bet · GE01TU4 · 1990-10-23 00:00:00 — Lag om tillfälliga bilförbud I betänkandet behandlas och tillstyrks en proposition medförslag till en lag om bemyndigande för regeringen att meddelaföreskrifter som ger en kommun rätt att tillfälligt förbjudaperson- och lastbilstrafik inom vissa områden i situationer dåluftföroreningarna utgör ett akut hot mot människors hälsa.Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer,bemyndigas också enligt förslaget meddela närmare föreskrifterom vilka luftföroreningar som innebär akuta hälsorisker och omhur föroreningarna skall mätas.I två m-motioner yrkas avslag på propositionen medframhållande av bl.a. att personbilstrafiken utgör ett alltmindre miljöproblem i takt med att antalet bilar med katalysatorför avgasrening ökar. Utskottet avstyrker yrkandena.M-ledamöterna reserverar sig.I en v-motion föreslås att kommunerna utan bemyndigande avregeringen skall kunna meddela föreskrifter om tillfälligabilförbud och att kommunerna själva skall kunna fastställa devillkor som skall gälla för att ett förbud skall kunna komma ifråga. Utskottet avstyrker motionen. V-ledamoten reserverar sig.Mp-ledamoten behandlar frågan i ett särskilt yttrande.Utskottet avstyrker också en mp-motion, enligt vilkenregeringen bör återkomma till med förslag tillmiljökvalitetsnormer för luftföroreningar. Mp-ledamotenreserverar sig.Slutligen avstyrker utskottet yrkanden i en m- och enfp-motion om att regeringen skall återkomma till medförslag till kompletteringar av det nu framlagda förslaget.Kompletteringarna skulle innebära föreskrifter om åtgärder motluftföroreningar från bl.a. värmeanläggningar, sopförbränningoch vissa industrier. M- och fp-ledamöterna reserverar sig. Regeringen () föreslår iproposition 1989/90:143 att antar ett förslag till enlag om tillfälliga bilförbud.Vidare bereds tillfälle att ta del av vad ipropositionen under avsnitt 3 har anförts om den ytterligareförfattningsregleringen.Lagförslaget har tagits in som bilaga 2 till dettabetänkande.I propositionen föreslås en lag om bemyndigande för regeringenatt meddela föreskrifter som ger en kommun rätt att tillfälligtförbjuda person- och lastbilstrafik inom vissa områden isituationer då luftföroreningarna utgör ett akut hot motmänniskors hälsa.För bestämmande och kontroll av när luftföroreningar utgörakuta hälsorisker föreslås att regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer skall utfärda närmare föreskrifter.Den nya lagen föreslås träda i kraft . 1989/90:T51 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ett system medbindande miljökvalitetsnormer i enlighet med vad som anförts imotionen.1989/90:T52 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om kompletterandeåtgärder i enlighet med vad som anförts i motionen.1989/90:T53 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar avslå regeringens proposition.1989/90:T54 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen uppdrar åt regeringen att återkomma till riksdagenmed ett komplett förslag, avsett att ersätta det nu framlagda,som behandlar de verkliga problemen i form av bl.a. utsläpp frånvärmeanläggningar, sopförbränning och industrier.1989/90:T55 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen beslutar att 1 § förslaget till lag om tillfälligabilförbud skall ha följande lydelse:Kommun får meddela föreskrifter om tillfälligt förbud mottrafik med person- och lastbilar inom vissa områden av kommunen,om luftföroreningarna i kommunen innebär akuta hälsorisker fördem som vistas där.Yttrande från annat utskottKonstitutionsutskottet har avgivit ett yttrande(1989/90:KU10y) över propositionen och två av motionerna.Yttrandet har tagits in som bilaga 1 till detta betänkande. PropositionenI propositionen föreslås en lag om tillfälliga bilförbud inomvissa områden vid svåra luftföroreningar. Lagen innehåller treparagrafer och föreslås träda i kraft . Enligt1§ får regeringen eller efter regeringens bemyndigande enkommun meddela föreskrifter om tillfälligt