsom är förknippade med SLCM. Utskottet konstaterar att det ärotillfredsställande om den överenskomna uppläggningenleder till att behandlingen av frågan om SLCM ytterligarefördröjs. har i UNDC drivit på för att föra upp frågornaom marin kapprustning, bland vilka SLCM ingår, på dagordningen.Som utskottet redovisat ovan i anslutning till motionerna omkärnvapen ombord vid örlogsbesök har nukleära SLCM åtminstonediskussionsvis ifrågasatts i den debatt som har börjat förasbland amerikanska fackmän om möjligheten att tänka sig denamerikanska flottan utrustad med endast strategiskaballistiska kärnvapen. Utskottet stödjer självfallet regeringensförsök att vinna gehör för nödvändigheten av en överenskommelseom samtliga typer av kryssningsmissiler.Yrkande 10 i motion U424 får därmed anses besvarat.Sedan 1925 råder ett internationellt förbud mot användning avkemiska och biologiska vapen. Detta förbud kompletterades1972 med en konvention mot såväl utveckling som produktion ochlagring av biologiska vapen. Konventionen har i dagundertecknats av 110 stater. Överenskommelsen av 1972 tillåterdock att forskning av försvar mot biologiska vapen får utföras.Det innebär att den kunskap som erhålls i denna forskningnaturligtvis kan användas även i destruktiva syften. I yrkandena7 i motion U405 (m) och 2 i motion U422 (c) uppmärksammas derisker som finns förknippade med den nya biotekniken. I denförra motionen pekas främst på hybrid-DNA-tekniken, ochmotionärerna föreslår att den iinternationella fora bör verka för att få till stånd en bättreoch effektivare internationell konvention mot biologiska vapen.I den senare motionen hänvisas till motion 1989/90:Jo617 ochföreslås att regeringen tar initiativ till att biotekniken ejskall utnyttjas för offensiva militära syften.År 1986 ägde en andra granskningskonferens om 1972 årskonvention rum i , i vilken deltog aktivt.Slutdokumentet från denna konferens innehåller procedurer förverifikation och klagomål samt vissa konkreta åtgärder somsyftar till att stärka förtroendet för efterlevnaden avkonventionen. verkar för att flera stater skall delta iinformationsutbytet om den forskning som förekommer på dettaområde. Vid granskningskonferens överenskoms om ettsådant utbyte på frivillig basis.Utskottet måste med beklagande konstatera att flertalet partertill konventionen alltjämt avstår ifrån att dela med sig av sinaerfarenheter, även om samtliga permanenta medlemmar i deltar i detta utbyte. En tredjegranskningskonferens kommer att hållas . Utskottetdelar motionärernas syn i vad avser det angelägna i attåstadkomma en effektivare konvention om biologiska vapen samtatt biotekniken inte skall utnyttjas för offensiva militärasyften. Den kommande granskningskonferensen blir ett lämpligttillfälle att driva arbetet för dessa mål vidare.Med det anförda får yrkande 7 i motion U405 (m) och yrkande 2i motion U422 (c) anses besvarade.I CD pågår förhandlingar om förbud mot utveckling,framställning och lagring av kemiska vapen samt förstöring avredan existerande kemiska vapen och anläggningar.Förhandlingarna har gjort betydande framsteg,och en konvention borde kunna slutföras om depolitiska hindren härför kunde undanröjas. Under åretsförhandlingar i har emellertid arbetet påen konvention kommit att kompliceras. Som har nämnts ibetänkandet har ett gemensamt amerikansk-sovjetiskt förslag omen specialkonferens efter konventionens ikraftträdandeskapat debatt och lett till kritik från flera andra stater. ÄvenSverige anser att den vetorätt förslaget i praktiken förespråkarför stater som innehar kemiska vapen är olämplig.En komplikation har också tillstött genom invasion avKuwait detta år. Såväl tidigareanvändning av kemiska vapen, gentemot och internt mot egnafolkgrupper, som