bet · GE01FiU7 · 1990-11-20 00:00:00 — Ändringar i allemanssparandet(prop. 1990/91:45) Utskottet tillstyrker regeringens förslag att högsta tillåtnamånadsinsättning i allemanssparandet höjs till . ochatt taket för det samlade sparandet justeras upp till 150000kr.Utskottet tar i ärendet också ett eget initiativ och föreslåratt man avvecklar den särskilda sparbonus på högst . sombetalas ut till alla som fyller högst det år de börjarspara i allemanssparandet. Syftet med bonusen har varit attstimulera ungdomar att börja spara i allemanssparandet. Eftersomnuvarande nedre åldersgräns i allemanssparandetavskaffas skulle sparbonusen komma attomfatta även mindre barn vars föräldrar börjar spara för barnensräkning. Sparbonusen fyller därmed inte längre sitt syfte somsärskild ungdomsstimulans och bör med hänsyn härtill avskaffas. I proposition 1990/91:45 har regeringen ()-- efter föredragning av statsrådet -- föreslagitriksdagen att anta det i propositionen framlagda förslaget tilllag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande.Lagförslaget har följande lydelse:Förslag tillLag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparandeHärigenom föreskrivs att 4§ lagen (1983:890) omallemanssparande1 skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse4§2Varje sparare får sätta in högst iallemanssparandet.Spararens insättningar, i förekommande fall minskade meduttag, får sammanlagt inte överstiga 100000 kronor.Varje sparare får sätta in högst iallemanssparandet.Spararens insättningar, i förekommande fall minskade meduttag, får sammanlagt inte överstiga 150000 kronor.Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.1 Lagen omtryckt 1986:522.2 Senaste lydelse 1989:989. I propositionen föreslås att gränsen för högsta tillåtnainsättning i allemanssparandet skall höjas från 800kr. Från sammatidpunkt skall också taket för de samlade insättningarna iallemanssparandet ökas till 150000 kr.Några motioner har inte väckts i ärendet. Utskottet har föregen del inget att erinra utan tillstyrker det i propositionenframlagda förslaget till ändring i lagen (1983:890) omallemanssparande.De ökade månadsinsättningarna aktualiserar emellertid vissaandra frågor som har anknytning till den särskilda sparbonussom utgår i allemanssparandet för att främja ungdomars sparande.Enligt gällande regler får den som börjar spara iallemanssparandet och som är lägst och högst 25 årtillgodoräkna sig ett särskilt tillägg, en bonusränta,motsvarande årlig ränta på det första kalenderåretsinsättningar. Bonusräntan bekostas av staten och är begränsadtill högst . fick ca 45000 personerbonusränta på i genomsnitt ca . Statens kostnader försparbonusen var därmed knappt 7 milj.kr.Med ett högsta tillåtet månadssparande på . kanbonusräntan maximalt uppgå till . En sparare kan fördelasitt allemanssparande på tre konton, dvs. på ettallemanssparkonto och två allemansfondskonton. Bonusräntan på deolika kontona tillsammans kan uppgå till . endast undersådana år då extrainsättningar är tillåtna. Om en sparareerhållit mer än . i bonusränta genom att spara i olikabanker har detta kommit fram vid de efterkontroller somriksgäldskontoret regelmässigt företar. Kontoret har därviduppmanat berörda banker att i efterhand reducera bonusräntantill . Dessa korrigeringar förorsakar betydandeadministrativa problem.Med ett högsta tillåtet sparbelopp på . per månadkommer betydligt fler personer att beröras av detta tak i ochmed att bonusräntan även utan extrainsättning kan överstiga 300kr. Administrativa skäl talar sålunda för att bonussystemet nubör omprövas eller att taket för bonusräntan höjs alternativtslopas helt.Utskottet vill emellertid av även andra skäl sätta i frågabonussystemet som sådant. Den nedre åldersgränsen iallemanssparandet kommer enligt ett tidigare riksdagsbeslut(1989/90:FiU40 s. 55, rskr. 358) att avskaffas vid årsskiftet.Från och med år 1991 blir det således möjligt för föräldrar attbörja allemansspara för sina barns räkning. Denna förändring harvidtagits i