förbud mot trafik medperson- och lastbilar inom vissa områden av kommunen, omluftföroreningarna i kommunen innebär akuta hälsorisker för demsom vistas där. I 2§ bemyndigas regeringen att meddela närmareföreskrifter om vilka luftföroreningar som innebär akutahälsorisker och om hur föroreningarna skall mätas. Regeringenfår enligt paragrafen också överlåta åt förvaltningsmyndighetatt meddela sådana föreskrifter. Om någon kör ett fordon i stridmot förbud enligt lagen, får polisen enligt 3§ hindra fortsattfärd.Propositionens lagförslag föregicks av ett lagförslag som --till skillnad från det nu föreliggande -- hade granskats avlagrådet. Lagförslagen är utformade på helt olika sätt. Detförslag som remitterades till lagrådet består av 24 paragrafer.Förslaget innebär att kommunen tillfälligt får förbjuda trafikmed person- och lastbilar inom vissa områden av kommunen(förbudsområden), om luftföroreningarna i kommunen innebär akutahälsorisker för dem som vistas där. Kommunfullmäktige skall antaen beredskapsplan, som skall ange förbudsområdena och deåtgärder som kommunen skall vidta för att lindra de negativaeffekterna av ett förbud. Beredskapsplanen skall vidare angeförbudets omfattning och vilken trafik som, utöver vad somföljer av lagen, skall undantas från förbudet. En avförutsättningarna för att meddela förbud är att kommunen harantagit en beredskapsplan.I sitt yttrande konstaterade lagrådet att uppbyggnaden avlagförslaget förutsätter att kommunernas beslut rörande förbudblir att anse som förvaltningsbeslut och inte som normgivning.Under denna förutsättning kan enligt lagrådet stödjasig på 8 kap. 5§ regeringsformen, som avser föreskrifterrörande bl.a. kommunernas befogenheter och åligganden. Blir detdäremot fråga om normgivning, måste enligt 8 kap. 3, 7och 11§§ regeringsformen i stället bemyndiga regeringen attutfärda föreskrifter i ämnet samt medge att regeringen överlåteråt förvaltningsmyndighet eller kommun att meddela bestämmelser.Lagrådet avstyrkte den utformning lagen hade fått i remissen.Vid sin bedömning utgick lagrådet från uttalanden som gjordes iförarbetena till regeringsformen om innebörden av kravet på atten norm skall ha en generell tillämpbarhet. Lagrådet hänvisadedärvid till ett uttalande av departementschefen enligt vilket enlag får anses uppfylla dessa förutsättningar, "om den exempelvisavser situationer av ett visst slag eller vissa typer avhandlingssätt eller om den riktar sig till eller på annat sättberör en i allmänna termer bestämd krets av personer". var det ofrånkomligt att de i ärendet aktuellaförbudsbesluten utgör normgivning i regeringsformens meningenligt det citerade motivuttalandet. I fråga omberedskapsplanerna pekade lagrådet på att de bl.a. förutsätts iväsentliga hänseenden bestämma den personkrets som kommer attberöras av förbudet. Lagrådet fann att även beredskapsplanernainnefattar normgivning. Lagrådets slutsats blev attlagförslagets grundläggande konstruktion måste göras om. I detläget ansåg lagrådet att det inte var meningsfullt att närmaregranska lagförslaget.Propositionen innehåller en tämligen omfattandeargumentering för den ståndpunkt som intogs i lagrådsremissen(s. 4--6). Departementschefens slutsats är att lagrådetsståndpunkt i frågan om huruvida de aktuella besluten utgörnormgivning eller är att betrakta som förvaltningsbeslut äralltför kategorisk. Enligt hans mening ger regeringsformen ochhittillsvarande praxis på området utrymme för båda tolkningarna,och han menar att man alltså inte kan säga att den enatolkningen överensstämmer med regeringsformen, medan den andrainte gör det. Han har emellertid ändå stannat för att i dettaärende godta lagrådets ståndpunkt. Detta innebär attlagförslagets grundläggande konstruktion måste göras om. I en nylag som bygger på lagrådets uppfattning behövs enligtdepartementschefen endast några få paragrafer med erforderligabemyndiganden för regeringen samt en bestämmelse om rätt förpolisman att hindra fortsatt färd, om någon har överträtt