bet · GE01AU6 · 1990-10-04 00:00:00 — Alltför liten hänsyn tas tillomständigheterna i det enskilda fallet. En liten företagaresbegränsade möjligheter att behärska lagstiftningen i alla dessdetaljer bedöms efter samma principer som ett storföretag medtillgång till all tänkbar juridisk expertis. Detta är särskiltallvarligt sedan avdragsrätten för arbetsrättsliga skadeståndvid taxeringen slopades.Det finns anledning analysera konsekvenserna av denarbetsrättsliga lagstiftningen i fråga om skadestånd och vidtasådana förändringar att det klart kan utläsas i vilka fall ochunder vilka former skadestånd kan utkrävas.En översyn av skadeståndsfrågorna begärs vidare i motion A722av m.fl. (m, fp, c). Motionärerna framhåller attden arbetsrättsliga lagstiftningen måste betraktas som bådesvårtolkad och svårtillgänglig, vilket innebär problem inteminst för småföretagen. Genom riksdagsbeslut harskadestånden blivit än mer kännbara genom att arbetsgivarnasavdragsrätt har slopats. har den s.k.200-kronorsregeln för arbetstagarna återinförts. Därmed finns ingen som helst relation mellan skadeståndsbeloppen för enliten arbetsgivare och för arbetstagare.Motionärerna föreslår att en utredning tillsätts med uppgiftatt skyndsamt ta fram förslag till sådana ändringar i denarbetsrättsliga lagstiftningen att en rimligare relation uppnåsmellan de skadestånd som kan ådömas mindre arbetsgivare resp.arbetstagare samt att uppsåtsrekvisitet i betydligt högre gradän skall vara utslagsgivande om skadestånd över huvudtaget skall utdömas eller ej. I utredningen bör ingå att mananalyserar konsekvenserna av den arbetsrättsliga lagstiftningenmot bakgrund av de s.k. informella skadestånden och eventuellamissbruk av dem.Vidare föreslår m.fl. (fp) i motion A732 enöversyn av de arbetsrättsliga skadestånden. Som motiveringanförs att det torde vara en allmän uppfattning att dearbetsrättsliga skadestånden ofta inte står i rimlig proportiontill den uppkomna skadan. Den arbetsrättsliga lagstiftningen ärnumera ett omfattande regelverk med ett dussintal lagar, vartillkommer den reglering som sker genom kollektivavtalen. Det ärsvårt att överblicka ett så omfattande regelsystem och efterlevadet i alla dess detaljer. Inte minst gäller det om mindreföretagare, som av naturliga skäl inte kan ha tillgång till egenarbetsrättslig expertis. Skadestånd utkrävs emellertid även förbagatellartade förseelser. I samband med den föreslagnaöversynen bör även uppmärksammas de s.k. informellaskadestånden.Slutligen föreslås i motion A724 av m.fl. (vpk) enändring i medbestämmandelagen så att de allmänna skadeståndenställs i relation till företagens omsättning enligt en modellsom motionärerna i samma motion föreslår beträffande skadeståndsom utdöms enligt anställningsskyddslagen.Utskottets övervägandenNär det gäller den i tre av motionerna (m, fp, c) berördafrågan om de s.k. informella skadestånden, dvs. ersättningar sombetalas till enskilda personer eller till fackligaorganisationer utan domstolsprocess, vill utskottet erinra omatt det är en grundtanke i arbetsrätten att parterna skall lösauppkommande tvister genom inbördes överenskommelser efterförhandlingar i stället för genom rättegång. Det är intelämpligt att inskränka avtalsfriheten i sådana sammanhang genomatt införa någon form av övre beloppsgräns för vad parterna viddessa förhandlingar får komma överens om.Den i de tre nyssnämnda motionerna härutöver framförda tankenatt gradera skadestånden efter det felande företagets storlekeller efter omständigheterna i de särskilda fallen syftar tillatt skadestånden skall kunna minskas eller helt falla bort.Detta innebär en utbyggnad av den skälighetsprövning som ärmöjlig med stöd av reglerna i 60§ MBL om jämkningav skadestånd. Yrkandet i den fjärde motionen -- från vpk -- omen skadeståndsgradering med beaktande av företagens omsättningavser omvänt en höjning av skadeståndsnivån för andra företag änrena småföretag.Den i de föregående avsnitten nämnda utredningen omförhandlingsformer och spelregler på arbetsmarknaden har ettallmänt uppdrag att vid sidan av skadestånden vid olovligakonflikter se över det skadeståndsrättsliga systemet i övrigt.Enligt utskottets mening kan det i det läget inte anses varapåkallat med ett riksdagsinitiativ till nya utredningar påområdet utan regeringens ställningstaganden tillutredningsresultatet bör avvaktas. Med hänsyn härtill och tillvad utskottet anfört i övrigt avstyrker utskottet motionernaA722 (m, fp, c), A724 (vpk), A732 (fp) och A760 (m) i hithörandedelar.