bet · GE01NU8 · 1990-11-15 00:00:00 — De fackliga organisationernakränker sina medlemmars integritet genom att upphandlaförsäkringar som medlemmarna blir bundna av därest de intesärskilt reserverar sig häremot. Ett utbrett bruk av detta slagskollektiva sakförsäkringar kan komma att leda till vittgåendestrukturförändringar inom försäkringsbranschen. För personer sominte ingår i de kollektiv som kan avtala om gruppförsäkringarkan det blir svårt att få erforderligtförsäkringsskydd till rimlig kostnad. Den solidaritetstanke somhittills har präglat försäkringsväsendet blir sålunda åsidosatt.En utveckling är i gång som det kan visa sig omöjligt attvända.Från bl.a. de fackliga organisationernas sida har det hävdatsatt en lagstiftning som slår vakt om kravet på attgruppförsäkringar skall grundas på individuell anslutning skulleinnebära intrång i föreningsrätten. Utskottet står främmande fördetta synsätt. Staten måste ha möjlighet att skydda individernamot kollektiva beslut som i onödan begränsar deras valfrihet.Vad det gäller är endast att förhindra att vissa organisationermedverkar till skadliga förändringar inom försäkringsväsendet.Frågan om en allmän föreningsrättslig lagstiftning får prövas iannat sammanhang.Av det sagda följer att utskottet anser det angeläget attregeringen med det snaraste tar slutlig ställning tillförsäkringsverksamhetskommitténs betänkande om gruppförsäkringoch därvid låter de synpunkter som har framförts avreservanterna i kommittén bli vägledande. bör sålundafå förslag till en lagstiftning som innebär att kollektivsakförsäkring, om inte särskilda skäl talar för undantag, skallvara baserad på individuell anslutning.Utskottet tillstyrker sålunda motion 1989/90:N310 (m) i nuaktuell del. Genom den begäran om förslag till lagstiftning somutskottet förordar blir motion 1989/90:N350 (m) i saktillgodosedd. har som nämnts förklaratatt den fortsätter att bevaka utvecklingen pågruppförsäkringsmarknaden. Utskottet förutsätter att dettaarbete fullföljs. Någon begäran till regeringen om en särskildytterligare översyn av vissa kollektiva hemförsäkringarskonsekvenser, såsom föreslås i motion 1989/90:N298 (fp), finnerutskottet därför inte erforderlig. Det egentliga syftet meddenna motion tillgodoses om uttalar sig för en sådanlagstiftning som utskottet har angett som önskvärd.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande viss lagstiftning om kollektivsakförsäkringatt med bifall till motion 1989/90:N310 och medanledning av motion 1989/90:N298 och motion 1989/90:N350yrkande1 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.2. Upphandling av kollektiv sakförsäkring (mom.6)(fp), Per (), (), NicGrönvall (m), (), () och KjellEricsson (c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s.17 sombörjar med "Liksom motionärerna" och slutar med "aktuell del"bort ha följande lydelse:För att kollektiva sakförsäkringar som tecknas av fackligaeller andra stora organisationer i en omfattning som ansenligtkan påverka försäkringsbranschens sunda utveckling över huvudtaget skall kunna godtas är det enligt utskottets mening ettoavvisligt krav att den avtalsslutande organisationen harinhämtat anbud från flera konkurrerande försäkringsbolag. Förnärvarande torde i stor utsträckning gälla att endast ,som står den fackliga rörelsen nära, får tillfälle att lämnaoffert. Detta är till nackdel för de organisationsmedlemmar somförsäkringen är avsedd för och kan också komma att snedvridastrukturen på försäkringsmarknaden. En lagstiftning som påangivet sätt reglerar tillkomsten av avtal rörande kollektivsakförsäkring skulle passa väl in i det system för tillsyn överförsäkringsväsendet som redan tillämpas. Den borde inte rimligenkunna betraktas som ett förebud om statliga ingripanden påområden som tillhör de fackliga organisationernas egentligaverksamhetssfär.Utskottet ställer sig alltså bakom det nu aktuella yrkandet imotion 1989/90:N310 (m).dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande upphandling av kollektiv