ettbilförbud; övriga föreskrifter kan meddelas i förordning.De föreskrifter som avses meddelas i förordning bör enligtpropositionen i huvudsak motsvara 3--21§§ samt 23 och 24§§ idet till lagrådet remitterade lagförslaget, vilket jämtelagrådets yttrande är fogat till propositionen (bilagorna 4 och5). Enligt föredragande departementschefen bör det avföreskrifterna bl.a. framgå att rätten att tillgripa bilförbudinledningsvis begränsas till . På s. 18--26 ipropositionen lämnas en redogörelse för ett antal särskildafrågor som enligt departementschefen bör beaktas närföreskrifter med stöd av lagens bemyndiganden skall utformas.Vidare berörs i denna del av propositionen mera allmänt hur detillfälliga bilförbuden bör hanteras i kommunerna. Redogörelsenlämnas under följande rubriker: Förbudsområden och undantag frånförbud, Beredskapsplan, Samrådsförfarande och utställande avplanförslag, Biltrafikförbudets kungörande och utmärkande,Överklaganden och Resursfrågor.När det gäller frågan om det nya lagförslaget bör remitterastill lagrådet framhåller departementschefen att de bestämmelsersom endast innehåller bemyndiganden inte faller inom lagrådetsgranskningsområde. Bestämmelsen om polismans rätt att hindrafortsatt färd finner han vara av sådan beskaffenhet attlagrådets hörande skulle sakna betydelse.2. Yttrande av konstitutionsutskottetKonstitutionsutskottet har yttrat sig över propositionen ochtvå av motionerna, T52 (fp) och T54 (m). I båda dessa motionerframhålls bl.a. att propositionens lagförslag borde ha granskatsav lagrådet. I den förstnämnda motionen framhålls vidare atttrafikutskottet bör inhämta lagrådets yttrande.Konstitutionsutskottet, som begränsar sitt yttrande tillfrågor som direkt berör utskottets beredningsområde, framhålleratt den författningstekniska lösning som på lagrådets inrådanföreslås i propositionen väl överensstämmer med det sätt somregleringar brukar genomföras på trafikens område.Konstitutionsutskottet har inga erinringar mot propositionenslagförslag.Vad gäller frågan om lagrådets yttrande bör inhämtas överpropositionens lagförslag framhåller ,liksom regeringen, att 1 och 2§§ i förslaget faller utanförlagrådets i regeringsformen bestämda granskningsområde. Isammanhanget bör också beaktas -- fortsätter utskottet -- attparagraferna har utformats i överensstämmelse med lagrådetssynpunkter. Beträffande bestämmelsen i 3§ i lagförslaget ompolisens rätt att hindra fortsatt färd anserkonstitutionsutskottet, i likhet med vad som anförs ipropositionen, att en förnyad lagrådsgranskning inte ärerforderlig för ärendets fortsatta beredning.3. ställningstagandenTrafikutskottet, för sin del, gör ingen annan bedömning änkonstitutionsutskottet i de frågor som dess yttrande avser.I motion T53 (m) yrkas avslag på propositionen.I motion T54 (m) yrkas, såvitt nu är i fråga, att riksdagenuppdrar åt regeringen att återkomma till med ettkomplett förslag som ersätter det nu framlagda.I den förstnämnda motionen framhålls att biltrafiken blirett allt mindre miljöproblem i takt med att andelen nyapersonbilar, försedda med utrustning för avgasrening, dag fördag ökar. De siffror om utsläpp från biltrafiken i ochGöteborg som återges i propositionen och som bildar underlag förregeringens förslag är och därmed inte aktuella.Motionärerna finner det vidare anmärkningsvärt att busstrafikenligt regeringens intentioner skall tillåtas vid ett bilförbud.En modern personbil med katalysator släpper ut 0,kväveoxidper personkilometer, medan en i medeltal släpper ut1,per personkilometer. För att komma till rätta medvägtrafikens miljöproblem krävs andra åtgärder än den avregeringen föreslagna, betonar motionärerna. Sålunda bör ensnabbare förnyelse av bilparken stimuleras. Vidare måste ettmiljövänligt kollektivt trafiksystem fungera så väl att det blirattraktivt för bilresenärerna. Förbud och tvång måste undvikas.Därför måste också låsningar i form av offentliga monopol ochbrist på kundanpassning m.m. försvinna.