Övriga frågorI motion A724 av m.fl. (vpk) begärs en ändring ilagen om rättegången i arbetstvister av innebörd attskiljeklausuler som undandrar arbetstvister frånarbetsdomstolens behörighet endast skall vara giltiga om deintagits i kollektivavtal. Skiljeklausuler i enskildaanställningsavtal skall med andra ord bli ogiltiga.Möjlighet finns att åsidosätta en i anställningsavtaletintagen skiljeklausul med stöd av 36 § avtalslagen. I denbestämmelsen sägs att avtalsvillkor får jämkas eller lämnas utanavseende om villkoret är oskäligt på vissa angivna grunder. Vidprövning enligt bestämmelsen skall "särskild hänsyn tas tillbehovet av skydd för den som i egenskap av konsument ellereljest intager en underlägsen ställning i avtalsförhållandet".I en dom , nr 78, har arbetsdomstolen uttalat atti anställningsförhållanden är arbetstagaren -- typiskt sett --ekonomiskt svagare än sin motpart arbetsgivaren. Omarbetstagaren i en tvist med sin arbetsgivare faktiskt inte fårekonomiskt stöd från en facklig organisation är hans ställningalltså liknande den som en konsument intar i tvist mednäringsidkare. Arbetsdomstolen tillägger att vid bedömningen avom en skiljeklausul skall anses som oskälig måste dock ävenandra omständigheter än parternas inbördes ekonomiskastyrkeförhållanden beaktas. I det aktuella målet angav domstolensom sådana omständigheter bl.a. arbetstagarens relativtkvalificerade uppgifter med inslag av förtroendeställning iförhållande till arbetsgivaren.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte ärbehövligt att föreslå ett lagstiftningsinitiativ med anledningav motionen som alltså avstyrks.Kurt och (båda s) yrkar imotion A708 på en översyn av reglerna om arbetstagares rätt tilldelpension med överväganden om möjlighet för den anställde attfå objektivt prövat om en arbetsgivares vägran att gå med pådeltidsarbete för deltidspension är sakligt grundad.Det finns inte någon i lag eller avtal fastställd rättighetför arbetstagare att minska arbetstiden för att därmed uppfyllavillkoret för delpension. Däremot finns i pensionsavtalen på denoffentliga sektorn rekommendationer till de statliga ochkommunala arbetsgivarna att så långt möjligt tillgodose önskemålom deltidsarbete för delpension. Liknande rekommendationer finnsockså för arbetsgivarna på den privata sektorn. Utskottet har avmotionen inte övertygats om behovet av att härutöver förstärkamöjligheten till deltidsarbete/arbetstidsminskning. Det får inteheller förbises att en sådan förstärkt möjlighet tilldeltidsarbete och deltidspension i kärva arbetsmarknadslägen kanvändas till påtryckningar på enskilda arbetstagare att mot egenönskan utnyttja denna möjlighet. Utskottet avstyrker mot angivnabakgrund motion och (båda mp) föreslår imotion A745 införande i medbestämmandelagen av en etisk regelbeträffande arbetsskyldigheten. Motionärerna vill hafastslaget att en arbetstagare inte är skyldig att utföra arbetesomstrider mot lag och goda sederinnebär en fara för arbetstagarens liv eller hälsaanvisats på grund av avtalstolkning i ond tro ellereljest strider mot arbetstagarens övertygelse, samvete ellerupplevs som förödmjukande för arbetstagaren.Enligt 34 § MBL har en arbetstagares fackliga organisationtolkningsföreträde vid tvist om den arbetsskyldighet som gällerför arbetstagaren enligt avtal. Det följer vidare av allmännarättsgrundsatser att en arbetstagare kan vägra utföra ett arbetesom strider mot lag