sparstimulerande syfte och skall enligtriksdagsbeslutet ses mot bakgrund av att den nuvarandeskattefriheten för allemanssparandet upphör ochgörs enhetlig på all avkastning. Något behov av bestämmelser somsyftar till att begränsa möjligheterna för föräldrar attöverföra redan existerande sparkapital till barnensallemanssparande kvarstår därför inte, har uttalat.Enligt utskottets mening framstår det inte som angeläget attgenom en utvidgad sparbonus stimulera föräldrar att börja sparaåt sina barn. En annan åtgärd som kan väntas stimulera föräldraratt börja spara för sina barn är nämligen regeringens nyligenframlagda förslag till reformerad arvs- och gåvobeskattning(prop. 1990/91:54). Enligt förslaget skall grundavdraget vidgåvobeskattningen höjas från . I fortsättningen kommer därmed två föräldrar attårligen kunna ge vart och ett av sina barn . utan attgåvoskatteplikt föreligger.Som nämnts upphör skattefriheten för allemanssparandet frånoch med , men sparformen kommer även i fortsättningenatt vara skattemässigt fördelaktig. Sparbonusen skulle såledeskomma att utgå på sparande som redan omfattas av andrasparstimulanser. De statsfinansiella kostnaderna för dennasubvention kommer att bli höga. I och med att den nedreåldersgränsen slopas kommer ytterligare 15 årskullar med barnatt bli berättigade till sparbonusen. Statens kostnader förbonusen skulle därmed övergångsvis komma att ökamed ett belopp som kan uppskattas till mellan 50--75 milj.kr.för att under efterföljande år begränsas till i runt tal 10milj.kr. Även rent statsfinansiella skäl talar sålundaför att sparbonusen bör omprövas.Det bör slutligen också uppmärksammas att sparbonusen beräknasper kalenderår och således ger störst utdelning för den sompåbörjar sitt sparande . Detta kan paradoxaltnog fungera som ett motiv för att skjuta upp sparstarten tillefterföljande årsskifte. Därmed motverkar bonusen till en delsitt eget syfte.Vad utskottet här anfört leder utskottet till slutsatsen attsparbonusen bör avvecklas med utgången av år 1990.Föreskrifterna om bonusräntan återfinns i 5§ lagen (1983:890)om allemanssparande. Denna paragraf bör alltså upphävas. Dettaföranleder en följdändring i lagen (1988:847) om skattelättnaderför allemanssparande och ungdomsbosparande. Utskottets förslagtill ändringar i dessa båda lagar har fogats till betänkandet iform av en bilaga. Utskottet hemställeratt med bifall till propositionen och med anledningav vad utskottet anfört antar de i bilagan framlagdaförslagen tilla) lag om ändring ilagen (1983:890) om allemanssparande,b) lag om ändring ilagen (1988:847) om skattelättnader för allemanssparande ochungdomsbosparande.res. 1 (mp)res. 2 - motiv. (m)res. 3 - motiv. (fp)res. 4 - motiv. (c)den 20 november 1990På finansutskottets vägnarHans GustafssonNärvarande: (), (), RolandSundgren (s), (), i (s),(), Per (), (), IrisMårtensson (s), (), (), FilipFridolfsson (m), (), (), Lars-OveHagberg (v), () och (). Ändringar i allemanssparandetCarl () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 2 börjarmed "Med ett högsta" och på s. 3 slutar med "en bilaga" bort haföljande lydelse:Med ett högsta tillåtet sparbelopp på . per månadkommer betydligt fler personer att beröras av detta tak i ochmed att bonusräntan även utan extrainsättningar kan överstiga300 kr. Administrativa skäl talar sålunda för att taket förbonusränta avvecklas. Den merbelastning på statsbudgeten som ensådan förändring ger upphov till är liten. Föreskrifter ombonusräntan återfinns i 5§ lagen (1983:890) omallemanssparande. Denna paragraf bör således ändras.dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse:att medbifall till propositionen och med anledning av vad utskottetanfört antar följande som reservanternas förslag betecknadeändringar av 4 och 5 §§ lagen (1983:890) om allemanssparandeNuvarande lydelse Reservanternas förslag 4 §Varje sparare får sätta Varje sparare får sättain högst i in högst imånaden iallemanssparandet. Spararensinsättningar, i insättningar, iförekommande fall minskade förekommande fall minskademed uttag, får sammanlagt med uttag, får sammanlagtinte överstiga 100000 inte överstiga 150000kronor. 