den irakiska ledningens uttalanden underKuwaitkrisen har visat hur angeläget det är att förhindra att enstat utvecklar de i produktionsprocessen betydligt enklarekemiska vapnen som ett möjligt alternativ till kärnvapen.I yrkande 6 i motion U405 (m) uppmärksammas attkemivapenfrågan tenderar att utveckla sig till ettnord-sydproblem. Motionärerna argumenterar att en framtidakonvention inte får ta samma form som icke-spridningsavtalet,eftersom industriländerna -- vad de kemiska vapnen beträffar --inte på samma sätt strävar efter exklusiv rätt att inneha dessavapen och därmed inte nödvändiggör "kompensationsrätt" föru-länderna till motsvarande fredliga teknologi. Enligt yrkande5 i motion U418 (fp) har genom sitt ordförandeskap i densärskilda förhandlingskommittén om de kemiska vapnen i CD ettsärskilt ansvar att driva frågan om en framtida konventionvidare.Utskottet konstaterar att de två med consensus antagnaresolutionerna i om att arbetet med enkonvention snabbt skall slutföras har lagt grunden till enberättigad optimism. De praktiska förslagen om förstöring avexisterande kemiska vapen som överenskommits bilateralt harockså bidragit till en positiv bild. Även om de två stormakternafortfarande önskar behålla av nuvarande arsenaler och dettai sig komplicerar förhandlingarna om en konvention, måsteutskottet uttrycka sin tillfredsställelse med att 98 %av nuvarande innehav på detta sätt skulle försvinna. Trots attde politiska problemen har försvårat arbetet har förhandlingarnaändå framtvingat klara ställningstaganden från i stort sett allaviktigare inblandade stater. Utskottet konstaterar att krisen iPersiska viken har aktualiserat såväl faran med användningen avkemiska vapen som behovet av fullständig kontroll över denna typav vapen, vars produktion är alltför lättillgänglig.Risken för spridning av kemiska vapen till allt fler länder ärfortfarande stor, och utskottet anser därför att det ärnödvändigt att arbetet i bedrivs medfortsatt intensitet.Yrkande 6 i motion U405 resp. yrkande 5 i motion U418 fårdärmed anses besvarade.I yrkande 7 i motion U418 (fp) föreslås att den svenskaregeringen som ett led i tillkomsten av förtroendeskapandeåtgärder skall intensifiera arbetet med att söka begränsa demarina rustningarna. I yrkande 6 i motion 1989/90:U424 (c)begärs att regeringen lägger fram förslag till konkreta åtgärderför att förhindra marin rustning, och i yrkande 2 (delvis) imotion U402 (s) begärs att regeringen skall verka för en marinavrustning av alla fartyg.Utskottet konstaterar att den internationella diskussionen omde rustningsfrågorna förs främst i (). har betonathur angeläget det är att inleda internationella förhandlingar ommarin nedrustning och förtroendeskapande åtgärder. redovisat ovan i samband med motionerna om örlogsbesökkan bland svenska initiativ nämnas ett förslag om ettmultilateralt avtal för förhindrande av incidenter till havs ochett moderniserat protokoll för användning av havsminor.Tillsammans med och presenterade vid1990 års UNDC-session ett arbetspapper med konkreta förslag tillnedrustnings- och förtroendeskapande åtgärder på det marinaområdet. Detta arbetspapper konstaterar bl.a. att den relativabetydelsen av konventionella vapen och kärnvapenbestyckadestyrkor till sjöss ökar som ett resultat av den prioritet somges i nedrustningsförhandlingarna till reduktionen av luft- ochlandbaserade styrkor. Arbetspapperet påpekar också attkärnvapenmakterna borde ompröva sin praxis att varken bekräftaeller förneka närvaron av kärnvapen ombord specifika fartyg vidspecifika tidpunkter. Vidare tas problemen med de sjöbaseradekryssningsmissilerna och fartyg drivna med kärnenergi upp.Sverige har också betonat hur angeläget det är att inledamultilaterala förhandlingar