och goda seder, innebär fara för liv ochhälsa eller är avtalsstridigt. Däremot kan, om saken ställs påsin spets, en arbetstagare inte åberopa samvetsbetänklighetereller att arbetet är förödmjukande som grund för vägran attutföra beordrat arbete. Utskottet är inte berett att föreslå ensådan inskränkning i arbetsskyldigheten och avstyrker med detanförda motionen i dess helhet. beträffande övergripande utredningar av arbetsrättenatt avslår motionerna 1989/90:A17 yrkande 8,1989/90:A291 yrkandena 1 och 5, 1989/90:A723 yrkande 2,1989/90:A724 yrkandena 1 och 2, 1989/90:A757, 1989/90:A760yrkande 1 samt 1989/90:A761 yrkandena 1--3,res. 1 (m, fp, c)res. 2 (v)2. beträffande negativ föreningsrättatt avslår motionerna 1989/90:A715, 1989/90:A732yrkandena 2 och 3 samt 1989/90:A760 yrkandena 2 och 3,res. 3 (m, fp, c)3. beträffande löneavdrag för fackföreningsavgifteratt avslår motion 1989/90:A760 yrkande 4,res. 4 (m)4. beträffande MBL och den offentliga sektornatt avslår motionerna 1989/90:A732 yrkande 7 och1989/90:A760 yrkande 13,res. 5 (m, fp, c)5. beträffande förhandlingar och information i mindreföretagatt avslår motion 1989/90:A760 yrkande 5,res. 6 (m)6. beträffande rätt till inflytande och information oavsettfacklig tillhörighetatt avslår motion 1989/90:A732 yrkande 1,res. 7 (fp, c)7. beträffande utvidgad förhandlingsskyldighet m.m.att avslår motion 1989/90:A724 yrkandena 39 och 40,res. 8 (v)8. beträffande chefstillsättningaratt avslår motion 1989/90:A760 yrkande 14,res. 9 (m)9. beträffande facklig vetorättatt avslår motionerna 1989/90:A291 yrkande 4,1989/90:A711 yrkande 1, 1989/90:A719 i motsvarande del,1989/90:A723 yrkande 1, 1989/90:A732 yrkande 9 och1989/90:A760 yrkande 10,res. 10 (m, fp, c)res. 11 (v)10. beträffande utredning om konfliktutvecklingenatt avslår motion 1989/90:A760 yrkande 6,res. 12 (m)11. beträffande åtgärder mot konflikter på bankområdetatt avslår motion 1989/90:A15,12. beträffande fredsplikten vid s.k. tyst reglering iavtalatt avslår motion 1989/90:A724 yrkande 43,res. 13 (v)res. 14 (m) - motiv13. beträffande sympatiåtgärder vid tvister medinternationell anknytningatt avslår motionerna 1989/90:A724 yrkande 42,1989/90:A728, 1989/90:A741 och 1989/90:A742,14. beträffande begreppet motpart vid sympatiåtgärderatt avslår motion 1989/90:A744,res. 15 (m) - motiv. 1215. beträffande 200-kronorsregelnatt avslår motionerna 1989/90:A732 yrkande 12 och1989/90:A760 yrkande 7,res. 16 (m, fp, c)16. beträffande förbud mot blockad av enmansföretagatt avslår motionerna 1989/90:A705 i motsvarandedel, 1989/90:A719 i motsvarande del, 1989/90:A721 och1989/90:A760 yrkande 8,res. 17 (m, fp, c)17. beträffande blockadrätten i övrigtatt avslår motionerna 1989/90:A705 i motsvarande deloch 1989/90:A760 yrkande 9,res. 18 (m)18. beträffande arbetsrättsliga skadeståndatt avslår motionerna 1989/90:A722, 1989/90:A724yrkande 41, 1989/90:A732 yrkande 11 och 1989/90:A760 yrkandena11 och 12,res. 19 (m, fp, c)res. 20 (v)19. beträffande skiljeklausuler i anställningsavtalatt avslår motion 1989/90:A724 yrkande 21,res. 21 (v)20. beträffande deltidsarbete vid delpensionatt avslår motion 1989/90:A708,21. beträffande etisk regel för arbetsskyldighetatt avslår motion 1989/90:A745.Stockholm den 4 oktober 1990På arbetsmarknadsutskottets vägnarElver JonssonNärvarande: (), (), MarianneStålberg (s), (), (m), GustavPersson (s), (), (), KerstiJohansson (c), (vpk), (), (), (), (), (), () och (). Övergripande utredningar av arbetsrätten (mom. 1)(), (), (m),(), (), () ochKjell () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "När motsvarande" och på s. 13 slutar med"framställda yrkanden" bort ha följande lydelse:1970-talets arbetsrättsliga lagstiftning hade främst som motivatt ge arbetstagarna ett ökat inflytande på beslutsprocesseninom näringsliv och offentlig förvaltning. Det är en viktigprincip att människor skall kunna vara med och påverka även påsin arbetsplats. Det ökade inflytandet ger också ett störreansvar för