sakförsäkringatt med bifall till motion 1989/90:N310 yrkande2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.3. Försäkringstagarrepresentanter i försäkringsaktiebolagensstyrelser (mom.7)(fp), Per (), (), GudrunNorberg (fp) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s.18 sombörjar med "Mot bakgrund" och slutar med "berörd del" bort haföljande lydelse:Den redovisade ordningen, enligt vilken staten i många fallutser styrelseledamöter i försäkringsaktiebolag underföregivande av att de skall representera försäkringstagarna, geranledning till vägande principiella invändningar. Personer somhar fått sitt mandat på detta sätt kan svårligen uppfattasannat än såsom av staten tillsatta kontrollanter. Tillsynen överförsäkringsväsendet bör emellertid, såsom betonas i motion1989/90:N220 (fp), på reguljärt sätt bedrivas avförsäkringsinspektionen. Det nuvarande systemet bör såledesändras, så att samtliga försäkringstagarrepresentanter istyrelserna utses av försäkringstagarna själva. böruppmana regeringen att framlägga förslag till ny utformning avden berörda bestämmelsen i försäkringsrörelselagen i enlighetmed vad nu sagts.dels att utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse:7. beträffande försäkringstagarrepresentanter iförsäkringsaktiebolagens styrelseratt med bifall till motion 1989/90:N220 yrkande4 iifrågavarande del som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.Särskilt yttrandeJämställdhet mellan kvinnor och män i fråga ompensionsförsäkringspremier (mom.3)Per , och (alla m) anför:Den skillnad mellan för kvinnliga och förmanliga försäkringstagare som påtalas i motionerna 1989/90:N232(fp) och 1989/90:N321 (c) är, som betonas i de sakkunnigainstansernas remissyttranden, betingad av den skälighetsprincipsom anges i försäkringsrörelselagen. Grunderna för beräkning avlivförsäkringspremier skall innehålla antaganden om dödlighetoch andra riskmått. Vi anser det inte rimligt att åberopajämlikhetssynpunkter gentemot det beräkningssätt som ärföreskrivet. Om den sakligt motiverade premiedifferentieringenupphör kan en konsekvens bli att de kategorier som får relativtsett höjda i stor utsträckning flyttar sina försäkringarutomlands.RemissyttrandenBilagaKonsekvenser av viss försäkringsverksamhetFörsäkringsinspektionenSammanfattningFörsäkringsinspektionen ställer sig avvisande till förslagetom en översyn av vissa försäkringars ändamålsenlighet.Inspektionen delar motionärernas principiella uppfattning attförsäkringsvillkoren inte bör få utformas så ochförsäkringsverksamheten i övrigt bedrivas på ett sådant sätt attdet motverkar utvecklingen mot "en allmänt sänkt risknivå påolika områden". Inspektionen ansluter sig vidare till tanken atten fördjupad forskning kommer till stånd som kan klargöra i vadmån olika försäkringslösningar har fått eller kan tänkas fånegativa konsekvenser på företagens och allmänhetens benägenhetatt vidta åtgärder som kan nedbringa antalet försäkringsfall.-- -- --Försäkring och sänkt risknivåMotionärerna synes göra gällande att utvecklingen mot "enallmänt sänkt risknivå" hämmas av försäkringsbolagens krav pålönsamhet. I motionen utvecklas dock denna teori inte närmare.Inspektionen kan för sin del inte se att den är hållbar.Den motsättning som motionärerna ser emellan försäkring ochsänkt risknivå har enligt inspektionen sin grund i ett annatförhållande, som ter sig mera problematiskt. Som exempel påomständigheter som motverkar en sänkning av "den allmännarisknivån" nämns att försäkringsersättning utgår även förinbrott i bilar som bara uppfyller lågt ställda låskrav, liksomför vattenskador från diskmaskiner utan skyddsanordningar. Ettannat exempel från konsumentförsäkringsområdet gäller denkommande produktansvarslagstiftningen. Kritik riktas således motdet förhållandet att, som motionen får förstås, dennäringsidkare som kan komma att drabbas av anspråk p g aproduktansvar genom försäkring i praktiken skall kunna flyttadet ekonomiska ansvaret från sig själv till ettförsäkringsbolag.För