bet · GE01SfU1 · 1990-10-23 00:00:00 — Detta beror på att försäkringskassorna har svårigheteratt beräkna merkostnadsdelen och att uträkningen är myckettidskrävande. Motionärerna anser att merkostnadsdelen bör kunnafastställas till ett bestämt belopp för alla men attvårdbidragsmottagaren själv bör få avgöra om han eller hon villutnyttja det schablonmässiga avdraget för merkostnader. Dennärmare utformningen av ett sådant system bör utredas.Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånriksförsäkringsverket och anför att verket i augusti 1988publicerat en uppföljningsrapport över försäkringskassornastillämpning av reglerna om en skattefri merkostnadsdel avvårdbidraget (RFV redovisar 1988:9). Vid uppföljningenkonstaterades att sjukdomsbilden inom olika sjukdomsgrupperskiftade kraftigt och att det därför var stora variationer imerkostnaderna inom sjukdomsgrupperna. Med anledning häravbedömdes då inte lämpligt att föreslå bestämmelser om attmerkostnadsdelen skulle fastställas enligt schablon.Försäkringskassorna borde däremot, i stället för detaljeradeberäkningar av enskilda merkostnadsposter, göra en mera samladbedömning av merkostnaderna. har därefterutfärdat rekommendationer för försäkringskassorna i dettaavseende.Riksförsäkringsverket framhåller i sitt yttrande att enförutsättning för att en del av vårdbidraget skall varaskattefri är att merkostnadsdelen nära ansluter till de faktiskamerkostnaderna för det handikappade barnet. Med nuvaranderegelkonstruktion skall bedömningen av rätten till vårdbidraggrundas på det sammanlagda behovet av tillsyn och vård samtmerkostnadernas omfattning. Med hänsyn härtill och dåmerkostnaderna inom samma sjukdomsgrupp varierar kraftigt är detnödvändigt att göra en individuell bedömning inte bara vad avserförälderns merarbete på grund av barnets sjukdom eller handikapputan också avseende merkostnadernas storlek.Riksförsäkringsverket anför vidare att enligt uttalande ilagförarbetena (prop. 1981/82:216, s. 43) bör merkostnaderna viden sammanvägning läggas i botten av det skälet att det ärmöjligt att uttrycka dessa i exakt mått och att den medgivnakostnadsersättningen skall anges särskilt i beslutet. Dettamedför att, i de fall merarbetet till följd av barnets vård- ochtillsynsbehov är av så stor omfattning som krävs för rätt tillhelt vårdbidrag, en skattefri merkostnadsdel ändå fastställs ommerkostnaderna är av viss omfattning. Föräldern kan då gå misteom ATP-poäng därför att merkostnaderna tar stor del avvårdbidraget. anser att det kan finnasskäl överväga att ändra bestämmelserna så att föräldern i ettsådant fall får välja om hela vårdbidraget skall varaskattepliktigt och ATP-grundande eller om merkostnadsdel skallfastställas. Däremot anser detprincipiellt felaktigt att vårdbidragstagaren själv skall fåavgöra att hela vårdbidraget skall vara ATP-grundande i det fallvårdbidraget till betydande del grundas på merkostnader.Riksförsäkringsverket uppger att verket nu kommer att göra enmera djupgående utvärdering av försäkringskassornas tillämpningav vårdbidragsreglerna och merkostnadsbedömningarna. Om detvisar sig att stora svårigheter kvarstår att rättvist tillämpareglerna, kommer att pröva frågan omerforderliga regelförändringar.Försäkringskasseförbundet anför att det ärtidskrävande och förenat med bedömningssvårigheter att hanteravårdbidragsärendena. Detta gäller för hela ärendet ochinte enbart merkostnadsdelen. Eftersom det är fråga omskälighetsbedömningar fattas också beslut i dessa ärenden avsocialförsäkringsnämnderna. En bedömning efter schablonmässiganormer skulle naturligtvis innebära en avsevärd förenkling