5 §Den som börjar spara och Den som börjar spara ochsom det första som det förstakalenderåret han sparar kalenderåret han spararfyller högst fyller högst 25 årfår ett får ettsärskilt tillägg särskilt tillägg(bonusränta) motsvarande (bonusränta) årlig ränta, årlig ränta.dock högst . Bonusräntan bekostas av staten och tillförsBonusräntan bekostas av sparmedlen senast vidstaten och tillförs utgången av februarisparmedlen senast vid månad året efter detutgången av februari år då sparandetmånad året efter det inleddes.år då sparandetinleddes.2. Ändringar i allemanssparandet (motiveringen), och (alla m) anseratt den del av utskottets yttrande som på s. 2 börjar med "Medett högsta" och på s. 3 slutar med "eget syfte" bort ha följandelydelse:Med ett högsta tillåtet sparbelopp på . per månadkommer betydligt fler personer att beröras av detta tak i ochmed att bonusräntan även utan extrainsättningar kan överstiga300 kr. Administrativa skäl talar sålunda för att bonussystemetnu bör avvecklas.En annan omständighet som talar för en sådan åtgärd ärsparbonusens konstruktion. Bonusen beräknas per kalenderår ochger således störst utdelning för den som påbörjar sitt sparandetidigt . Detta kan paradoxalt nog fungera som ettmotiv för att skjuta upp sparstarten till efterföljandeårsskifte. Därmed motverkar bonusen till en del sitt eget syfte.Av betydelse i sammanhanget är också att allemanssparandettill den del det inte utgör ett fondsparande enligt utskottetsmening bör avvecklas . Barn- och ungdomssparandet bör istället stimuleras genom att man inför en ny sparform -- kalladstartsparande -- som ger föräldrar och andra anhöriga möjlighetatt vardera sätta in upp till ett visst maximibelopp påett särskilt bankkonto vars avkastning är befriad från skatt. Åandra sidan bör kontot vara spärrat för uttag tills barnetfyller 18 år.3. Ändringar i allemanssparandet (motiveringen)och (båda fp) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 2 börjar med "Med ett högsta" ochpå s. 3 slutar med "eget syfte" bort ha följande lydelse:Med ett högsta tillåtet sparbelopp på . per månadkommer betydligt fler personer att beröras av detta tak i ochmed att bonusräntan även utan extrainsättningar kan överstiga300 kr. Administrativa skäl talar sålunda för att bonussystemetnu bör avvecklas.En annan omständighet som talar för en sådan åtgärd ärsparbonusens konstruktion. Bonusen beräknas per kalenderår ochger således störst utdelning för den som påbörjar sitt sparandetidigt . Detta kan paradoxalt nog fungera som ettmotiv för att skjuta upp sparstarten till efterföljandeårsskifte. Därmed motverkar bonusen till en del sitt eget syfte.Av betydelse i sammanhanget är också att allemanssparandettill den del det inte utgör ett fondsparande enligt utskottetsmening bör avvecklas . Barn- och ungdomssparandet bör istället stimuleras genom att man inför en ny sparform -- kalladstartsparande -- som ger föräldrar och andra anhöriga möjlighetatt vardera sätta in upp till ett visst maximibelopp påett särskilt bankkonto. Å andra sidan bör kontot vara spärratför uttag tills barnet fyller 18 år.4. Ändringar i allemanssparandet (motiveringen)och (båda c) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 2 börjar med "Med ett högsta" ochpå s. 3 slutar med "eget syfte" bort ha följande lydelse:Med ett högsta tillåtet sparbelopp på . per månadkommer betydligt fler personer att beröras av detta tak i ochmed att bonusräntan även utan extrainsättningar kan överstiga300 kr. Administrativa skäl talar sålunda för att bonussystemetnu bör avvecklas.En annan omständighet som talar för en sådan åtgärd ärsparbonusens konstruktion. Bonusen beräknas per kalenderår ochger således störst utdelning för den som påbörjar sitt sparandetidigt . Detta kan paradoxalt nog fungera som ettmotiv för att skjuta upp sparstarten till efterföljandeårsskifte. Därmed motverkar bonusen till en del