bet · GE01AU8 · 1990-11-06 00:00:00 — Av de nu nämnda skälenavstyrker utskottet att vidtar någon åtgärd medanledning av motionen.Leif och (båda fp) yrkar i motion A274 påett tillkännagivande till regeringen om behovet av ergonomiskaåtgärder på arbetsplatserna med hänsyn till att redan enmåttlig belastning kan leda till tecken på muskelfiberskada.Belastningsskadorna och behovet att komma till rätta med demgenom bl.a. ergonomiska åtgärder av olika slag tillhör desenaste årens mest debatterade arbetsmiljöfrågor. Det kan därförinte anses påkallat med ett allmänt uttalande till regeringen ienlighet med förslaget i motionen, som därmed avstyrks avutskottet.Slutligen i detta avsnitt tar utskottet upp yrkandena i motionA279 av () om utbildning i miljökunskapoch en kampanj i samma ämne. Motionären vill att igrundutbildningen för all lärarpersonal (förskollärare,grundskollärare m.fl.) skall ingå utbildning i vad han kankallar vardagsnära miljökunskap.Förslag till fortbildning för lärare i miljökunskap och omnaturresursområdet behandlades av utbildningsutskottet(1989/90:UbU12 s. 6) med anledning av två motioner (s resp.vpk). Motionerna ledde inte till någon åtgärd. Enbegäran i vpk-motionen 1989/90:Jo879 att regeringen skallredovisa hur ämnet miljökunskap tillgodoses i dagens utbildningbehandlas av jordbruksutskottet i betänkandet1990/91:JoU7. Vad gäller yrkandet om miljökampanj hänvisarutskottet till vad miljö- och energiministern anfört i 1990 årsbudgetproposition (bilaga 16 s. 95) om att naturvårdsverketarbetar med en bred miljöinformation i syfte att genom störrekunskaper om miljöproblemen och betydelsen av att lösa demåstadkomma en miljöanpassad utveckling i samhället. Medhänvisning till denna redovisning för de aktuellafrågornas behandling i andra sammanhang är utskottet för sin delinte berett att föreslå något initiativ med anledning av motionA279 utan avstyrker den i de nu behandlade delarna.ArbetarskyddsverketDe båda kommittémotionerna A243 (m) och A453 (c) för framsynpunkter på inriktningen av yrkesinspektionens verksamhet.I den moderata kommittémotionen framhållsinspektionsverksamheten som särskilt viktig och att den därförbör prioriteras. Med nuvarande ordning, fortsätter motionärerna,måste yrkesinspektionen vid sina besök ta ställning till internakonflikter som anses skapa en skadlig psykisk miljö.Lagstiftning och ingrepp från yrkesinspektionen är dockolämpliga medel för att skapa bättre psykiska miljöer.Uppkommande problem bör i första hand lösas av företagsledningoch de anställda med hjälp av företagshälsovården. Motionärernaanser att det bör utredas om arbetsmiljölagen bör ändras pådenna punkt.I kommittémotion uttalas att yrkesinspektionen börflytta fram positionerna i sitt arbete med spetsen riktad mot denya, svåra arbetsmiljöerna. Som exempel på sådana anges vård-och omsorgsarbete, bildskärmsarbete och arbete i jord och skog.Inriktningen av yrkesinspektionens verksamhet har tagits upptill ingående diskussion i 1989 och budgetpropositionervid behandlingen av anslagsframställningarna tillarbetarskyddsverket. De föredragande statsråden har gjortbestämda uttalanden om en målmedveten planering och prioriteringoch om att yrkesinspektionens besöksverksamhet skall leda tilluppföljbara krav på arbetsmiljöförbättringar. Dessaeffektivitetskrav har godtagits av utskottet (senast1989/90:AU12 s. 7).Arbetsmiljökommissionen anser att den rådgivande verksamhetinspektionen bedrivit gentemot företagen bör ståtillbaka för en renodlad inspektionsverksamhet. Nya och ändradekrav kommer att ställas på inspektionen vid genomförande avkommissionens förslag beträffande ekonomiska styrmedel m.m.När det gäller uppslaget i den moderata kommittémotionen atteventuellt lagfästa arbetsgivarnas ansvar för den psykiskaarbetsmiljön kan påpekas att arbetsmiljökommissionen harföreslagit en ny paragraf i arbetsmiljölagen som skall fastslåarbetsgivarnas ansvar för ett systematiskt arbetsmiljöarbete iföretagen. I anslutning till det förslaget