att komma till rätta med problemet anser motionärerna attden av dem berörda försäkringsverksamhetens ändamålsenlighet böröverses. Det är emellertid oklart vad översynen skall leda till.Inspektionen tolkar dock syftet så att olika myndigheter skallkunna uppställa normer som måste vara uppfyllda för att ettföremål skall vara försäkringsbart eller för attförsäkringsersättning skall kunna utgå om föremålet skadas ellerförstörs.Inspektionen kan konstatera att den syn påförsäkringsverksamheten som kommer till uttryck i motionen ståri klar kontrast till den uppfattning som lagstiftare ochtillämpande organ, särskilt , har anlagt,nämligen hänsyn till konsument- eller försäkringstagarintresset.Detta ha således påverkat utformningen avkonsumentförsäkringslagen (1980:38, KFL) och kommer där bl.a.till uttryck i de begränsningar som görs i ett försäkringsbolagsmöjligheter att i olika fall av vårdslöshet m.m. från enförsäkringstagares sida sätta ned försäkringsersättningen (se30--34§§). Omsorgen om försäkringstagarna har också varitvägledande när försäkringsinspektionen haft anledning att taställning i frågor bl.a. om nedsättningsreglernas tillämpningoch om utformningen av avtalsvillkor (det bör således påpekasatt det ankommer på försäkringsinspektionen -- och inte, somsägs i motionen, -- att granskaförsäkringsbolagens villkor, se 2§ lagen (1971:112) omavtalsvillkor i konsumentförhållanden och 19 kap 6§försäkringsrörelselagen (1982:713, FRL). Hänsyn tillkonsumentintresset spelade också en betydelsefull roll förförsäkringsrättskommittén vid dess utformning av det förslagtill ny lagstiftning på skadeförsäkringsområdet (betänkande SOU1989:88 Skadeförsäkringslag) som övervägs inomregeringskansliet. Med anledning av vad som i motionen uttalasom försäkring och produktansvar vill inspektionen vidare betonaatt det också här är konsumentskyddsintresset -- nämligenomsorgen om den person som blir skadad av en farlig produkt --som gör att inspektionen för sin del anser att det är värdefulltom produktansvarets reella infriande säkerställs genom enförsäkringslösning. Inspektionen har närmare utvecklat sinuppfattning i remissyttrande över departementspromemorian (Ds1989:79) Produktskadelag ------.I motionen görs vidare gällande attförsäkringsverksamhetskommittén (FVK), som behandlade frågan om"försäkringsverksamhetens ändamålsenlighet", ansåg att dennafråga "kunde överlämnas till marknaden". Inspektionen finner idenna del anledning att göra följande kommentar.Försäkringsrättskommitténs (FRK) majoritet föreslog ibetänkandet (SOU 1977:84) Konsumentförsäkringslag att det i FRLskulle införas en bestämmelse som uttalade attförsäkringsvillkoren inte bara skulle var skäliga utan även "iövrigt motsvara försäkringstagares och försäkringshavaresintresse av en ändamålsenlig försäkring". Redan av denföreslagna lagtexten framgår att villkorens ändamålsenlighetskulle bedömas med utgångspunkt inte i något mer eller mindretydligt definierat allmänintresse utan i försäkringstagarnasintresse (se även a. bet. s 31, 168 ff och 260 ff).Förslaget fördes inte vidare av departementschefen i denproposition vari ett förslag lades fram till enkonsumentförsäkringslag. Departementschefen förklarade sigtveksam till en myndighetskontroll av försäkringarsändamålsenlighet bl a därför att en sådan kunde hämmakonkurrensen och produktutvecklingen. Han ansåg dock att fråganborde övervägas vidare av FVK (prop. 1979/80:9 s 25 och 90 ff).Samtidigt uttalade han att inspektionens granskning avförsäkringsvillkor inte behövde begränsa sig till att avsevillkorens skälighet. Granskningen borde kunna sträcka sig någotlängre och rikta sig mot villkor som, fastän de inte kanbetraktas som direkt oskäliga, likväl i sitt sammanhang framstårsom mindre lämpliga. Han tillade att det sagda inte hindrade attolika försäkringars ändamålsenlighet diskuterades iöverläggningar mellan försäkringsbranschen och de myndighetersom har att tillvarata konsumenternas intressen (a. prop. s 92).FVK, som