bet · GE01KU12 · 1990-10-25 00:00:00 — Han anser därför att Radio Nord-lagen står i strid medyttrandefrihetens principer och att lagen bör upphävas.I motionen yrkas att beslutar att fr.o.m. den 1 juli1990 upphäva kungörelsen SFS 1961:21 om ändrad lydelse av 1 och8 §§ i kungörelse SFS 1939:796.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar till en början att kungörelsen(1939:796) angående nyttjande inom svenskt territorium avradioanläggning eller radiomottagningsapparat å främmandefartyg eller luftfartyg upphävdes 1967 och att de bestämmelser ikungörelsen som föreskrev förbud att medföra radioanläggningavsedd för rundradiosändning inte fått någon motsvarighet i denförfattning som ersatte kungörelsen. Vad härefter beträffarlagen (1966:78) om förbud i vissa fall mot rundradiosändningfrån rundradioanläggning på öppna havet konstaterar utskottetatt lagen grundar sig på en internationell överenskommelse somSverige är bundet av. Ett upphävande av lagen skulle innebäraett brott mot överenskommelsen. På grund av det anfördaavstyrker utskottet motion K432.Reklamfinansierade markbundna svenska TV-sändningar m.m.Tidigare behandling i riksdagenVid föregående avslogs flera motionsyrkanden omreklamfinansierade markbundna TV-sändningar och om reklam somfinansieringskälla för radio och TV. Utskottet konstaterade attfrågan om en från fristående reklamfinansieradTV-kanal tas upp i betänkande (SOU 1989:73)TV-politiken. Utskottet fann att beredningen av denna fråga iregeringskansliet inte borde föregripas. När det gäller den meraallmänna frågan om reklam som finansieringskälla inommediaområdet konstaterade utskottet att frågan om reklam isvensk TV skulle komma att vara en huvudfråga i samband med attslutlig ställning skulle komma att tas till de frågor sombetänkandet tar upp och att radiolagsutredningen hade i uppdragatt föreslå den lagstiftning som föranleds av betänkandet. Denberedning i som föranleds av arbetet i denämnda utredningarna borde enligt utskottet inte föregripas. Pågrund härav och då frågan om reklam i radio nära hänger sammanmed frågan om reklam i TV fann utskottet att det inte varpåkallat med något initiativ från sida i fråga omlagstiftning om reklam i etermedierna (1989/90:KU8).MotionernaEnligt motion 1989/90:K401 yrkande 2 av m.fl. (m)bör regeringen omgående öppna de två icke utnyttjade markbundnafrekvenserna för fristående och reklamfinansierade TV-kanaler.Motionärerna anför att de markbaserade sändningarna kommer attvara av större intresse än satellit- och kabelsändningar och attsändningarna kommer att nå en större andel av befolkningen.Eftersom antalet markbundna frekvenser är begränsat tillskillnad från vad som gäller beträffande utrymmet för satellit-och kabel-TV finns det enligt motionärerna anledning att statenställer större krav på de företag som erhåller koncession för demarkbaserade sändningarna än på de företag som kommer att sändavia kabel och satellit. De anser att de företag som skall fårätt att sända från marken måste ha stabil ekonomi för att klarainvesteringar i teknisk utrustning, personal och programinköp.Motionärerna anför vidare att alla skall gesmöjlighet att finansiera sina sändningar genom reklam,sponsring, medlemsavgifter eller på annat sätt. De anser attsamma regler som gäller för massmedia i övrigt skall gälla förTV (yrkande 4).Även i motion 1989/90:K414 yrkande 1 av m.fl.(fp) föreslås att de två outnyttjade markbundna kanalerna skallerbjudas en intressent som står fri från staten och frånSveriges Radio. Motionärerna anser att reklam eller annanfinansiering bör tillåtas. Det kan enligt motionärernadiskuteras om båda kanalerna skall bjudas ut eller meden viss tidsförskjutning, och de anser att en tänkbar möjlighetär att en av kanalerna öppnas för regionala TV-sändningar.I likhet med vad som anförs i motion K401 yrkande 2konstaterar motionärerna i motion K414 yrkande 1 atttillkommande marksända kanaler kommer att vara av störreintresse än satellit- och kabelsändningarna eftersom dessakanaler