understrykerkommissionen kraftigt att "arbetsmiljöarbetet måste utgå från enhelhetssyn som vidgas till att också i praktiken omfattapsykiska och organisatoriska frågor".Inriktningen av yrkesinspektionens verksamhet underinnevarande budgetår är, som framgår av det ovan anförda,fastlagd genom de i budgetpropositionen uppdragna, av riksdagengodtagna riktlinjerna. I fråga om de förslag till den merlångsiktiga inriktningen av verksamheten som skisseras i de bådakommittémotionerna noterar utskottet den överensstämmelse somfinns i synsättet, att det är inspektionsverksamheten som börskjutas fram, dvs. Mer generella överväganden från sida omverksamhetsinriktningen bör dock anstå till ställningstagandenatill regeringens förslag i den kommande propositionen omarbetslivspolitiken. Utskottet föreslår därför inte någon åtgärdmed anledning av motionerna A243 (m) och A453 (c).Gunnar och (båda s) vill i motion A266att skall uttala sig för en snabbare handläggning avbesvärsärenden i arbetarskyddsstyrelsen. I de fallarbetsgivarna överklagar förelägganden eller förbud som meddelasav yrkesinspektionen, anför motionärerna, tar handläggningen hosstyrelsen enligt arbetstagarparten alltför lång tid.Föreligger problem av det slag motionärerna gör gällande börde lösas internt genom att arbetstagarföreträdarna i styrelsentar upp saken med verksledningen. Utskottet avstyrker alltså ettingripande från sida med anledning av motionen.Vänsterpartiet yrkar i partimotionen A236 på kvalificeradmajoritet för fackförbunden vid sammansättningen avarbetarsskyddsstyrelsen och yrkesinspektionsnämnderna.Fackförbunden bör dessutom utse ordförandena i styrelsen och inämnderna.Arbetarskyddsstyrelsens styrelse består av elva ledamöter medgeneraldirektören som ordförande. Av ledamöterna utses fyra påförslag av arbetstagarnas huvudorganisationer (två på förslag avLO, en på förslag av TCO och en på förslag av ). Iyrkesinspektionsnämnderna, som också har elva ledamöter, ärtillsynsdirektören ordförande. Av ledamöterna utses fem avarbetstagarsidan (tre på förslag av LO, en efter förslag av TCOoch en efter förslag av ).Den i motionen föreslagna åtgärden är enligt utskottetsuppfattning inte ägnad att gagna den partssamverkan somarbetsmiljöarbetet bygger på. Yrkandet avstyrks.Yrkesinspektionsdistrikten sammanfaller i regel med länen. Inågra fall bildar dock två län ett distrikt. Så är fallet medKalmar och , och ,och , och och samt och län.Yvonne m.fl. (s) yrkar i motion A280 attBlekinge län skall bilda eget yrkesinspektionsdistrikt, ochIngegerd och (båda s) yrkar i motionA251 att skall utgöra eget distrikt.Vid tidigare behandling av liknande förslag har invänts attyrkesinspektionens distrikt bör ha en viss storlek för att kunnaskaffa och vidmakthålla erforderligt expertkunnande. Därtillkommer att de effektivitetsvinster motionärerna anser sig vinnamed förslaget får vägas mot att arbetarskyddsverkets resurserfår omfördelas för att täcka administrationskostnaderna för attbygga upp två nya distriktskanslier. Utskottet är tveksamt tillom detta är till nytta för tillsynsverksamheten och avstyrkerdärför motionerna.SkyddsombudenSonja Rembo m.fl. (m) föreslår i kommittémotion A243 enutredning om systemet med skyddsombud och regionalaskyddsombud. Det nuvarande systemet sägs ha utformats utifrånförutsättningarna i de stora industriföretagen men kan knappastsägas fungera i många andra branscher, bl.a.serviceverksamheten. Nya former för kontroll av arbetarskyddetkan därför vara mer ändamålsenliga.Arbetsmiljökommissionens förslag lägger, som sagts,ett ökat arbetsmiljö- och rehabiliteringsansvar påarbetsgivarna. Förslagen berör också ansvarsfrågor för deenskilda arbetstagarna, för skyddsombuden och för de lokalafackliga organisationerna. Detta är frågor som först börövervägas av statsmakterna innan man tar ställning i sak tillbehovet av ytterligare utredningar om skyddsombuden. Utskottetavstyrker följaktligen det utredningsinitiativ som begärs imotionen.Lars och (båda s) hemställer imotion A735 