sitt eget syfte.Av betydelse i sammanhanget är också att allemanssparandettill den del det inte utgör ett fondsparande enligt utskottetsmening bör avvecklas . Sparandet bör i stället stimulerasgenom att man inför en ny sparform, kallad personligainvesteringskonton. Denna sparform kan enligt utskottets meningaktivt bidra till ett ökat enskilt sparande. Personligainvesteringskonton bör sålunda införas för att stimulera ettlångsiktigt målsparande. Insättningarna på kontot bör begränsastill ett halvt basbelopp per person och år. Avkastningen skallvara skattefri och uttag utan skattekonsekvenser skall få görasbara för investeringar i egen permanentbostad eller i egetföretag. Vid uttag för annat ändamål skall beskattningen skeomedelbart.Särskilt yttrandeAnne (), (), (), FilipFridolfsson (m) och () anför:Den del av allemanssparandet som sker på allemanssparkontonutgör dels en form av hushållssparande, dels en metod förstatsupplåning. Vi har länge riktat kritik mot hur systemetfungerar i det senare avseendet. Omfattningen bestäms avspararna/långivarna själva och står alltså utanförriksgäldskontorets kontroll, vilket är särskilt allvarligt idetta fall, eftersom inlåningen i princip är a vista. Idagsläget, när det offentliga sparandet visar ett stortöverskott, bör dessutom det enskilda sparandet i första handställas till näringslivets förfogande.När det tidigare varit aktuellt att höja maximigränserna iallemanssparandet, har vi därför velat begränsa åtgärden tillallemansfonderna. En sådan åtskillnad försvåras emellertid i dagav att det numera råder full frihet att flytta tillgångar mellande båda sparformerna. Skulle taket höjas endast för insättningari allemansfond, skulle det inte längre bli möjligt att flyttahela beloppet till allemanssparkonto.Den fria flyttningsrätten ökar emellertid instabiliteten i denstatsupplåning som allemanssparandet står för. Vid oro för enförestående kursnedgång på aktiebörsen kan mycket stora beloppflyttas från allemansfonderna till allemanssparkonton, även omstaten inte har något behov av en sådan ökning av sin upplåning.Vi vidhåller därför att det finns skäl att avvecklaallemanssparkontona som statlig upplåningsform.Utskottets lagförslagBilaga1Förslag tillLag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparandeHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:890) omallemanssparande1dels att 5§2 skall upphöra att gälla,dels att 4§ skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4§2Varje sparare får sätta Varje sparare får sättain högst i in högst imånaden iallemanssparandet. Spararensinsättningar, i insättningar, iförekommande fall minskade förekommande fall minskademed uttag, får sammanlagt med uttag, får sammanlagtinte överstiga 100000 inte överstiga 150000kronor. kronor.Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.1 Lagen omtryckt 1986:522.2 Senaste lydelse 1989:989 av 4 och 5 §§.2Förslag tillLag om ändring i lagen (1988:847) om skattelättnader förallemanssparande och ungdomsbosparandeHärigenom föreskrivs att 2§ lagen (1988:847) omskattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande skallha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2§1Av ränta på sparmedel Av ränta på sparmedelsom satts in i som satts in iallemanssparandet samt allemanssparandet utgörbonusränta enligt 5§ endast två tredjedelarlagen (1983:890) om skattepliktig inkomst vidallemanssparande utgör taxering enligt lagenendast två tredjedelar (1947:576) om statligskattepliktig inkomst vid inkomstskatt.taxering enligt lagen(1947:576) om statliginkomstskatt.Av realisationsvinst och utdelning på andel i allemansfond tastvå tredjedelar upp som skattepliktig inkomst. Avdrag förrealisationsförlust på sådan andel grundas på två tredjedelar avförlusten.För utdelning enligt 18§ sista stycket lagen omallemanssparande skall gåvoskatt betalas i den månskattskyldighet föreligger enligt lagen (1941:416) om arvsskattoch gåvoskatt.Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.1 Senaste lydelse 1990:675.