kommer att nå en större andel av befolkningen. Även deanser därför att staten bör ställa större krav på de markbundnasändningarna än på satellit- och kabelsändningarna.Dessa krav bör enligt motionärerna vara dels att en viss andelav programmen är producerad i , dels att programutbudettillgodoser ett brett spektrum av smakriktningar och intressenoch erbjuder både breda program och program som riktar sig tillmera bestämda målgrupper. Motionärerna anser att kraven böranges närmare av varefter regeringen bör svara för attett anbudsförfarande rörande koncessionerna kommer till stånd.Enligt motionärerna bör en koncession vara förenad med enskyldighet att betala avgift till staten. De anser att medlenkan tillföras en särskild fond och användas för kulturelltskapande.Även i motion 1989/90:K429 yrkande 4 av m.fl.(c) förespråkas en tredje fristående reklamfinansierad svenskTV-kanal. En koncessionsreglerad markbaserad fristående kanalinnebär enligt motionärerna att spelreglerna för svenskTV-reklam läggs fast genom nationella politiska beslut.I motionen konstateras att är organiseradsom ett integrerat producerande och sändande företag och att destora produktionsresurserna i företaget har haft till följd atten stor del av programmen produceras internt. Enligtmotionärerna har detta inneburit att sändningsmonopolet ipraktiken också har blivit ett produktionsmonopol och att dethar blivit svårt för fristående programskapare att försörja sigutanför företaget (yrkande 1).Motionärerna anser att en ny kanal i huvudsak bör bli sändandeoch baseras på de fristående produktionsbolagen och därigenombli den ekonomiska basen för en programindustri (yrkande 2). Depengar som svenska företag satsar på TV-reklam bör i störstautsträckning gå till en svensk programindustri (yrkande 3).Under ett uppbyggnadsskede kan en ny markbaserad TV-kanal lämna"luckor" i sin sändningstid för regionala program. På några årkan det då byggas upp en kompetens som på ett helt annat sätt äni dag för TV-mediet närmare det lokala samhället och som efterhand kan utgöra basen för en mer utvecklad regional TV (yrkande5).I motion 1989/90:K420 i nu aktuell del av m.fl.(c) förespråkas en kraftig förstärkning av finansiering genom att en av TV-kanalernaupplåts för reklam i kontrollerade former. Motionärerna anseratt reklamen bara skall vara en kompletterandefinansieringskälla och att reklamintäkterna skall komma helakoncernens verksamhet till godo. För att markera denreklamsändande kanalens oberoende av inkomstkällan bör enligtmotionärerna uppgiften att sälja och fördela reklamtid ges åtett fristående bolag inom koncernen.Enligt motion 1989/90:K425 av m.fl. (fp)drabbas lokalradion av allt knappare resurser. Motionärernapekar särskilt på lokalradion i och tvivlar på attlokalradion kan få del av höjda licenser. De anför attlokalradio runt om i världen framgångsrikt finansieras medreklamintäkter och anser därför att ett försök medreklamfinansierad lokalradio bör inledas i och ettannat mindre län.Utskottets bedömningTill den parlamentariska beredningen i avden framtida mediepolitiken hör frågorna om reklamfinansierademarkbundna svenska TV-sändningar och reklam i radio. mening bör beredningsarbetet inte föregripas genomnågon åtgärd från sida. Utskottet avstyrker därförmotionerna K401 yrkandena 2 och 4, K414 yrkande 1, K429, K420 idenna del samt K425.Lokala TV-stationerTidigare behandling i riksdagenVid föregående avslogs flera motionsyrkanden ometablering av fristående lokala . Utskottet uttaladedärvid att det inte torde vara möjligt att, annat än i begränsadomfattning, inleda lokala TV-sändningar utan att de frekvensersom är avsedda för de outnyttjade riksnäten tas i anspråk.Utskottet ansåg att ställning inte borde tas till kraven påfristående lokala förrän riktlinjerna i denframtida TV-politiken lagts fast (1989/90:KU8).MotionernaI motion 1989/90:K420 av m.fl. (c) i nu aktuelldel anför motionärerna att det är viktigt att alla hushåll kannås av ett breddat TV-utbud med utnyttjande av nuvarande