menenligt förbundets mening är det -- främst från rättvisesynpunkt-- inte en tillfredsställande lösning på de svårigheter som kanfinnas. Förbundet anser i stället att ytterligare insatser kangöras på utbildningsområdet för att förbättra och underlättahandläggningen av och besluten i dessa ärenden. Med ökadekunskaper om olika funktionsnedsättningar kan bedömningarnaunderlättas men även möjligheter att geföräldern vägledning och råd vid ansökningstillfället så attbeslutsunderlaget blir fullödigare. Decentraliseringen avvårdbidragsärenden vid försäkringskassorna understrykerytterligare utbildningsbehovet.Utskottet erinrar om att möjligheten att fastställa ensärskild merkostnadsdel infördes den 1 januari 1983.Departementschefen anförde därvid i proposition 1981/82:216bl.a. att en skattefri merkostnadsersättning som en del avvårdbidraget måste beräknas individuellt för att det avseddasyftet med skattefrihet skulle kunna tillgodoses. En generellskattefri merkostnadsdel lika för alla skulle inte ge någonanpassning av förmånen till familjens kostnader till följd avhandikappet. Departementschefen delade den åsikt som framförtsav , att en förutsättning för skattefriheten varatt kostnadsersättningen så nära som möjligt anslöt till denfaktiska situationen och de verkliga merutgifter familjen kundeantas få för vården av det handikappade barnet.Hanteringen av vårdbidragsärendena tycks vara tidskrävande ochinnefatta svåra bedömningar för försäkringskassorna. Utskottetanser det därför lämpligt att gör enfördjupad utvärdering av försäkringkassornas tillämpning avvårdbidragsärenden. Frågan om beräkningen av merkostnadsdelenbör schabloniseras eller kan underlättas på annat sätt bördärför anstå i avvaktan på denna utvärdering.Vårdbidragsreglerna kan även komma att beröras av 1989 årshandikapputredning. Utredningen har i betänkandet (SOU 1990:19)Handikapp och välfärd? -- En lägesrapport (s. 336) bl.a. angivitatt utredningen i det fortsatta arbetet även bör överväga hurATP-systemet fungerar för föräldrar som vårdar svårthandikappade barn.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Sf288.Social grundtrygghetUtskottet behandlar i detta avsnitt tre motioner om socialgrundtrygghet i olika avseenden.Kersti m.fl. anför i motion 1989/90:Sf370 attkvinnor främst arbetar inom vård, service och kontorsyrken ochdärför oftast har lägre löner än män. De arbetar också oftaredeltid. Våra sociala trygghetssystem är kopplade tilllönearbete, och det är enligt motionärerna inte acceptabelt atti dessa bygga in orättvisor som beror på arbetsmarknadensutseende och sociala förhållanden som i mycket är ett arv frånett samhälle med andra attityder till och värderingar avkvinnors arbete. De sociala trygghetssystemen bör därför istörre utsträckning utgå från grundtrygghetsprincipen medmöjlighet till individuell påbyggnad av det sociala skyddet.Motionärerna begär i yrkande 1 ett tillkännagivande om attmålsättningen måste vara att utveckla de nuvarandetrygghetssystemen i denna riktning. Även i motion 1989/90:Sf372yrkande 1 av och begärs etttillkännagivande om en sådan grundtrygghetsprincip.Vidare föreslår och imotion 1989/90:Sf269 att föräldraförsäkringen och det avmoderata samlingspartiet föreslagna vårdnadsbidragetkompletteras med en rätt till utfyllnad av inkomsten upp till enviss minimistandard. En sådan utfyllnad skulle bli ett slagstrygghetsgaranti för ensamboende mammor som har en svårsituation, såväl ekonomiskt som i andra avseenden. De skulledärigenom kunna avstå från förvärvsarbete helt eller delvisunder någon tid för att i stället ta hand om barnen. Även andrasmåbarnsfamiljer med utsatt