behandlade frågan i betänkandet (SOU 1968:8) Soliditetoch skälighet i försäkringsverksamheten, uttalade sig i linjemed vad departementschefen anfört och avvisade alltså tanken påen längre gående "ändamålsenlighetsgranskning" än som redandelvis är möjlig inom ramen för den på försäkringsområdetgällande principen om villkorsskälighet. Kommittén uttaladesåledes att "det har för övrigt inte heller framkommit något somtyder på att den påverkan från samhällets sida som är önskvärdinte kan ske med tillämpning av skälighetsprincipen idess nuvarande form" (s. 226).Av det anförda torde framgå att FVK inte ansåg att "frågan omförsäkringsverksamhetens ändamålsenlighet kunde överlämnas tillmarknaden". Det skall tilläggas att inte heller FVKgjorde sina uttalanden utifrån en bedömning som inrymdehänsynstaganden av det slag som anförs i motionen (se senast a.bet. s. 225 ff).Försäkringsinspektionen anslöt sig i sitt remissyttrande överbetänkandet till FVK:s bedömning. Inspektionen anser inte attdet finns skäl till en ändrad syn.Emellertid synes motionärerna -- trots hänvisningen till KFL-- syfta på ett ändamålsenlighetsbegrepp av delvis annat slag änsom diskuterades i samband med tillkomsten av KFL och av FVK.För FRK och FVK, liksom för departementschefen i 1979/80 årslagstiftningsärende, stod därvid hänsynen till de enskildaförsäkringstagarna i förgrunden. I motionen aktualiseras däremoten annan aspekt, nämligen den motsättning som kan finnas mellanförsäkringstagarnas intresse av försäkringstäckning, å enasidan, och risken för att en långtgående, generös sådan täckningkan leda till att företag och konsumenter underlåter att vidtaskadeförebyggande åtgärder som minskar "den allmänna risknivån".Den tanke som genomsyrar motionen synes vara att olikaförsäkringslösningar, liksom enskilda försäkringsvillkor, har enstyrande effekt på producenternas och försäkringstagarnashandlande. Tillspetsat skulle denna kunna uttryckas så att justörre krav på aktsamhet (inbegripet att försäkrad egendomuppfyller högt ställda säkerhetskrav) som ställs påförsäkringstagaren i olika hänseenden för att han skall kunna fåersättning ur försäkring, desto mera aktsamt handlar han.Inspektionen håller också för sannolikt att det finns ettsamband mellan handlande och aktsamhetskrav.Inspektionen anser även att rimliga aktsamhetskrav -- i vidmening -- bör ställas på försäkringstagarna.Försäkringsvillkoren bör inte få utformas så ochförsäkringsverksamheten i övrigt bedrivas på ett sådant sätt attdet motverkar utvecklingen mot "en allmänt sänkt risknivå påolika områden". I detta ligger att det även kanvara befogat att försäkringsbolagen uppställer krav på attförsäkringstagarna vidtar skadeförebyggande åtgärder för att fåersättning ur försäkringen. Det ligger ju nämligen iförsäkringstagarkollektivets intresse att antaletförsäkringsfall hålls på en låg nivå så att försäkringspremiernablir rimliga. Krav på förebyggande åtgärder uppställs också istor utsträckning i praktiken. Och det kan tilläggas attförsäkringsinspektionen inom ramen för sin tillsynsverksamhetredan i dag har möjlighet att påverka utformningen av sådanakrav. Inspektionen vill betona att det från sociala ochekonomiska ingångspunkter är viktigt att sådana kravinte ställs alltför högt och att ersättning inom i varje fallkonsumentförsäkringen (ibland dock endast begränsad) bör kunnautgå även i vissa fall då kraven i fråga inte har efterlevts.Mot bakgrund av vad som har sagts nu anser inspektionen inteatt det finns anledning att göra en översyn avdet slag som motionärerna efterlyser. Inspektionen avvisarvidare förslaget (om inspektionens tolkning av motionen ärriktig) att innehållet i försäkringsavtalet i viss mån skullefastställas tvingande genom normgivande myndigheters beslut.Fördjupad forskning m.m.Däremot ansluter sig inspektionen till tanken att en fördjupadforskning kommer till stånd som kan klargöra i vad mån olikaförsäkringslösningar har fått eller kan tänkas få negativakonsekvenser på företagarnas och allmänhetens benägenhet attvidta åtgärder som kan nedbringa antalet försäkringsfall.