teknikför distribution via sändare på marken och att det därvid ärsärskilt angeläget att behovet av regionala alternativ iTV-utbudet kan säkerställas. Motionärerna förespråkar därför enbreddning av TV-utbudet för alla genom att regionalt förankradTV-verksamhet utvecklas på tillgängliga lediga frekvenser.I 1989/90:K423 av m.fl. (fp, c, v) anförmotionärerna att möjligheten att göra egenproduceradeTV-sändningar enligt kabellagstiftningen har utnyttjats på mångaorter. De pekar särskilt på föreningen . Att verksamheten är begränsad till kabelnätinnebär enligt motionärerna att utsändningarna aldrig kan fåsamma täckningsgrad som ochsatellitkanalerna. De anser därför att åtgärder bör vidtas föratt möjliggöra eterburna lokala sändningar (yrkande 1) och attSödertälje utses som försöksort för sådana sändningar (yrkande2).Liknande synpunkter förs fram i motion 1989/90:K408 av LarsAhlström (m). I den motionen begärs lagändringar så attmöjligheter skapas för etersänd lokal-TV i Göteborg.Även i motion 1989/90:K433 av () och motion1989/90:K436 yrkande 1 av och ()förespråkas vidgade möjligheter för etersänd lokal-TV. Isistnämnda motion anser motionärerna att regeringen bör getillstånd till försökssändningar inom några begränsade områdenför att sändningarna skall komma i gång (yrkande 2).Utskottets bedömningDen parlamentariska beredningen av den framtida mediepolitikeni bör enligt utskottets mening avvaktas innanställning tas till kraven på fristående lokala TV-stationer.Utskottet avstyrker därför motionerna K420 i denna del, K423,K408, K433 samt K436 yrkandena 1 och 2.Ändringar i kabellagstiftningenBakgrundPå senare tid har sändningar från satelliter ochvidaresändning i kabel ökat i omfattning. I lagen (1985:677) omlokala kabelsändningar (kabellagen) regleras rätten attvidaresända programkanaler från satelliter i fast trafik och attgöra egensändningar i kabelnät som når fler än 100 bostäder.Enligt lagen fordras tillstånd för sådana sändningar. Utanförlagens tillämpningsområde faller rundradiosändningar. Sändningarfrån direktsändande satelliter räknas som rundradiosändningar.Frågor om tillstånd prövas av en myndighet som är gemensam förhela landet, kabelnämnden. får i vissa fallåterkalla sändningstillstånd eller förhindra vidaresändning aven programkanal. Fortsatt vidaresändning av en programkanal fårförbjudas för av högst , om det i programkanalenunder och i betydande omfattning har förekommitsådan reklam som måste anses riktad särskilt till svenskakonsumenter.I lagen (1985:1057) om ansvarighet för lokala kabelsändningarfinns ytterligare bestämmelser om inskränkningar i rätten attsända enligt kabellagen. Där föreskrivs att fortsattvidaresändning får förbjudas, om det i programkanalen vidupprepade tillfällen har förekommit program som har innehållitrörliga bilder med skildringar av sexuellt våld eller tvångeller med närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld motmänniskor eller djur och sändningarna inte har varit försvarligamed hänsyn till syftet och sammanhanget samt omständigheterna iövrigt. Ett förbud kan också meddelas, om satellitkanalen harvarit ensidigt inriktad på sändningar av pornografiska bildereller våldsskildringar i bild.I februari 1989 beslutade kabelnämnden attmedeleffektssatelliten vid tillämpningen av kabellagenskall behandlas som en direktsändande satellit och inte som ensatellit i fast trafik. Sändningar från den satelliten kandärför sändas vidare i kabelnät utan tillstånd enligt kabellagenoch utan begränsningar när det gäller reklam. För närvarandesänder det utländska programföretaget TV-program tillNorden från Astrasatelliten. Verksamheten är reklamfinansierad.Kabelnämnden underrättade regeringen om beslutet och anfördeatt den fann det troligt att en stor del av vidaresändningen avprogramkanaler från satellit kommer attligga utanför den reglering som kabellagstiftningen innebär.Nämnden fann att det var angeläget att konsekvenserna av ensådan utveckling beaktades i det fortsatta radiorättsligaöversynsarbetet.Det