ekonomi skulle ha rätt till sådantrygghetsgaranti. Trygghetsgarantin skulle innebäraett erkännande av att vård av egna barn i hemmet är ettvärdefullt arbete. Motionärerna anser att regeringen bör läggafram förslag i enlighet med det anförda.Utskottet anser att den för socialförsäkringen bärandeprincipen, nämligen att socialförsäkringsförmånerna i huvudsakskall vara inkomstrelaterade, bör gälla även fortsättningsvis.Vad gäller pensionsförmånerna vill utskottet erinra om attpensionsberedningen (dir. 1984:42) gör en omfattande översyn avpensionssystemet, där även kvinnornas situation torde komma attbeaktas. Pensionsberedningen beräknas avge sitt slutbetänkande inovember 1990. Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna Sf370 yrkande 1 och Sf372 yrkande 1.Utskottet är inte heller berett tillstyrka införandet av ettsådant trygghetssystem som förordas i motion Sf269. Utskottetvill dock erinra om att de ensamboende föräldrarnas och andravårdnadshavares ekonomiska situation har uppmärksammats av 1987års underhållsbidragskommitté. I betänkandet (SOU 1990:8)Samhällsstöd till underhållsberättigade barn har kommitténredovisat olika modeller som tänkbara ersättningar tillbidragsförskottssystemet. Kommittén har avgivit sittslutbetänkande (SOU 1990:48) med samma namn, del III, som bl.a.innehåller en redogörelse för situationen för särlevandeföräldrar med särskilt låga inkomster. Betänkandena är förnärvarande föremål för beredning inom regeringskansliet.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Sf269.Övriga motionsyrkandenUtskottet behandlar under detta avsnitt några motionsyrkandenom olika pensionsfrågor men även rehabiliteringsfrågor.I motion 1989/90:Sf11 yrkande 2 redovisar . ett system med höjd grundpension som syftar till attgarantera alla pensionärer en rejäl grundtrygghet och att finnaformer som gör skattesystemet smidigare. I ett sådant systemförs folkpension, pensionstillskott, de särskilda skattereglernaför pensionärer, det kommunala bostadstillägget samt delar avATP samman till en pensionsform, en grundpension. Motionärernaanser att alla pensionärer bör tillförsäkras en grundtrygghetmotsvarande ca . (penningvärde).Pensionärernas inkomster skall beskattas enligt samma regler somövriga inkomsttagares. Grundpensionen utgår lika för alla men eninkomstrelaterad pension kan utgå utöver grundpensionen på sammasätt som nuvarande ATP. Motionärerna anser att regeringen börlägga fram förslag om en förstärkt grundpension enligt dessariktlinjer. Motionärerna begär vidare i yrkande 3 att de somtidigare hade begärt undantagande från ATP-systemet, s.k.undantagandepensionärer, fr.o.m. skallerhålla pensionstillskott efter samma principer som andrapensionärer. I yrkande 4 begärs slutligen att kommunaltbostadstillägg (KBT) fr.o.m. inte skallreduceras till följd av inkomst av rörelse ochjordbruksfastighet. Även m.fl. begär i motion1989/90:Sf12 yrkande 2 en sådan förändring av KBT, dock utanangivande av tidpunkt.Utskottet har under föregående vid ett flertaltillfällen behandlat motionsyrkanden om höjd grundpension,senast i det av godkända betänkandet 1989/90:SfU20.Utskottet konstaterade därvid att de pensionärer som hade lågainkomster föreslogs få en höjning av vissa pensionsförmåner, ochutskottet var inte berett att i det sammanhanget förorda enytterligare höjning av dessa förmåner. Eftersom då behandlademotionsyrkanden förutsatte förändringar i pensionssystemet ansågutskottet vidare att resultatet av pensionsberedningens arbeteborde avvaktas.Utskottet anser att bör vidhålla sin tidigareuppfattning att pensionsberedningens arbete, som beräknas