om ett tillkännagivande till regeringen om behovetav åtgärder till stöd för skyddskommittéer och regionalaskyddsombud i syfte att få till stånd en bättre fungerandearbetarskyddsfunktion.Förslagen från arbetsmiljökommissionen får sammantagna ansesha det av motionärerna angivna syftet. I avvaktan på prövningenav kommissionens förslag bör någon åtgärd inte vidtas medanledning av motionen, som alltså avstyrks.FöretagshälsovårdenFolkpartiet vänder sig i motion A217 mot tanken att påskyndautbyggnaden av företagshälsovården genom ett lagfästobligatorium. I stället bör uppdras åt arbetsmiljökommissionenatt alternativt pröva modeller som innebär att företag kananlita en partsneutral lokal expertis för sittarbetsmiljöarbete utan fullständig anknytning tillföretagshälsovården.Den arbetsgrupp som sett över 1986 årsföretagshälsovårdsreform har i sitt betänkande bestämt avråttfrån att tillgripa lagstiftning för att tvinga fram anslutningtill företagshälsovården. Utredningen föreslår i stället ändradebidragsregler för att stimulera till anslutning av de företagsom fortfarande står utanför företagshälsovården. Huvudsakligenär det småföretag. Det obligatorium motionärerna befarar synesmot denna bakgrund för dagen inte vara aktuellt. Med hänsynhärtill och till att företagshälsovårdens verksamhetsformer ochutbud av tjänster bör prövas i samband med statsmakternasställningstagande till arbetsgruppens förslag avstyrks motionA217 i denna del.Vpk förespråkar i motion A236 att regeringen skall få iuppdrag att verka för en utbyggnad av yrkesmedicinen ochföretagshälsovården.Den fortsatta utbyggnaden av företagshälsovården är självakärnfrågan för det nyssnämnda utredningsarbetet. I väntan påregeringens ställningstagande till utredningsförslagen saknasanledning för att avge den meningsyttring som begärs imotionen, som sålunda avstyrks i den aktuella delen.Sonja Rembo m.fl. (m) kritiserar i kommittémotion A243reglerna för förebyggande vård och sjukvård inomföretagshälsovården. Reglerna innebär, säger motionärerna attföretagshälsovården har till uppgift att förebygga arbetsskadoroch att behandla och rehabilitera arbetsskadade.Företagshälsovårdens läkare skulle dock kunna utnyttjas bättreom de får ta emot patienter vid akuta sjukdomstillstånd.Företagsläkaren borde få bli en husläkare för de anställda.Motionärerna föreslår att det uppdras åt regeringen att efterutredning lägga fram förslag till ändrade statsbidragsregler ienlighet med det anförda.Avvägningen av förebyggande och sjukvårdande insatser inomföretagshälsovården diskuterades utförligt av 1976 årsföretagshälsovårdsutredning och i proposition 1984/85:89 medförslag till bl.a. nu gällande statsbidragsregler. Saken hartagits upp på nytt till överväganden i den nyaföretagshälsovårdsöversynen. Motionärernas yrkande om utredningär alltså redan tillgodosett. Ett ställningstagande i sakfråganbör även i detta fall anstå i avvaktan på den fortsattaberedningen av utredningens förslag. Motionen bör således iföreliggande del inte leda till någon åtgärd.Karin m.fl. (c) föreslår i motion A725 etttillkännagivande till regeringen om sjukanmälningar tillföretagshälsovården för att underlätta för denna att snabbtkomma in med förbättringar som förebygger ytterligarearbetsskadefall.Utskottet ställer sig tveksamt till tanken attförsäkringskassorna skall delge företagshälsovården inkomnasjukanmälningar. Det förefaller vara smidigare om uppgifter omsjukfrånvaro -- i den utsträckning det anses lämpligt ochbehövligt -- utväxlas direkt mellan företag ochföretagshälsovård. Utskottet avstyrker därmed det i motionenbegärda tillkännagivandet.ArbetsmiljöfondenSonja Rembo m.fl. (m) föreslår i motion A243 en utredning omarbetsmiljöfonden. Vad motionärerna ifrågasätter äranvändningen av fondmedel för utbildning och information påmedbestämmandeområdet. De anser att medlen för ändamålet istället bör ställas till försäkringskassornas förfogande för attrehabilitera arbetsskadade.Vidare föreslår m.fl. (mp) i motion A241 attminst 