Även i motion T54 (m) framhålls att bilavgasernas andel avluftföroreningarna stadigt minskar i takt med att dekatalysatorrenade bilarna blir fler och fler. Propositionensförslag kommer knappast att få någon effekt -- sägermotionärerna -- vare sig till det bättre eller sämre. Likafulltkan det få oönskade konsekvenser på så sätt att allmänhetenförleds att tro att verkningsfulla åtgärder faktiskt harvidtagits. Det föreliggande förslaget måste betraktas somofullständigt snarare än felaktigt.Departementschefen hänvisar till en faktaredovisning pås.7--11 i propositionen och framhåller att den allmännakännedom som vi har om trafikens andel av de totalautsläppen av luftföroreningarna och dessa föroreningars negativainverkan på människors hälsa måste anses utgöra tillräckligtunderlag för hans förslag till åtgärder. Utskottet delar dennauppfattning och finner det för sin del angeläget att lagreglerinförs som gör det möjligt att införa tillfälliga och lokaltbegränsade bilförbud. Det i propositionen framlagda lagförslagetsynes väl ägnat att tjäna som utgångspunkt för överväganden omden närmare utformningen av en sådan lagstiftning. Utskottet kansålunda inte ställa sig bakom kraven på ett avslag påpropositionen, varför yrkandena härom avstyrks. I likhet meddepartementschefen vill utskottet understryka att etttillfälligt bilförbud endast bör få tillgripas i direktanödsituationer.Departementschefen framhåller att katalytisk avgasrening ochskärpta avgaskrav för lastbilar och bussar kommer att få storapositiva effekter. De totala utsläppen är dock beroende av enmängd faktorer såsom trafikutvecklingen och omsättningen påfordon samt hur den nya tekniken för avgasrening sköts ochunderhålls. Det kan inte uteslutas -- fortsätterdepartementschefen -- att en lagstiftning som ger möjlighet attbesluta om tillfälliga bilförbud kan behövas också en bit in på2000-talet, även om den huvudsakligen är motiverad av att manunder skall kunna möta särskilt svåraluftföroreningar vid enstaka tillfällen. Utskottet instämmer idessa uttalanden.I motion T55 (vpk) framställs ett yrkande om utformningen avdet av regeringen framlagda lagförslaget. Motionärerna villatt inte bara utan alla kommuner, som såönskar, skall kunna utfärda tillfälliga bilförbud. Vidare villmotionärerna att alla kommuner själva skall ha rätt attfastställa de villkor som skall gälla för att ett förbud skallkunna komma i fråga. 1§ bör enligt motionen ha följandelydelse:Kommun får meddela föreskrifter om tillfälligt förbudmot trafik med person- och lastbilar inom vissa områden avkommunen, om luftföroreningarna i kommunen innebär akutahälsorisker för dem som vistas där.Lagrådet har, som nämnts inledningsvis, med hänvisning tillregeringsformen avstyrkt ett lagförslag som, i likhet medmotionens, innebar att bemyndigade kommunerna attbesluta om tillfälliga bilförbud. Regeringen har i detlagförslag den nu framlägger beaktat lagrådets kritik. En kommunkan sålunda enligt 1§ i det nu föreliggande regeringsförslagetmeddela föreskrifter om tillfälliga bilförbud endast efterregeringens bemyndigande. Utskottet har ingen annan uppfattningi frågan än lagrådet.Vidare finner utskottet det för sin del angeläget attlikvärdiga kriterier används i olika delar av landet vidbedömningen när luftföroreningar innebär akuta risker förmänniskors hälsa. Utformningen av 2 § i det av regeringen nuframlagda lagförslaget synes väl ägnad att säkerställa att såsker. Kravet i v-motionen, att alla kommuner själva skall harätt att bestämma de grundläggande förutsättningar som skallgälla för att ett tillfälligt bilförbud skall kunna komma ifråga, synes även innebära ett krav på att 2 § skall utgå.Utskottet kan för sin del inte ställa sig bakom motionärernaskrav.Av det anförda följer att utskottet avstyrker motionen.Regeringens lagförslag i här berörda delar och även i övrigttillstyrks.I motion T51 (mp) framhålls att regeringens förslag inteinnehåller några miljökvalitetsnormer. Däremot föreslås --säger motionärerna -- att kommunerna