den egna arbetsplatsen. Lagstiftningen har vidaregett möjligheter att ta till vara arbetstagarnas kunskaper ochspeciella erfarenheter. Men det har ocksåställts många krav på förändringar. Lagstiftningen harkritiserats för stelbenthet och för att den i vissa avseendenlett till byråkratisering och centralstyrning. Ett genomgåendedrag är att den övervärderar arbetsgivarnas och de fackligaföreträdarnas juridiska kompetens. har den viktigafrågan om gränsdragningen mellan medbestämmandet och denpolitiska demokratin inte kunnat få en tillfredsställandelösning.Utskottet delar mot den bakgrunden uppfattningen i deföreliggande motionerna att de arbetsrättsliga reglerna nu börses över. Översynen bör inte begränsas tillmedbestämmandeområdet utan ha formen av en total översyn av denarbetsrättsliga lagstiftningen. Det är önskvärt att reglernablir så långt möjligt klart och entydigt utformade, samtidigtsom det skapas utrymme för en större flexibilitet itillämpningen som bättre än tar hänsyn till bådede mindre företagens förhållanden och de enskilda arbetstagarnasrättigheter.I vad gäller de enskilda arbetstagarna bör översynsarbetetsyfta till att stärka deras rätt och öka deras inflytande på denegna arbetsplatsen. Det kan erinras om attarbetsmiljökommissionen har uttalat sig för att möjligheten attöka inflytandet för de enskilda arbetstagarna övervägs i denöversyn av arbetsrätten som kommissionen har förutsatt skallkomma till stånd.Revideringen bör vidare utgå från att det skall upprättas enklar gränsdragning mellan den parlamentariska demokratinsprinciper och det fackliga inflytandet. Varken arbetsgivar-eller arbetstagarorganisationer bör via lagstiftningen hamöjlighet att delta i den rent politiska beslutsprocessen.Utskottet kommer senare i detta betänkande in på ytterligarefrågor av stor betydelse för reformarbetet påmedbestämmandeområdet. I de sammanhangen kommer utskottet attnärmare redovisa sin syn på den negativa föreningsrätten, denfackliga vetorätten vid entreprenader, företagsblockader,arbetskonflikter och skadestånd m.fl. frågor.Sammanfattningsvis anser utskottet att den nu förordadeöversynen av arbetsrättslagstiftningen skall leda till att deenskilda individerna får en starkare ställning, att det dras uppen klar gräns mot den politiska demokratin och attarbetsmarknadens funktionssätt underlättas och villkoren förnyskapande förbättras.Översynen bör ha en parlamentarisk förankring.Vad utskottet anfört med anledning av motionerna A724, A727och A753 i hithörande delar bör delges regeringen.Av vad ovan anförts framgår att utskottet inte kan ansluta sigtill de riktlinjer för en översyn av arbetsrätten som föreslås ivpk-motionerna A17, A291 och A724. Dessa motioner avstyrks iangivna delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande övergripande utredningar av arbetsrättenatt med anledning av motionerna 1989/90:A723 yrkande2, 1989/90:A757, 1989/90:A760 yrkande 1 och 1989/90:A761yrkandena 1--3 samt med avslag på motionerna 1989/90:A17 yrkande8, 1989/90:A291 yrkandena 1 och 5 och 1989/90:A724 yrkandena 1och 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om en översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen,2. Övergripande utredningar av arbetsrätten (mom. 1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 11börjar med "När motsvarande" och på s. 13 slutar med"framställda yrkanden" bort ha följande lydelse:Utskottet vill med anledning av de föreliggande vpk-motionernaA17, A291 och A724 och deras krav på demokratiska rättigheterpå arbetsplatserna för lokala fackföreningar och de anställdaanföra följande.På arbetsrättens område har inneburitoerhört mycket av besvikelse och svikna förhoppningar. De storaförväntningar som ställdes på de nya arbetsmarknadslagarna harinte infriats.Dessutom kan det ifrågasättas om det inte varit riktigare attföra samman arbetsrättslagarna i en lag. brister det oftai samordningen mellan skyddsombudens arbetsmiljöbevakning å enasidan och fackstyrelsen och kontaktombudens övriga fackligaarbete å andra sidan.De flesta fackligt aktiva är rörande ense om att deanställda inte fått den information, det inflytande och detmedbestämmande på arbetsplatserna som man hoppades på när MBLoch övriga lagar kom.Det är en politisk huvudfråga att de demokratiskarättigheterna i arbetslivet skall sättas i centrum under90-talet, i första hand för att arbetslivets förhållandenbestämmer människors villkor och förutsättningar isamhällslivet. Såsom föreslås i motion A724 av m.fl.