100 milj.kr. av arbetsmiljöfonden skall få tas i anspråktill informationsinsatser för att förebygga psykiska skador ienlighet med en av regeringen utfärdad åtgärdsplan.I samband med medbestämmandereform bestämdes attstaten skulle finansiera utbildning och information om reformenriktad till arbetsgivar- och arbetstagarorganisationerna ochderas medlemmar. Finansieringen skedde första åren överstatsbudgeten. bekostas utbildningen ochinformationen av medel från arbetsmiljöfonden, som i sin turbyggs upp av medel från arbetarskyddsavgiften. Av fondmedlenavsätts till utbildning och information omMBL. Som exempel kan här nämnas att arbetsmiljöfondens kostnaderunder /89 uppgick till totalt 650 milj.kr., varav196 milj.kr. belöpte på information och utbildning om har på regeringens uppdrag åtarbetsmiljökommissionen gjort en granskning av de s.k.MBL-medlen samt de medel arbetsmiljöfonden betalar ut förutbildning och information på arbetsmiljöområdet. Bådabidragsändamålen är fastlagda i 4 kap. 8 § lagen (1981:691) omsocialavgifter.När det gäller MBL-medlen föreslår RRV i sin rapport i maj1990 två huvudalternativ till den nuvarande modellen förmedelsfördelning. Det ena är ettbesparings/omprioriteringsalternativ och innebär att resursernaför utbildning och information om MBL slopas eller delvisomprioriteras som arbetarskyddsavgiften sänks. Detandra är ett decentraliseringsalternativ som innebär attMBL-utbildningarna fortsätter men besluten om resurserna läggspå de lokala facken på arbetsplatserna.Arbetsmiljöfondens framtida verksamhet berörs härutöver av dei betänkandet (SOU 1990:54) Arbetslivsforskning -- inriktning,organisation, finansiering framlagda förslagen till delvisändrade förutsättningar för verksamheten.Av redogörelsen ovan framgår att yrkandet i den moderatakommittémotionen A243 om utredning av arbetsmiljöfonden ärtillgodosett. När det gäller frågan om den fortsattaanvändningen av MBL-medlen bör regeringens ställningstagandeavvaktas. Utskottet utgår från att saken övervägs i den blivandepropositionen om arbetslivspolitiken.Uppslaget i samma motion att till rehabilitering använda medelfrån arbetsmiljöfonden och från sjukförsäkringen har enligtutskottets mening inte längre aktualitet. Efter det att motionenväcktes har med anledning av proposition 1989/90:62fastställt riktlinjer för användningen av den nyaarbetslivsfonden. Därmed står nya, stora resurser tillförfogande för rehabilitering. Motionens syfte i denna del harvidare tillgodosetts genom att möjligheter öppnats förförsäkringskassorna att köpa rehabiliteringstjänster avsjukförsäkringsmedel intill ett årligt belopp om 500 milj.kr.De i motion A241 (mp) avsedda insatserna för att förbättra denpsykiska arbetsmiljön ses av motionärerna som en form avförebyggande sjukvård. Utskottet delar denna uppfattning ochanser att informationsinsatser av det aktuella slaget ligger vältill för företagshälsovården att bedriva. Något extra ekonomisktstöd härför bör dock inte utgå vid sidan av det betydande årligastatsbidrag som redan kommer företagshälsovården till del.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna A241 och A243,den sistnämnda i den här behandlade delen.Centern berör i kommittémotion A453 frågan om användning avmedlen ur arbetsmiljöfonden. Av motionstexten framgår att det ärarbetslivsfonden som avses. Motionärerna framhåller att enprioritering bör göras av yrkesområden med hög andel skador ocholycksfall. Stor hänsyn måste också tas till att framtidaarbetsplatser och arbetsmiljöer byggs ut över hela landet,varvid småföretagen bör ges speciellt företräde.För bidragsprövningen har byggts upp en regional organisation,med styrelser och kanslier i varje län. Med denna regionalaanknytning har statsmakterna velat tillskapa ett regionaltinflytande över bidragsgivningen och säkerställa att dennabedrivs nära de berörda arbetsplatserna. Om man så vill kan manse detta som en administrativ åtgärd för att åstadkomma enfördelning av fondmedlen över hela landet.Då det sedan