svenska programföretaget hargenom avtal fått sändningsrätt till en avTele-X-satellitens TV-kanaler. Företaget började sändaTV-program () från satelliten den 15 september 1990.Sändningarna är avsedda för tittare i och Norge.Verksamheten är reklamfinansierad.Tidigare behandling i riksdagenVid föregående avslogs flera motionsyrkanden omändringar i kabellagstiftningen med hänvisning till attresultatet av radiolagsutredningens arbete först måste avvaktas(1989/90:KU8).MotionernaI motion 1989/90:K401 yrkande 5 av m.fl. (m) anförmotionärerna att reklamförbudet tvingar TV-kanaler som inriktaspå den svenska marknaden att verka från ett annat land eller attlänka program producerade i via satellit för vidaredistribution till de svenska hushållen. Motionärerna anser attden nuvarande TV-politiken motverkar en positiv utveckling avsvensk TV-produktion, att den tekniska och ekonomiskautvecklingen i hindras och att underlaget för inhemskproduktion försvagas. Motionärerna förespråkar därför attreklamförbudet för satellit- och kabel-TV upphävs. De anserockså att en total översyn bör göras av kabelnämndens verksamheti syfte att helt lägga ner den eller att överföra eventuelltnödvändiga uppgifter till radionämnden (yrkande 6).Liknande synpunkter förs fram i motion 1989/90:K414 yrkande 2av m.fl. (fp). Motionärerna anför attbegränsningarna i rätten att sända och återutsända i kabel börupphävas och att kabelnämnden i dess nuvarande funktion äröverflödig. De anser dock att skyldigheten för kabeloperatörernaatt distribuera program i kablarna bör varakvar.Också i motion 1989/90:K437 av Per m.fl. (m)förespråkas ett upphävande av kabellagens reklamförbud. Enligtmotionärerna skulle kunna upplåtas tillsvenska TV-företag, om detta förbud upphävs.Enligt motion 1989/90:K435 av m.fl. (c) bör dentillståndsplikt som gäller för vissa kabelnät avskaffas.Motionärerna anser att tillståndsplikten är helt otidsenlig iden nuvarande mediesituationen.Enligt motion 1989/90:K436 av och ()innebär kabelnämndens beslut beträffande Astrasatelliten att detinte alls går att ingripa mot våldsskildringar, pornografi,rasdiskriminering eller reklam i satellitsändningar.Motionärerna anser att det är hög tid att återställa ordningenoch att återupprätta koncessionssystemet för lokalakabelsändningar. De anser därför att i kabellagenskall lägga till en bestämmelse som innebär att som satelliter ifast trafik i lagen också skall anses s.k.medeleffektssatelliter. Härigenom skulle Astrasatelliten förasin under koncessionssystemet (yrkande 3). De anser dessutom attregeringen bör få i uppdrag att för lägga fram förslagsom innebär att alla satellittyper förs in underkoncessionssystemet (yrkande 4).Motionärerna konstaterar att tillstånd till egensändningarenligt kabellagen kan komma att omfatta hela kommuner. De anseratt detta kan komma att medföra problem i kommuner med fleraavgränsade områden och flera kabelnät eftersom sändningarna inte-- såsom ursprungligen var avsikten -- kommer att beröra deboendes frågor i närområdet utan angelägenheter på en högre,nivå. Motionärerna anser därför att frågan om enbegränsning av egensändningsområdena bör utredas och attregeringen därefter bör lägga fram förslag i ämnet (yrkande 5).Motionärerna pekar vidare på bestämmelserna i 22 § kabellagenom att egensändningar inom ett tillståndsområde inte fårinnehålla vidaresända program som vid samma tillfällevidaresänds inom ett tillståndsområde utanför kommunen. Enligtmotionärerna förekommer det att förbudet kringgås på så sätt attidentiska videogram spelas upp och sänds i flera olikatillståndsområden. De menar att detta är en lucka i lagen sombör täppas igen och att regeringen bör lägga fram förslag omdetta (yrkande 6).Enligt motionärerna visar kabelnämndens tillämpning avreklamförbudsregeln att regeln bör skärpas och att förbudet motsponsring även bör omfatta satellitkanalerna. Det bör enligtmotionärerna inte heller vara tillåtet med kommersiella budskapeller annan marknadsföring i programmen. Motionärerna