själva skall få besluta dåförbud skall tillämpas. Därmed öppnas fältet för ett avsevärtgodtycke. För att förhindra ett sådant godtycke föreslårregeringen att förordning och föreskrifter utfärdas och att ettomfattande samrådsförfarande kommer till stånd. Detta leder ipraktiken till att det blir svårt att tillämpa den nyamöjligheten till förbud mot biltrafik då miljön så motiverar.Därmed tas också udden av förslaget. Motionärerna vill attmiljökvalitetsnormer skall införas för luftföroreningar. Sådananormer skall ha karaktären av gränsvärden. Överskridanden skallmedföra ett straffsanktionerat tvång för kommunerna att vidtadirekta åtgärder i syfte att snabbt underskrida gränsvärdet.Samtidigt måste kommunerna ges rätten att begränsa såvälbiltrafiken som andra utsläpp av luftföroreningar. Sådana andrakällor till luftföroreningar kan vara industrier ochenergianläggningar. Regeringen bör skyndsamt återkomma med ettsådant förslag till riksdagen.2 § i regeringens lagförslag innebär att regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmareföreskrifter om vilka luftföroreningar som innebär akutahälsorisker och om hur föroreningarna skall mätas. Syftet meddetta stadgande är, som nämnts, att säkerställa att likvärdigakriterier används vid bedömningen när luftföroreningar innebärakuta risker för människors hälsa. Därmed torde ocksåmotionärernas krav på miljökvalitetsnormer få anses tillväsentlig del tillgodosett.Vad gäller kravet på att regeringen skall återkomma tillriksdagen med förslag om rätt för kommunerna att ingripa motandra luftföroreningar än biltrafikens vill utskottet hänvisatill vad som sägs i propositionen om kommunernas arbetsuppgifterpå miljöområdet. Departementschefen framhåller att dessauppgifter har breddats markant och att flerakommuner genom sina miljö- och hälsoskyddsnämnder också påtagitsig ett större ansvar än vad gällande lagstiftning många gångerkrävt. Nämnderna deltar aktivt i den fysiska riksplaneringensamt undersöker och inventerar olika miljöproblem. De utarbetarmiljövårdsplaner, arbetar med remisser i miljöskyddsärenden,samarbetar med länsstyrelsernas naturvårdsenheter samt tar oftapå eget initiativ upp olika miljöfrågor. Denna utveckling harvarit positiv och inneburit att kommunerna numera utför en stordel av samhällets miljövårdsarbete. Vidare erinras ipropositionen om att miljö- och hälsoskyddsnämnderna numera ärtillsynsmyndigheter enligt miljöskyddslagen (1969:387) i frågaom verksamheter som är anmälningspliktiga och andra verksamhetersom inte kräver tillstånd. Möjlighet finns också för en kommunatt ta över tillsynen över tillståndspliktiga verksamheter.Även utskottet ser med tillfredsställelse på det kommunalaengagemanget i miljövårdsarbetet. Den nya lagen torde, somdepartementschefen framhåller, skapa ökade förutsättningar fören luftvårdsplanering och en förbättrad samordning avplan- och miljövårdsfrågorna. Vad utskottet nu anfört synes ävendet ägnat att i väsentlig mån tillgodose syftet med motionen.Utskottet finner följaktligen inte någon åtgärderforderlig med anledning av motionen och avstyrker densamma.Vad departementschefen i motsvarande delar anfört om denytterligare författningsregleringen bör enligtutskottets mening lämna utan erinran.I motionerna T52 (fp) och T54 (m) begärs förslag avregeringen om vissa kompletterande åtgärder.I den förstnämnda motionen säger sig motionärerna kunnagodta regeringens nu föreliggande förslag som ett första steg.Förslaget är emellertid enligt motionärerna intetillfredsställande utformat och behöver därför kompletteras. Denfrämsta invändningen är att förslaget är så krångligt att detfinns stor risk att det blir verkningslöst. Trafikförbud botarju dessutom bara symptomen, medan grundorsakerna måste åtgärdasgenom avgasrening av värmepannor, motorer m.m. och en vettigtrafikplanering.I motion T54 (m) yrkas att uppdrar åt regeringenatt återkomma till med ett komplett förslag, somersätter det nu framlagda, och som behandlar de verkligaproblemen