kring dessa frågor i bl.a. CD.Med det anförda anser utskottet yrkande 7 i motion U418 (fp),yrkande 6 i motion U424 (c) och yrkande 2 i denna del i motionU402 (s) besvarade.Enligt motion U418 (fp) har den internationellavapenhandeln nått oroväckande proportioner. Motionärernavänder sig mot att en stor del av denna inte sker i öppnaformer. I motionens yrkande 8 föreslås att bör kunnamedverka till att utarbeta en konkret modell för ett system förregistrering, kontroll och begränsning av den internationellavapenhandeln.Utskottet konstaterar att tidigare () harmedverkat till att en resolution antogs av FN:sgeneralförsamling angående internationella vapenöverföringar.Resolutionen uppmanar medlemsstaterna till att bl.a. stärka sinanationella system för övervakning och kontroll av dessatransaktioner. Två utredningar, tillsatta av regeringen ,har haft i uppdrag att dels se över krigsmaterielpolitiken istort, dels granska klassificeringen av krigsmateriel.Betänkanden från dessa utredningar har varit föremål för enomfattande remissbehandling . Förslag till nylagstiftning förbereds av regeringen. Utskottet anser detangeläget att dessa frågor utsätts för en grundlig diskussion.Därmed betraktar utskottet yrkande 8 i motion U418 (fp) sombesvarat.I yrkande 6 i motion U418 (fp) föreslås att skallverka för att anslutningen till det system som har utarbetatsinom FN:s ram för redovisning och rättvisande jämförelsermellan militärutgifter i olika länder utvidgas ytterligare.Ökad information om länders militära utgifter är enligtutskottets mening en viktig komponent i insamlandet av objektivmilitär information och bidrar till ökat förtroende mellanstater. har i FN uttryckt sitt starka stöd för dettainformationsutbyte, som med en bredare anslutning avSovjetunionen och de östeuropeiska länderna kommer attunderlättas. har som konstaterades i betänkande1989/90:UU6 uttalat sin beredskap att ansluta sig till dettarapporteringssystem så snart de tekniska förutsättningarnaföreligger. Utskottet förutsätter att regeringen även framgentinom FN verkar för en effektivisering av dettainformationsutbyte.Därmed får yrkande 6 i motion U418 anses besvarat.I yrkande 8 i motion U425 (v) föreslås att FN:s rollstärks i syfte att skydda små länder, att verka somförvarningsmekanism i konfliktområden och att koordinerainternationella miljö- och utvecklingsprojekt. Yrkandet föreslåräven att de kunskaper folkrörelserna besitter skall utnyttjasbättre.Utskottet konstaterar att stärkandet av FN är en hörnsten isvensk utrikes- och säkerhetspolitik. FN:s ansvar förnedrustningsarbetet är av största betydelse och är ett ansvarsom har tilldelats organisationen av dess medlemsstater.FN:s stadga definierar organisationens ändamål, däriblandfrämst att upprätthålla internationell fred och säkerhet.Utskottet kan med tillfredsställelse konstatera att FN:s rolldet har stärkts på detta område. agerande med anledning av invasion avKuwait har organisationen visat sig leva upp till det ansvar förinternationell fred och säkerhet som grundarna en gång avsåg.Tidigare nästan oprövade åtgärder under stadgans kapitel VII harkommit till användning för att beivra ett ovanligt grovt brottmot folkrätten. De fem ständiga medlemmarna av FN:s säkerhetsrådagerar nu enigt och beslutsamt för att återställa fred ochsäkerhet i en strategiskt viktig del av världen.FN har haft en framträdande roll i Kambodjafrågan, där tankenär att fria och rättvisa val skall organiseras av FN och där defyra huvudfraktionerna i skall enas om företrädare iett högsta nationellt råd. självständighet är en storframgång för alla inblandade, däribland FN, som bidrog till attden utdragna processen kunde avslutas på ett tillfredsställandesätt. I har FN engagerat sig för att