(vpk) bör tillsättas en med uppgift attarbeta fram förslag som syftar till att förbättra de anställdasrättigheter och förändra maktstrukturen på arbetsplatserna.Som mål för kommissionens arbete gör gällaatt en demokratisk arbetsorganisation skapasvuxenstudiestöd för kompletterande utbildning åtkorttidsutbildaderätt för arbetslaget (motsvarande) att utse lokal arbetsledarelagstadgad miniminivå för kompetenshöjande fortbildning inompersonalutbildningenrätt för den lokala fackföreningen att påverka och förändraarbetsorganisationen vid hälsoriskerförbud mot ackordslöner vid riskfyllda arbetenökade möjligheter för den anställde att själv påverka sinarbetstaktförstärkt inflytande för det lokala facket och de anställdanär det gäller arbetsprocesser, investeringar och andraövergripande beslutvidgad möjlighet för de offentliganställda att påverkaarbetets inriktning, mål och omfattningstärkt facklig vetorättobegränsad tillträdesrätt för regionala fackliga förtroendemäntill arbetsplatsernarätt till fackliga möten under förslagsvis tiotimmar per årgaranterad verklig jämställdhet mellan kvinnor och män påarbetsplatsernasex timmars arbetsdag med full lön till år 2000.Kommissionen bör i en sammanhållen lagstiftning föra samman deområden som finns i medbestämmandelagen, arbetsmiljölagen,förtroendemannalagen och lagen om styrelserepresentation förprivatanställda. Kommissionen bör också lägga fram förslag tillstödåtgärder för uppbyggnad av fungerande regionalaarbetsmarknader över hela landet för en allsidig spridning avarbetsplatserna. Slutligen anser utskottet i likhet medmotionärerna att det bör göras en kartläggning av behov ochfördelning av extra resurser till den offentliga sektorns vård-och föreslås vara sammansatt avrepresentanter för de fackliga organisationer som bildar enmajoritet i kommissionen och i övrigt av representanter förarbetsmarknads-, industri- och finanspolitiken. kan knytas en referensgrupp med representanter förarbetsgivarna.Vad utskottet med tillstyrkan av de ovannämnda vpk-motionernahar anfört bör delges regeringen. De i sammanhanget föreliggandeyrkandena om översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen i deborgerliga motionerna A723, A757, A760 och A761 har eninriktning som utskottet inte kan ansluta sig till, och dessayrkanden avstyrks följaktligen.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande övergripande utredningar av arbetsrättenatt med anledning av motionerna 1989/90:A17 yrkande8, 1989/90:A291 yrkandena 1 och 5 och 1989/90:A724 yrkandena 1och 2 samt med avslag på motionerna 1989/90:A723 yrkande 2,1989/90:A757, 1989/90:A760 yrkande 1 och 1989/90:A761 yrkandena1--3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om en översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen,3. Negativ föreningsrätt (mom. 2)(), (), (m),(), (), () ochKjell () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 15 sombörjar med "När det" och slutar med "aktuella delar" bort haföljande lydelse:Den positiva föreningsrätten, dvs. rätten att fritt anslutasig till och tillhöra en förening, finns inskriven i grundlagenoch i MBL. Det borde vara en självklarhet att med rätten atttillhöra en förening följer rätten att inte behöva tillhöra enförening. Så har också föreningsrätten tolkats i ett uttalandeav Europakommissionen.I är dock rätten att stå utanför en förening ingensjälvklarhet. beslöt visserligen vid 1986års kongress att ändra sina