anser attregeringen bör lägga fram förslag i nu nämnda hänseenden(yrkandena 7, 8 och 9).Motionärerna förespråkar att bestämmelserna omvåldsskildringar, pornografi och rasdiskriminering i lagen omansvarighet för lokala kabelsändningar ses över och skärps. Idet sammanhanget finns det enligt motionärerna anledning attutreda förutsättningarna för införandet av ett system sominnebär att någon här i landet kan göras ansvarig föryttrandefrihetsbrott i satellitsändningar som kan tas emot iSverige eller som vidaresänds i kabelnät här oavsett sändningensursprungsland. Enligt motionärerna bör regeringen lägga framförslag i dessa ämnen (yrkandena 10 och 11).Kabelnämnden är enligt motionärernas mening kompetent attbedöma reklam och andra marknadsföringsåtgärder i programmen.Den rätt att besluta om återkallelse av tillstånd, förbud motfortsatt vidaresändning och om upphörande av sändningar iupplåten kanal som grundas på otillåten reklam och sponsring bördärför enligt motionärerna föras över från nämnden tillmarknadsdomstolen. De anser att regeringen bör lägga framförslag om detta (yrkande 12).Utskottets bedömningLiksom vid föregående anser utskottet att resultatetav radiolagsutredningens arbete måste avvaktas innan det kan bliaktuellt att göra ändringar i kabellagstiftningen. Utskottetavstyrker därför motionerna K401 yrkandena 5 och 6, K414 yrkande2, K437, K435 samt K436 yrkandena 3--12.Konventionen om gränsöverskridande televisionBakgrundInom ram har utarbetats en konvention omgränsöverskridande television. undertecknade Sverigeoch nio andra medlemsstater konventionen. har ännu ejtagit ställning till frågan om ett godkännande av konventionen.Genom konventionen upprättas ett för Europarådetsmedlemsstater gemensamt regelverk som skall främja flödet avprogram mellan länderna som hänsyn tas till nationellkultur och särart.Konventionens huvudprincip är att det sändande landet skallsvara för att gränsöverskridande TV-sändningar, antingen de skermed hjälp av satellit eller på annat sätt, uppfyller deminimiregler för programverksamheten som ställs upp ikonventionen. Minimireglerna gäller bl.a. våldsskildringar,pornografi, skydd för barn och ungdom och rätt till beriktigandeav uppgifter. De mottagande länderna åtar sig att inte hindramottagning eller vidaresändning på sitt territorium avsändningar som uppfyller konventionens krav.Konventionen innehåller regler för programinnehållet iallmänhet, för reklamsändningar och för s.k. sponsrade program.Det finns också regler för hur överträdelser avkonventionsreglerna skall hanteras.Konventionen förbjuder tobaksreklam. Den förbjuder däremotinte alkoholreklam, men föreskriver ett flertal villkor försådan reklam. Konventionen tillåter att en stat har striktareoch mer detaljerade regler för sändningar som ligger understatens jurisdiktion (art. 28). Detta innebär att en stat kanförbjuda alkoholreklam i sådana sändningar.Som framgått av det föregående gav regeringen genomtilläggsdirektiv radiolagsutredningen i uppgift (dir.1989:21) att belysa konsekvenserna av ett svenskt tillträde tillkonventionen och lägga fram förslag till den lagstiftning sombehövs. I direktiven pekar regeringen på att de stater somtillträder konventionen måste kunna se till att konventionensregler är uppfyllda för alla slag av gränsöverskridandesändningar för vilka de enligt konventionen är ansvariga. Enligtdirektiven innebär detta att det måste finnas regler förinnehållet i satellitsändningar som vänder sig till allmänheten.Det sägs vidare att konventionen också leder till att de svenskareglerna för vidaresändning av satellitprogram i kabelnätbehöver ändras.Utredningens arbete med denna uppgift pågår för närvarande.Enligt vad som framgår av missivet till utredningens betänkande(SOU 1990:7) Lagstiftning för reklam i svensk TV bedrivs arbetetefter följande riktlinjer. För att skall kunna anslutasig till konventionen behövs regler som gör det möjligt attsäkerställa att de programföretag för vilka enligtkonventionen är ansvarigt, dvs. i