gäller bidragsgivningens ändamål erinrarutskottet om att dessa är fastlagda i lagen (1989:484) omarbetsmiljöavgift. Enligt lagen får bidrag ges för1) utgifter för rehabiliteringsåtgärder för anställda medlångvarigt nedsatt hälsa,2) utgifter för att nedbringa anställdas frånvaro,3) utgifter för arbetsmiljöinvesteringar i den mån det inteenligt lag eller författning åligger arbetsgivaren att görasådan investering.Bidragsändamålen har -- inom de i lagen ovan angivna ramarna-- preciserats genom de riktlinjer för användningen somriksdagen antog i enlighet med förslagen i proposition1989/90:62. När det gäller åtgärderna för stöd tillrehabilitering och arbetsanpassning kan uppenbarligenåtskillnad inte göras mellan stora och små företag, eftersom dethär är fråga om individinriktade insatser. I fråga om stöd tillarbetsmiljöförbättrande insatser anser utskottet att vid enkonkurrens om medelstilldelningen bör företräde ges åt projektsom bäst fyller syftet att leda till förbättringar avarbetsmiljön. Utskottet ser det som positivt omarbetslivsfondens verksamhet leder till att småföretagenengageras aktivt i arbetet på att förbättra arbetsmiljön. Detskulle dock strida mot lagstiftningens syfte om det ärmotionärernas tanke att omgestalta arbetslivsfonden till en formav allmänt småföretagarstöd. Utskottet vill inte föreslå ettinitiativ till lagändring av denna innebörd och avstyrker därfördet nu behandlade yrkandet i motion A453.Psykosociala frågorDen arbetarskyddslagen var främst inriktad på attundanröja arbetsmiljöproblem av tekniskt, fysikaliskt ellerkemiskt slag. Med tillkomsten av den nu gällandearbetsmiljölagen erkändes problem av ett annat slag, depsykosociala. Till sådana problem brukar hänförasorganisatoriska och sociala förhållanden på arbetsplatsen, t.ex.arbetsuppgifternas innehåll och möjligheterna till kontakt,samarbete, inflytande och personlig utveckling.Arbetsorganisationen inom den offentliga sektorn behandlassom problem i partimotion A217 och i den moderatakommittémotionen A243. Arbetssituationen sägs i hög grad varapåverkad av att besluten om verksamheten fattas långt frånarbetsplatserna utan att vara relaterade till de anställdasinsatser. Mot den bakgrunden förespråkar motionärerna endecentralisering med ökad tilltro till personalens förmåga attfatta egna beslut och med möjlighet till återkoppling och egetansvar. I folkpartimotionen tilläggs behovet att skapa ettbättre system för belöningar och uppskattning av goda insatsersamt av att stimulera och understödja personlig utveckling.Motionerna tar upp problem av samma slag som utskottet nyligenhar behandlat från personalpolitiska synpunkter i betänkandet1990/91:AU7. I det betänkandet konstaterade utskottet medanledning av den då föreliggande folkpartimotionen 1989/90:A601-- till vilken den nu aktuella folkpartimotionen A217 hänvisar-- att de framförda kraven ligger i linje med den pågåendeutvecklingen och att med direktiven till den nu pågåendeöversynen av lagen om offentlig anställning ytterligare steg tasi den riktning motionärerna efterlyser. Någon åtgärd frånriksdagens sida var därför inte påkallad.Utskottet vill vidare hänvisa till att ett nyttarbetsmiljöavtal på det statliga området träffades . partsgemensamma värderingar som inleder avtalet uttalasföljande:När de anställda ges möjlighet att påverka sin arbetssituationoch utvecklas efter sina förutsättningar, att känna gemenskapmed arbetskamrater och ta ansvar för sina egna och andrasarbetsförhållanden bidrar detta till en god arbetsmiljö.För egen del vill utskottet tillfoga att utskottet delarmotionärernas uppfattning att de frågor som har medarbetsorganisationen att göra bör spela en växande roll iarbetsmiljöarbetet. Även arbetsmiljökommissionen tillmäterfrågor av det slaget en stor vikt. I första hand är detarbetsgivarnas sak att se till att arbetet bedrivs effektivt ochpå ett sätt som arbetstagarna upplever som meningsfullt ochutvecklande. För detta arbetsgivaransvar talar i fråga om denoffentliga sektorn