försökakomma till rätta med de långvariga och djupa politiska,ekonomiska och sociala konflikterna. I förhandlingarna mellan ElSalvadors regering och har FN spelat en centraloch konstruktiv roll.Som ovan anförts har FN:s roll kommit attstärkas i den riktning motionärerna föreslår. Det breda ochstarka folkliga stödet för nedrustningsfrågorna spelar en viktigopinionsbildande och pådrivande roll i arbetet för fred ochnedrustning. Genom har regeringen sedanlänge en fungerande dialog och ett viktigt informationsutbytemed folkrörelserna på detta område. Utskottet konstaterar attdessas kompetens tas till vara på olika sätt och att de i fleraavseenden utgör ett värdefullt komplement till regeringenspolitik.Utskottet anser därmed yrkande 8 i motion U425 (v) besvarat.I yrkande 10 i motion U414 (mp) föreslås att framtidamellanstatliga tvister som ej kan lösas genom förlikning skallöverlämnas till i förskiljedomsförfarande. Ett exempel på en sådan tvist är enligtmotionärerna u-båtskränkningarna på svenskt territorium.Sverige ställer sig allmänt positivt till att tvistlösningartas upp i den i . I fråga omubåtskränkningarna är det emellertid enligt utskottet intemöjligt, eftersom det inte finns någon definierad motpart. Detär vidare utskottets uppfattning att hänskjutning till domstoleni bör bedömas från fall till fall och inte genom enbindande princip.Yrkande 10 i motion U414 (mp) avstyrks därför.I motion U414 (mp), yrkande 11, anförs att invasion iPanama liksom den tidigare vietnamesiska invasionen av Kampucheaaktualiserar frågan huruvida det kan existera ettinternationellt ansvar som rättfärdigar intervention i andra,suveräna staters inre angelägenheter. Enligt motionärerna börregeringen i FN ta initiativ till utredning om en fungerandevärldsrättslig ordning i syfte att undvika situationer av dettaslag.Utskottet konstaterar att förbjuder varje militärintervention i en medlemsstat. Ingen bestämmelse i stadganauktoriserar FN att tillgripa våld mot en stat såvida det inteföreligger ett fredshot, ett fredsbrott eller enaggressionshandling. En stats intervention i en annan ärfolkrättsligt godtagbar om det exempelvis är fråga om en renthumanitär och/eller polisiär hjälpaktion efter inbjudan från denlagliga regeringen i den stat där interventionen sker. Övergåroroligheter till regelrätt inbördeskrig innebär emellertid varjemilitärt bistånd åt den ena eller andra sidan ett ingripande ien intern utvecklingsprocess och därmed också att ett brott motprincipen om folkens självbestämmanderätt sker. Att FN:ssäkerhetsråd inför enstaka konflikter ej kan fatta beslut omingripande eller sanktioner på grund av den stadgade vetorätteninnebär inte nödvändigtvis att inte fungerar enligtupphovsmännens intentioner. Vetoreglerna är en del av stadgan,och tanken var att rådet enbart skulle ingripa närmajoritetsförhållande rådde och inlagt veto saknades.Utskottet anser därmed yrkande 11 i motion U414 (mp) besvarat. beträffande en internationell definition avneutralitetsbegreppetatt avslår yrkande 7 i motion l989/90:U425,res. 1 (v)2. beträffande vapenexport och säkerhets- ochutrikespolitikatt förklarar yrkande 11 i motion 1989/90:U424besvarat med vad utskottet anfört,res. 2 (mp)3. beträffande nedrustningsfrågornas och försvarsanslagenssamtidiga behandlingatt avslår yrkande 1 i motion 1989/90:U414,res. 3 (mp)4. beträffande svensk säkerhets- och nedrustningspolitikatt förklarar yrkandena 2 och 3 i motion1989/90:U405 besvarade med vad utskottet anfört,5. beträffande säkerhetspolitiska åtgärder med speciellinriktning på norra med avslag på yrkande 3 i denna del i motion1989/90:U425 förklarar yrkande 3 i motion 1989/90:U404, yrkande10 i motion 1989/90:U405, yrkande 2 i motion 1989/90:U414,yrkande 8 i motion 