första hand de som sänder frånsvenskt territorium, verkligen följer de minimiregler försändningarnas innehåll som konventionen ställer upp. För dettakrävs lagstiftning om innehållet i sändningar till satelliter.Sådana sändningar skall liksom nu få ske utan andra krav påtillstånd än de som är frekvensmässigt motiverade. Regler förinnehållet skall gälla för alla sändningar som är avsedda förallmänheten.Det kan i sammanhanget nämnas att utredningen i det nämndabetänkandet lägger fram förslag till lagstiftning om förbud motmarknadsföring av tobaksvaror och alkoholdrycker genomkommersiell annonsering i TV.MotionenEnligt motion 1989/90:K414 yrkande 4 av m.fl.(fp) bör möjligt ratificera konventionen.Motionärerna anser att bör utnyttja den möjlighet attinföra ett totalt förbud mot alkoholreklam som konventionen ger.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening är det angeläget att såsnart som möjligt kan ta ställning till frågan om ettgodkännande av konventionen. Som framgått av det föregåendearbetar radiolagsutredningen med att belysa konsekvenserna avett svenskt tillträde till konventionen och med att utarbetaförslag till den lagstiftning som behövs. Utskottet anser attresultatet av det arbetet bör avvaktas innan prövarfrågan. Utskottet avstyrker därför motion K414 yrkande 4.Lagstadgad rätt att i efterhand ta del av program sända avSveriges RadioBakgrundMånga av de program som sänds i radio och TV är föremål förupphovsrätt enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt tilllitterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) och lagen(1960:730) om rätt till fotografisk bild. Till grund förlagstiftningen ligger internationella överenskommelser mellanett stort antal stater. Upphovsrätten innefattar rätten attensam framställa exemplar av ett verk och att göra verkettillgängligt för allmänheten genom offentligt framförande ellerspridning av redan färdiga exemplar.Vad som anförs vid överläggning om allmänna angelägenheter fåråterges utan upphovsmannens samtycke. Ett radio- ellertelevisionsföretag har dessutom rätt att kopiera inspelningarutan rättighetshavarnas samtycke då kopian skall användas förföretagets egen verksamhet, för bevisändamål, för verksamhetenvid arkivet för ljud och bild samt för forskningsändamål.En annan viktig inskränkning i upphovsrätten är att enstakaexemplar av offentliggjort verk får framställas för enskiltbruk. Radio- och TV-program får alltså kopieras för enskiltbruk. Enligt ett avgörande av högsta domstolen 1984 (NJA 1984 s.304) grundar detta emellertid inte någon rätt förprogramföretaget att på beställning från utomstående göra kopiorav bevarade programinspelningar. Allmänheten har alltså intenågon absolut rätt att från programföretagen få ut utskriftereller andra kopior av radio- och TV-program som ärupphovsrättsligt skyddade.Tidigare behandling i m.m.På hemställan av utskottet gav regeringen till kännaatt frågan om rätten att i efterhand ta del av radio- ochTV-program borde utredas (KU 1973:46, rskr. Regeringenöverlämnade skrivelse i ärendet till radioutredningensom dock inte lämnade något förslag i frågan.Riksdagen återkom till saken och uttalade att hela fråganom rätten att få utskrifter av program i radio och TV skyndsamtborde ses över. Målsättningen borde vara att allmänheten skullefå ökad tillgång till programutskrifter, särskilt av program somrör samhällsfrågor (KU 1982/83:11, rskr. 70).Frågan har behandlats av massmediekommittén. I betänkandet(SOU 1984:65) Via satellit och kabel anges att kommittén vidöverläggningar med företrädare för informerats omatt man inom koncernen hade för avsikt att utforma nyaoch mer generösa regler för tillhandahållande avprogramutskrifter och programkopior. Kommittén förutsatte att denya principerna skulle börja tillämpas . Tillföljd av högsta domstolens nämnda dom kom emellertid någonförändring av reglerna inte till stånd.År 1987 uttalade ånyo att det var angeläget attfrågan om rätt att i efterhand ta del av programfick en snar lösning.