stadgar så att utträdesrätten ifortsättningen blir ovillkorlig. Det återstår emellertid att sevilket genomslag detta får i praktiken hos de anslutnafackförbunden och hos utanförstående förbund.Förekomsten av organisationsklausuler i kollektivavtal kanenligt utskottets mening betraktas som en form av yrkesförbudoch innebär ett otillbörligt ingrepp i den enskildes integritetoch ett avsteg från de medborgerliga fri- och rättigheterna.Rätten till arbete liksom den enskildes lagstadgaderättigheter på arbetsplatsen får aldrig göras beroende avhuruvida den enskilde arbetstagaren är medlem i en fackligorganisation eller ej. Medlemskapet är den enskildesangelägenhet. För att garantera den enskildes frihet att självvälja eller avstå från medlemskap i en facklig organisation börsom föreslås i motionerna den negativa föreningsrättengaranteras i lag som även innefattar förbud motorganisationsklausuler.Det anförda innebär att utskottet tillstyrker aktuella delarav motionerna A715, A732 och A760.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande negativ föreningsrättatt med bifall till motionerna 1989/90:A715,1989/90:A732 yrkandena 2 och 3 samt 1989/90:A760 yrkandena 2 och3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. Löneavdrag för fackföreningsavgifter (mom. 3), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "De i" och slutar med "denna del" bort ha följandelydelse:Vidare anser utskottet i likhet med de moderata motionärernaatt rätten för arbetsgivare att göra avdrag på lön förfackföreningsavgifter knyts till en fullmakt från den enskildearbetstagaren. Återkallas fullmakten skall avdragsrätten såledesupphöra oavsett de föreskrifter om löneavdrag som kan finnasintagna i det på arbetsplatsen gällande kollektivavtalet. Detkommande lagstiftningsarbetet om negativ föreningsrätt börsåledes inkludera en lagreglering av löneavdragsrätten ienlighet med vad utskottet nu med tillstyrkan av motion A760 pådenna punkt har anfört.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande löneavdrag för fackföreningsavgifteratt med bifall till motion 1989/90:A760 yrkande 4som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,5. MBL och den offentliga sektorn (mom. 4)(), (), (m),(), (), () ochKjell () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 17 sombörjar med "Som utskottet" och slutar med "förevarande delarna"bort ha följande lydelse:I debatten om de anställdas rätt till medbestämmande och denpolitiska demokratin har från regeringshåll hävdats attförekommande gränsdragningsproblem kan lösas genom avtal.Detta är principiellt felaktigt. Frågor som gällergränsdragningen mellan förhandlingsrätten och den politiskademokratin får inte hänvisas till avgörande genom avtal mellanarbetsmarknadens parter.Gränsdragningsfrågan bör med hänsyn till det sagda bli föremålför en utredning med sikte på att man uppnår en klargränsdragning mellan den politiska demokratin och de anställdasförhandlingsrätt. Vad utskottet anförde i betänkandet AU1981/82:4 i detta ämne, när det gäller beslutsprocessen ikommuner och landsting, kan vara utgångspunkt för översynen,dock att denna nu bör omfatta hela den offentliga sektorn.Översynen skall alltså omfatta även det statliga området, inkl.frågan om formerna för de statsanställdas medbestämmande vidberedningen av regeringsärendena.Utskottet tillstyrker med det anförda de föreliggandeyrkandena i motionerna A732 och A760.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande MBL och den offentliga sektornatt med bifall till motionerna 1989/90:A732 yrkande7 och 1989/90:A760 yrkande 13 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört,6. Förhandlingar och information i mindre företag (mom. 5)(), (m), och ()anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 18 sombörjar med "När liknande" och slutar med "förevarande delen"bort ha följande lydelse:MBL tillämpas inte så att information och förhandlingar i desmå företagen kan ske direkt med de anställda.