------En forskning av angivet slag skulle ge visst underlag för detarbete som pågår på olika håll i syfte att fastlägga normer förutformningen av olika produkter i säkerhetshänseende.Inspektionen delar uppfattningen att det är viktigt att detvidtas åtgärder som ökar tillverkarnas benägenhet att skapasäkrare produkter. En bättre väg att åstadkomma detta än genomatt öka risktagandet för de enskilda försäkringstagarna är attmyndigheter och olika organisationer tillsammans medtillverkarna fastlägger normer för produkters utformning isäkerhetshänseende. Inspektionen vill också peka på det stöd förutvecklingen mot säkrare produkter som den infördaproduktsäkerhetslagen (1988:1604) utgör. Även en produktskadelagtorde -- alldeles oavsett om den i praktiken kombineras medolika försäkringslösningar -- bidra till en sådan utveckling.KonsumentverketKonsumentverket har inom försäkringsområdet, utöver tillsynmed stöd av marknadsföringslagen, även tillsyn över attförsäkringsbolagen ger konsumenter den information som ärföreskriven i konsumentförsäkringslagen (1980:38).Informationskraven i den senare lagen har preciserats närmare iverkets riktlinjer KOVFS 1981:3. har däremotinte någon tillsyn över de villkor försäkringsbolagen tillämpargentemot konsumenter eftersom lagen (1971:112) om avtalsvillkori konsumentförhållanden inte gäller verksamhet som står undertillsyn av försäkringsinspektionen. Verket har dock vissamöjligheter att påverka bolagens villkor och produktutformninggenom det informella samrådsorgan som bildat påförsäkringsområdet, Försäkringsforum. I samrådsorganet ärförutom verket och de störreförsäkringsbolagen representerade.I motionen anförs bl.a. att en översyn bör göras avförsäkringsverksamhetens ändamålsenlighet. anseratt en sådan översyn kan vara motiverad av de skäl som redovisasi motionen, t.ex. i syfte att undersöka omförsäkringsverksamheten leder till sämre eller farligakonsumentprodukter. Verket vill dock framhålla att de åtgärderförsäkringsbolagen vidtagit i många fall lett tillproduktförbättringar för konsumenterna. Ett exempel på detta ärden höjning av den särskilda självrisken vid läckage genomdiskmaskin som bolagen genomfört. Den gällande lagstiftningenger också försäkringsbolagen vissa möjligheter att sätta nedskadeersättningen om försäkringstagaren varit oaktsam, t.ex.genom att inte vidta rimliga skadeförebyggande åtgärder. Iallvarligare fall av oaktsamhet kan det också bli fråga omvillkorsändring eller uppsägning av försäkringen.Konsumentverket anser att det vore av värde att få de socialaoch ekonomiska konsekvenserna för konsumenterna avförsäkringsverksamheten ytterligare belysta ------.Sveriges industriförbundAllmänna synpunkterFörbundet, som behandlar de avsnitt i motionen som rörindustrin, vill inledningsvis påpeka att motionsförfattarnasynes ha grovt missuppfattat försäkringars roll och betydelse iföretagens riskhantering.I svenska företag drivs ett intensivt arbeteför att analysera, eliminera, reducera samt i sista handfinansiera de risker som är förenade med verksamheten, s.k. riskmanagement (RM).I detta arbete kommer de skadeförebyggande åtgärderna i förstarummet. Detta av den enkla anledningen att det nästanundantagslöst är mer lönsamt att förebygga en skada än att iefterhand försöka reparera den. Även när det finns ett i principheltäckande försäkringsskydd kommer en skadehändelse att fåeffekter som negativt påverkar företagets verksamhet. Det ärfråga om försämring av marknadsposition, försämratleveransförtroende, administrativt merarbete och liknandefaktorer som inte ersätts av försäkring. Försäkringar kansåledes fungera endast som ett komplement till skadeförebyggandeåtgärder och aldrig som ett alternativ till sådana.