1989/90:U424, yrkandena 1 och 2 i motion1989/90:U425 samt i denna del motion 1989/90:U429 besvarade medvad utskottet anfört,res. 4 (v, mp)6. beträffande kärnvapenfri zon i Nordenatt förklarar yrkande 1 i motion 1989/90:U404,yrkande 8 i denna del i motion 1989/90:U405, yrkande 1 i motion1989/90:U418, yrkande 3 i denna del i motion l989/90:U425 samtmotion 1989/90:U429 i denna del besvarade med vad utskottetanfört,7. beträffande nordisk parlamentarisk kommission förkärnvapenfri zonatt avslår yrkande 3 i motion 1989/90:U414 ochyrkande 9 i motion 1989/90:U424,res. 5 (c, mp)8. beträffande behandling i av kärnvapenfrizonatt avslår yrkande 4 i motion 1989/90:U414,res. 6 (mp)9. beträffande negativa säkerhetsgarantieratt förklarar yrkande 8 i denna del i motion1989/90:U405 besvarat med vad utskottet anfört,10. beträffande gemensam nordisk ståndpunkt omkärnvapenfrihet vid örlogsbesökatt avslår yrkande 2 i motion 1989/90:U413,11. beträffande samarbete med om örlogsbesökatt förklarar yrkande 3 i motion 1989/90:U413 ochyrkande 6 i motion 1989/90:U414 besvarade med vad utskottetanfört,res. 7 (mp)12. beträffande lag om förbud mot kärnvapen på svensktterritoriumatt förklarar motion 1989/90:U416 besvarad med vadutskottet anfört,l3. beträffande garantier vid utländska örlogsbesökatt med avslag på yrkande 2 i motion 1989/90:U401,yrkande 1 i motion 1989/90:U402, yrkande 2 i motion1989/90:U404, yrkande 5 i motion 1989/90:U414, yrkande 7 imotion 1989/90:U424 samt yrkande 4 i motion 1989/90:U425förklarar yrkande 1 i motion 1989/90:U401, yrkande 2 i denna deloch yrkande 3 i motion 1989/90:U402, yrkande 11 i motion1989/90:U405 och yrkande 1 i motion 1989/90:U413 besvarade medvad utskottet anfört,res. 9 (c)res. 10 (v, mp)14. beträffande folkrättslig utredning om kärnvapenfrihetvid örlogsbesökatt avslår yrkande 4 i motion 1989/90:U413,15. beträffande utländska militära övningar i Sverigeatt avslår motion 1989/90:U407 samt yrkandena 1 och2 i motion 1989/90:U412,res. 11 (mp)16. beträffande medlingsinstitutatt förklarar motion 1989/90:U415 besvarad med vadutskottet anfört,17. beträffande europeiska säkerhetsfrågoratt förklarar yrkande 9 i motion 1989/90:U405,yrkande 2 i motion 1989/90:U418 samt yrkande 1 i motion1989/90:U424 besvarade med vad utskottet anfört,18. beträffande och den alliansfria och neutralagruppenatt förklarar yrkande 1 i motion 1989/90:U405 ochyrkande 6 i motion 1989/90:U425 besvarade med vad utskottetanfört,19. beträffande totalt provstoppatt förklarar yrkande 3 i motion 1989/90:U418,yrkande 3 i motion 1989/90:U424 och yrkande 3 i motion1989/90:U420 besvarade med vad utskottet anfört,20. beträffande icke-spridningsfördraget (NTP)att förklarar yrkande 4 i motion 1989/90:U405 ochyrkande 4 i motion 1989/90:U418 besvarade med vad utskottetanfört,21. beträffande franska kärnvapenprovatt förklarar yrkande 7 i motion 1989/90:U414 ochyrkande 1 i motion 1989/90:U420 besvarade med vad utskottetanfört,res. 12 (mp)22. beträffande medeldistansmissileratt förklarar yrkande 5 i motion 1989/90:U405besvarat med vad utskottet anfört,23. beträffande studie av kärnvapenprovens effekteratt förklarar yrkande 2 i motion 1989/90:U420besvarat med vad utskottet anfört,24. beträffande rollatt avslår motion 1989/90:U406, yrkande 9 i motion1989/90:U414, yrkande 5 i motion 1989/90:U424, yrkandena 1 och 2i motion 1989/90:U427, motion 1989/90:U428 och yrkande 14 imotion 1989/90:U637,res. 13 (c, mp)res. 14 (v)25. beträffande sambandet kärnkraft--kärnvapenatt förklarar yrkande 4 i motion 1989/90:U424besvarat med vad utskottet anfört och avslår yrkande 8 i motion1989/90:U414,res. 15 (mp)26. beträffande förbud mot kryssningsmissileratt förklarar yrkande 10 i motion 1989/90:U424besvarat med vad utskottet anfört,27.