varaavslutat , bör avvaktas. Utskottet avstyrkerdärför bifall till motion Sf11 yrkande 2.Utskottet noterar vidare att enligt beslut av (prop.1989/90:148, SfU20, rskr. 347) får undantagandepensionärernafr.o.m. pensionstillskott efter samma principersom andra pensionärer, dvs. med avräkning endast av faktisktutgående tilläggspension. Yrkande 3 i motion Sf11 får därföranses tillgodosett.På förslag i proposition 1989/90:145 beslöt riksdagensamtidigt (1989/90:SfU20, rskr. 347) om ändrade regler förinkomstprövningen för KBT, vilka gäller fr.o.m. den 1 januari1991. Bl.a. beslöts att för ålderspensionärer skall vidinkomstberäkningen inte tas med vad som i det nya skattesystemetkallas för inkomst av aktiv näringsverksamhet. Begreppetnäringsverksamhet ersätter bl.a. de tidigare inkomstslagenrörelse och jordbruksfastighet. Utskottet anser att motionernaSf11 yrkande 4 och Sf12 yrkande 2 får anses tillgodosedda genomdenna förändring.Bengt-Ola m.fl. anför i motion 1989/90:Sf327 yrkande 1att det är angeläget att ett förändrat system för s.k.arbetsmarknadspensionering införs där arbetsgivarna måste ta ettbetydligt större ekonomiskt ansvar. Regeringen bör snaraståterkomma till med förslag om förtidspensionering aväldre där hela problematiken behandlas i ett sammanhang, ochmotionärerna begär ett tillkännagivande härom.Förtidspension enligt lagen om allmän försäkring kan bl.a.beviljas av arbetsmarknadsskäl. Därvid krävs att arbetstagarenhar uppnått samt till följd av arbetslöshet harfått ersättning från erkänd arbetslöshetskassa sådan ersättning kan utgå, , eller har fått kontantarbetsmarknadsstöd (KAS) . Vidare krävs att hansmöjlighet att bereda sig fortsatt inkomst genom sådant arbetesom han tidigare utfört eller genom annat för honom tillgängligtarbete är nedsatt med minst hälften och nedsättningen kan ansesvaraktig.Riksdagen har (prop. 1989/90:62, SfU12, rskr.185) upphävt bestämmelserna om förtidspension avarbetsmarknadsskäl fr.o.m. . För arbetstagaresom har blivit uppsagda på grund av arbetsbrist före den 1januari 1990 gäller dock de nuvarande bestämmelserna. Utskottetunderströk därvid vikten av att -- som förutskickats ipropositionen -- kraftfulla arbetsmarknadspolitiska åtgärdersätts in för äldre arbetstagare som blir arbetslösa och har sinarbetsförmåga kvar. Utskottet utgick vidare från att regeringenunder den tid som återstår till dess förändringen träder i kraftföljer utvecklingen på arbetsmarknaden och, om det kan förutsesatt förändringen skulle kunna få konsekvenser som inte ärförenliga med de intentioner som ligger bakom förslaget, tarinitiativ till sådana åtgärder som kan vara påkallade iarbetsmarknadspolitiskt hänseende. Utskottet anser att yrkande 1i motion Sf327 får anses tillgodosett med vad utskottet sålundatidigare uttalat.I motion 1989/90:Sf351 anför m.fl. att det undersenare år på flera platser i landet har startats verksamhetersom syftar till att habilitera/rehabilitera förtidspensionärer,och motionärerna nämner som exempel att i samarbetemed kommunen bedriver ett arbetskooperativ i förpsykiskt handikappade som vårdas vid psykiatrisköppenvårdsmottagning. Deltagarna, som först fått genomgå enettårig folkhögskoleutbildning, får lön för sitt arbete med 5kr. Arbetsinkomsten minskar dock såväl det extraavdraget vid beskattningen som det kommunala bostadstillägget.Motionärerna anser därför att de förtidspensionärer som trotsviss arbetsinkomst har rätt till pension bör jämställas medålderspensionärer vid beräkning av bl.a. KBT för att interehabiliteringsåtgärder skall motverkas, och motionärerna begärett tillkännagivande härom.I motion 1989/90:Sf250 yrkande 