även att det är svårt för utomståendetillsynsorgan att från arbetsmiljösynpunkt angripaarbetsorganisatoriska brister, eftersom de offentligaverksamheterna ofta är reglerade i lag eller författning somhuvudmannen inte råder över. Därtill kommer att verksamheternaär finansierade via budgetar som beslutas i demokratisk ordningav eller kommunala organ.Det är för tidigt att bedöma om behandlingen avarbetsmiljökommissionens förslag till åtgärder för att ökatrycket på arbetsgivarna att leva upp till sittarbetsmiljöansvar kan leda till en vidgad medvetenhet hos deoffentliga arbetsgivarna om problem av de slag som aktualiseratsi de båda motionerna. Oavsett resultatet av kommissionensförslag utgår utskottet från att det pågående förnyelsearbetetinom den offentliga sektorn iakttar intentionerna i det nyastatliga arbetsmiljöavtalet. Detta bör innebära att ävenarbetsmiljöfaktorer av det slag som exemplifieras i motionernablir uppmärksammade.Utöver de ovan gjorda uttalandena anser sig utskottet intevilja föreslå någon åtgärd med anledning av motionerna A217 ochA243 i de föreliggande delarna.Med hänvisning till att mobbning på arbetsplatserna påsenare tid har blivit ett alltmer uppmärksammat problem yrkarcenterpartiet i partimotion A205 att det skall uppdras åtarbetsmiljökommissionen att kartlägga mobbningens omfattning.Även () anser i motion A218 att mobbningen böruppmärksammas av kommissionen. Motionären föreslår vidare stödtill forskning vid , att utbildning ordnasför arbetsledare och fackliga förtroendemän m.fl. Det bör vararegeringens sak att bedöma vilka samhälleliga insatser som börgöras i kampen mot mobbning på arbetsplatserna.Sonja Rembo m.fl. (m) uttalar i kommittémotion A243 att dethuvudsakliga sättet att angripa problemen bör vara genomåtgärder inom företagen.Utskottet anser liksom motionärerna att man skall seallvarligt på den vuxenmobbning som förekommer i arbetslivet.Det ligger ett stort ansvar på arbetsgivare, facket ocharbetskamrater att motverka sådant psykiskt våld närhelst detuppkommer.Mobbning har inte behandlats närmare iarbetsmiljökommissionens huvudbetänkande, men utskottet tar förgivet att detta angelägna arbetsmiljöproblem kommer attaktualiseras på nytt vid den kommande behandlingen avarbetslivspolitiken i stort. Med anledning av vad som sägs imotion A218 om forskning m.m. vill utskottet tillägga följande.Vid bedrivs i samarbete medPraktikertjänst AB ett fyraårigt forskningsprojekt om psykisktvåld och vuxenmobbning. (psykologiska institutionen) bedrivsforskning om mobbning. Den partssammansatta statensarbetsmiljönämnd har för statsförvaltningen presenterat ettpolicydokument om mobbning benämnt Social utstötning påarbetsplatsen. Detta dokument anses vara det första i sitt slagi ämnet. Av de fackliga huvudorganisationerna har TCO några årtidigare gett ut en uppmärksammad skrift ("Den första stenen",1987).Önskemålen i motionerna A205 (c) och A218 (c) om uppdrag åtarbetsmiljökommissionen saknar numera aktualitet eftersomkommissionens arbete är avslutat . Inför denförestående prövningen av arbetslivspolitiken anser utskottetdet inte heller meningsfullt att överväga initiativ till ettnytt utredningsarbete. Med hänsyn härtill och till vad i övrigtanförts om vuxenmobbning bör motionerna A205, A218 och A243, densistnämnda i nu aktuell del, av lämnas utan åtgärd.Kersti och (båda c) yrkar i motionA292 att det skall göras en analys av jordbrukarnaspsykosociala situation. Motionärerna anför att lantbruket är ett utpräglat ensamarbete. Det sociala nätverket glesasut kraftigt. Dessutom har försämrad lönsamhet och andraekonomiska bekymmer tilltagit. I miljödebatten har allmänhet ochmassmedia ofta intagit en negativ hållning till det svenskalantbruket. Överproduktionen av vissa jordbruksprodukter harvarit en belastning, och ökad konkurrens från Europamarknadenskapar stor osäkerhet inför 1990-talet.Utskottet har förståelse för om lantbrukarna mot bakgrund avde i motionen angivna faktorerna upplever sin situation sompressad.