i form av bl.a. utsläpp från värmeanläggningar,sopförbränning och industrier. Förslaget är utformat efterinternationella förebilder -- säger motionärerna -- som ocksåredovisas i propositionen. Det innehåller emellertid inte denverkningsfulla delen av dessa åtgärder. Av någon anledning harregeringen valt att lägga fram ett förslag som endast innehållerde åtgärder som har den minsta effekten, om ens någon, och som iandra länder vidtas först när andra mer verkningsfulla åtgärderinte visat sig tillräckliga.I propositionen betonas att regeringens förslag inte innebäratt den långsiktiga planeringen för en bättre luftkvalitet somnu pågår på många håll skall stanna av. Tillräckliga resurserbör i första hand satsas på åtgärder som ger en allmän ochpermanent sänkning av luftföroreningarna. Sådana åtgärder kangenomföras bl.a. inom ramen för miljöskyddslagen (1969:387). Detuttredningsarbete som propositionen grundas på har också gått utpå att ta fram ett samlat underlag för sådana åtgärder.Möjligheten att besluta om tillfälliga förbud innebär inteheller någon begränsning av tillämpningsområdet för lagstiftningmed syfte att långsiktigt motverka luftföroreningar. Förbuden ärinte avsedda att ersätta åtgärder enligt t.ex. miljöskyddslageneller hälsoskyddslagen (1982:1080).Departementschefen framhåller särskilt att ett tillfälligtbilförbud är avsett endast för direkta nödsituationer. Vidareär, som nämnts, syftet med 2 § i regeringens lagförslag attlikvärdiga kriterier skall användas vid bedömningen närluftföroreningarna innebär akuta risker för människors hälsa.För att ett förbud skall kunna komma i fråga måste det finnas enbetydande sannolikhet för att detta verkligen leder till attsituationen förbättras, jämfört med om någon åtgärd intevidtagits. Departementschefen förutsätter att varje kommun pågrundval av de erfarenheter som vunnits vid tidigareföroreningstillfällen gör bedömningar av vilka förbättringar avluftkvaliteten som kan uppnås genom ett tillfälligt stopp förbiltrafiken. Om man därvid konstaterar att några påtagligaförändringar knappast kan åstadkommas genom ett biltrafikförbud,på grund av att föroreningarna har andra orsaker än utsläpp fråntrafiken, bör kommunerna självfallet inte besluta om sådantförbud.Som en andra väsentlig förutsättning för ett tillfälligtbilförbud bör gälla -- fortsätter departementschefen -- att desvåra luftföroreningarna kan förväntas bli någorlundalångvariga. Förbud bör vidare få meddelas endast om kommunenantagit en beredskapsplan där förbudsområdena anges. Närkommunen har antagit en beredskapsplan krävs en vissinformationsinsats. De allmänna kraven på informationen börpreciseras i förordning. I ett föroreningsläge när det finnsanledning att befara att ett förbud är förestående(varningsläge) är det viktigt att det finns ett schema för vilkainformationsåtgärder som skall vidtas. Detta schema bör framgåav beredskapsplanen. Informationens syfte är i första hand attundvika att sådana föroreningshalter som utlöser ett förbudskall uppkomma. Informationen måste gå ut på att förmå främstprivatbilisterna att minska sitt bilåkande. Vidare börinformationen uppmana till samåkning, ökat resande medkollektivtrafik och undvikande av bilåkande under högtrafik.Utskottet vill för sin del understryka vikten av att den nyalagen tillämpas mot den bakgrund och med de villkor som sålundaangivits. Med detta ställningstagande ser utskottet för sin delinget behov av att regeringen kompletterar förslagen ipropositionen på sätt som begärs i fp- och m-motionerna.Utskottet avstyrker därför yrkandena i dessa båda motioner ochtillstyrker att lämnar utan erinran vaddepartementschefen anfört, i motsvarande delar, om denytterligare författningsregleringen.Slutligen tillstyrker utskottet att lämnar utanerinran vad departementschefen anfört om den ytterligareförfattningsregleringen i de delar som inte har berörts ovan. beträffande avslag på propositionenatt avslår motionerna 1989/90:T53 och 1989/90:T54 idenna del,res.