8 anför m.fl.att många utvecklingsstörda som arbetar på dagcenter eller annanalternativ verksamhet inom kommuner och företag utför ett arbetedär huvudmannen i många fall uppbär en intäkt. Det vore därförlämpligt att viss del av pensionen i rehabiliterande syftebetalas som lön, och motionärerna begär att regeringen läggerfram förslag härom.I de båda motionerna tas upp viktiga aspekter pårehabiliteringsverksamhet. Utskottet anser emellertid attfrågorna bör avgöras i ett vidare sammanhang. I första hand börregeringens kommande förslag om rehabilitering avvaktas men detkan även tänkas att handikapputredning kan komma attberöra liknande frågeställningar. Vad gäller motion Sf351 villutskottet tillägga att det extra avdraget för pensionärer vidbeskattningen har avskaffats fr.o.m. (prop.1989/90:110, SkU30, rskr. I stället införs ett särskiltgrundavdrag som inte reduceras på grund av inkomst av egetarbete vare sig för förtids- eller ålderspensionärer.Något uttalande från sida bör därför inte göras medanledning av motionerna Sf351 och Sf250 yrkande 8. beträffande riksdagsledamöternas inkomstgarantiatt avslår motion 1989/90:Sf201,2. beträffande SGI vid föräldraledighetatt avslår motion 1989/90:Sf341,res. 1 (m, fp, c)3. beträffande föräldrabegreppet vid vårdbidragatt avslår motion 1989/90:Sf233,res. 2 (v, mp)4. beträffande vårdbidragets merkostnadsdelatt avslår motion 1989/90:Sf288,5. beträffande social grundtrygghetatt avslår motionerna 1989/90:Sf269,1989/90:Sf370 yrkande 1 och 1989/90:Sf372 yrkande 1,6. beträffande höjd grundpensionatt avslår motion 1989/90:Sf11 yrkande 2,res. 3 (c)7. beträffande undantagandepensionäreratt avslår motion 1989/90:Sf11 yrkande 3,8. beträffande inkomstprövningen för KBTatt avslår motionerna 1989/90:Sf11 yrkande 4 och1989/90:Sf12 yrkande 2,9. beträffande arbetsmarknadspensioneringatt avslår motion 1989/90:Sf327 yrkande 1,10. beträffande rehabiliteringatt avslår motionerna 1989/90:Sf250 yrkande 8 och1989/90:Sf351.res. 4 (fp)den 23 oktober 1990På socialförsäkringsutskottets vägnarDoris HåvikNärvarande:Doris (), (), (), SiggeGodin (fp), (), (), MargitGennser (m), (), (),(), (), (),Margó (), (), (), () och (). SGI vid föräldraledighet (mom.2)(), (), (),(), (), () ochBertil () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Av " och slutar med "ansestillgodosedd." bort ha följande lydelse:Av och Försäkringskasseförbundetsyttranden framgår att tillämpningen varierar mellanförsäkringskassorna när det gäller att fastställa SGI för enförälder efter det barnet fyllt . Med hänsyn härtill delarutskottet uppfattning att en översyn börgöras av bestämmelserna i 3 kap. 5 § AFL. Även omriksförsäkringsverket avser att ta initiativ till en sådanöversyn, anser utskottet att verket bör erhålla regeringensuppdrag att omgående göra denna översyn. Det anförda börriksdagen med bifall till motion Sf341 ge regeringen till känna.dels att moment 2 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:2. beträffande SGI vid föräldraledighet att riksdagenmed bifall till motion 1989/90:Sf341 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,2. Föräldrabegreppet vid vårdbidrag (mom.3)Margó () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "Utskottet har" och på s. 10 slutar med "därför avslås. "bort ha följande lydelse:Förutom till biologiska föräldrar och adoptivföräldrar kanvårdbidrag utges till den med vilken förälder är eller varitgift eller har eller har haft barn, om de stadigvarandesammanbor. Utskottet anser att även den som utan att vara giftstadigvarande sammanbor med förälder skall ha rätt att uppbäravårdbidraget. Detta bör med bifall till