Även vid skador som drabbar utomstående (bl.a. produktskador)inträder effekter som, oberoende av försäkringsskydd, drabbarföretaget negativt. En aldrig så omfattande ansvarsförsäkringkan t.ex. inte ersätta företaget för den förlust av goodwill somoundvikligen följer på förekomsten av produktskador. Vidaremåste man på detta område beakta att premierna ofta påverkas avskadeutfallet för det enskilda företaget (s k experience rating)och att många skador faller inom företagens självrisker. Detfinns således mycket starka incitament för företagen attoberoende av ansvarsförsäkring arbeta med skadeförebyggandeåtgärder.När det gäller risker förenade med produktanvändning synesmotionsförfattarna helt ha förbigått det mycket omfattanderegelverk som vid sidan av skadeståndsreglerna syftar till attförebygga skador. Bland annat finns det enallmän produktsäkerhetslag som har till syfte att "motverka attvaror och tjänster orsakar skada på person eller egendom" ochsom innehåller långtgående regler för att höjaproduktsäkerheten. För särskilt farliga produkter finns vidareolika regleringar om förhandsprövning, certifiering,registrering m.m. Som exempel på sistnämnda typ av regler kannämnas bestämmelserna om förhandsprövning och/eller registreringav elektrisk materiel. Den lagen har också sin betoning påskadeförebyggande åtgärder.De alternativa regleringar som motionsförfattarna synes åsyftai avsnittet om produktansvar och produktsäkerhet är såledesredan verklighet.Svenska försäkringsbolags riksförbundMotionärerna har som ett slags rubrik för motionen citeratforskaren som skall ha angivit att ett budskap frånförsäkringsbolagen skulle vara: "i stället för att vidtaytterligare skyddsåtgärder mot exempelvis brott kan du försäkradig hos oss". Med denna bakgrund har motionärerna som sinuppfattning uttalat bl.a. att "försäkringsbolagen tenderar------ att konkurrera med generösare regler och lägre kravpå skyddsåtgärder, vilket systematiskt motverkar ett ökatsjälvskydd hos allmänheten och en rimligare skyddsnivå frånproducenternas sida". Vidare påstås det att den endavetenskapliga verksamhet som berör försäkringsverksamheten vid den juridiska fakulteten.För att beröra det sistnämnda påståendet först kan nämnasnågra få exempel på forskning som berör försäkringsverksamheteninom bl a det skadeförebyggande området. Styrelsen för Svenskbrandforskning initierar forskning på brandskyddsområdet, inteminst för industribrandskydd, i en verksamhet som drivs medförsäkringsbranschen som en av de större bidragsgivarna. Ettprojekt pågår i samarbete mellan ochförsäkringsbranschen i syfte att ta fram bättre billås. Isamarbete med Golvbranschen har bedrivitsforskning/utbildning för att komma fram till bättrevåtrumsinstallationer för motverkande av vattenskador. Utöverprofessuren i försäkringsrätt finns även en professur vidStockholms universitet i försäkringsmatematik och matematiskstatistik.Ett annat område som förtjänar nämnas i detta sammanhang ärett omfattande arbete som bedrivs av försäkringsbolagen genomFörsäkringsbranschens Serviceaktiebolag. Härmed åsyftas i dettasammanhang den verksamhet som bedrivs med att utarbeta normer,vilkas uppfyllande är krav för att över huvud taget få tecknaförsäkring. Normerna avser larm, lås, sprinkler och andrasläckmedel. Dessa normer åberopas även i statliga författningar.Vidare förekommer besiktning av köpcentra, där försäkring ejmeddelas om vissa larminstallationer och andra säkerhetsåtgärderinte vidtagits. Normerna gäller också privatpersoner som villförsäkra höga lösörevärden. Besiktning förekommer också inomvillaområdet.Det finns ingen konflikt mellan åtgärder för att uppnå "sänktrisknivå" och "försäkringsbolagens krav på företagsekonomisklönsamhet". Motionärerna anser att försäkringsbolagen tenderaratt "konkurrera med generösare regler och lägre krav påskyddsåtgärder". De förbiser då att generösare skadeersättningarger en press uppåt på premienivån och att premierna är detkanske främsta konkurrensmedlet i skadeförsäkring.Det är fel att, som motionärerna, säga att försäkringsbolagen"systematiskt motverkar ett ökat självskydd hos allmänheten ochen rimligare skyddsnivå från producenternas sida".