motion Sf233 gesregeringen till känna.dels att moment 3 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:3. beträffande föräldrabegreppet vid vårdbidrag attriksdagen med bifall till motion 1989/90:Sf233 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Höjd grundpension (mom.6)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s.13börjar med "Utskottet har" och på s. 14 slutar med "yrkande 2. "bort ha följande lydelse:Dagens pensionssystem leder med nuvarande regler om bl.a.pensionstillskott och KBT till synnerligen höga marginaleffekterför personer med låg pension. Det är enligt utskottets meningdärför nödvändigt att införa ett system med avsevärt höjdgrundpension, så att även folkpensionärer kan betala skattenligt den normala skatteskalan och ändå ha entillfredsställande levnadsstandard. I motion Sf11 yrkande 2föreslås att alla pensionärer bör tillförsäkras en grundtrygghetinom ATP-systemet motsvarande ca . i 1989 årspenningvärde. För inkomster över 4,5 basbelopp skulle pensiondessutom utgå på samma sätt som nuvarande ATP. Pensionstillskottoch KBT skulle därmed kunna avvecklas. Utskottet anser attregeringen bör lägga fram förslag om en förstärkt grundpension ienlighet med dessa riktlinjer. Det anförda bör med bifall tillmotion Sf11 yrkande 2 ges regeringen till känna.dels att moment 6 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:6. beträffande höjd grundpension att medbifall till motion 1989/90:Sf11 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,4. Rehabilitering (mom.10)och (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "I de" och slutar med "yrkande 8." bort ha följandelydelse:I enlighet med vad motionärerna i motion Sf250 anfört utförutvecklingsstörda som arbetar vid dagcenter eller liknande imånga fall ett arbete som ger huvudmannen för verksamheten enintäkt. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det därförvore lämpligt att viss del av pensionen i rehabiliterande syftebetalas som lön, och regeringen bör lägga fram förslaghärom. Det anförda bör med bifall till motion Sf250 yrkande 8ges regeringen till känna.dels att moment 10 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse:10. beträffande rehabilitering att med bifalltill motion 1989/90:Sf250 yrkande 8 och med avslag på motion1989/90:Sf351 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.Särskilda yttranden1. Social grundtrygghetGullan , och (alla m)anför:När våra nuvarande socialförsäkringssystem fick sinhuvudsakliga utformning , men även därefter,inriktades intresset mer på de praktiska lösningarna än på eninträngande analys av grundläggande principiella frågor. Detröskeleffekter i socialförsäkringssystemen som med rättakritiseras och de många krav på regeländringar som aktualiserasför att tillgodose olika rättvisekrav utgör endast symtom på attdet är hög tid att ägna de principiella frågeställningarna ettstörre intresse. Detta bör inte minst observeras , närsocialförsäkringssystemen måste förändras på grund av de allttydligare strukturfelen. Rågången mellan de olika principernamåste klargöras inför de stora systemändringar som obönhörligenkommer att bli nödvändiga, och vi återkommer till detta i annatsammanhang.2. Social grundtrygghetKarin och (båda c) anför:I motionerna Sf370 och Sf372 anförs att de socialatrygghetssystemen i större utsträckning bör utgå frångrundtrygghetsprincipen med möjlighet till individuell påbyggnadav det sociala skyddet. Vi har under föregående hävdatdenna princip i skilda sammanhang vid behandling avsocialförsäkringssystemet, och vi finner därför inte anledningatt nu reservera oss till förmån för motionerna.