bet · GE01KU12 · 1990-10-25 00:00:00 — konstaterade att ett förslagtill lösning, med beaktande av de upphovsrättsliga problemen,var att vänta från upphovsrättsutredningen. I avvaktanpå detta förslag fann att den inte borde göra någotuttalande (KU 1987/88:21).I betänkandet (SOU 1988:31) Översyn avupphovsrättslagstiftningen. Delbetänkande 4 föreslårupphovsrättskommittén en komplettering av den rätt som finnsatt utan upphovsmännens samtycke i efterhand ta del av programsom sänts i radio och TV såvitt gäller vad som anförts vidöverläggning om allmänna angelägenheter. Enligt förslaget skallrätten även gälla uttalanden i politisk, ekonomisk ellerreligiös dagsfråga. Betänkandet har remissbehandlats och beredsför närvarande i regeringskansliet.MotionenI motion 1989/90:K428 av och ()anför motionärerna att den restriktivitet som gäller i fråga omrätten att i efterhand ta del av program ärsvårbegriplig. Eftersom allmänheten har rätt att för eget brukspela in ett program förefaller det enligt motionärernaosannolikt att rätten att i efterhand ta del av program skullevidga möjligheterna till brott mot upphovsrätten. Motionärernamenar att frågan har dragits i långbänk och att det är hög tidför konkreta åtgärder. De anser att hos regeringen börbegära förslag som öppnar möjlighet för allmänheten att iefterhand ta del av program som sänts av Radiosprogrambolag.Utskottets bedömningSom har uttalat är det angeläget med ensnar lösning av frågan om rätt att utan upphovsmännens samtyckei efterhand ta del av program som sänts i radio och TV. Fråganbereds nu i . Utskottet anser attberedningsarbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd frånriksdagens sida och avstyrker därför motion K428.Frekvenser för kommunikationsradioBakgrundKommunikation med radio förutsätter att radiosändare ochradiomottagare får disponera samma radiofrekvens någorlundaostörda. Inom tätt befolkade områden är efterfrågan påfrekvenser för vissa kommunikationsändamål större än tillgången.Detta innebär att man kan tvingas att prioritera viktigareanvändningsområden och begränsa antalet användare. För attradiotekniken skall kunna utnyttjas effektivt krävs att detbegränsade frekvensutrymmet planeras.De tekniskt användbara frekvenserna delas in i olikafrekvensområden med fastställda användningsområden såsomrundradio, mobil radio (mobiltelefoner, personsökare m.m.),satellittjänster, radar, sjöradio och flygradio. På detinternationella planet sker frekvensplaneringen inomInternationella Teleunionen. I görs frekvensplaneringeninom det nordiska samarbetet på teleförvaltningsområdet. ISverige svarar för frekvensplaneringen.Enligt 2 § radiolagen får radiosändare här i riket eller påsvenskt fartyg eller luftfartyg utom riket innehas elleranvändas endast av den som erhållit tillstånd av regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer. Genom kungörelsen (1967:446) omradiosändare har regeringen bestämt att skall varatillståndsgivande myndighet. I tillståndsärendena prövarteleverket sökandenas behov av radiosändare och frekvenser samtföreskriver tekniska och operativa förutsättningar för sändarensanvändning. Varken radiolagen eller kungörelsen innehålleremellertid bestämmelser om fördelningen av frekvensutrymmeteller om vilka förutsättningar som skall vara uppfyllda för atttillstånd skall meddelas.Regeringen har bemyndigat chefen förkommunikationsdepartementet att tillkalla en särskild utredaremed uppgift att föreslå tillägg och ändringar i denradiorättsliga lagstiftning som gäller planering och fördelningav radiofrekvenser samt tillstånd att inneha radiosändare (dir.1990:4). En utgångspunkt för utredarens arbete skall enligtdirektiven vara att man skall behålla den nuvarande ordningenmed en nationell frekvensplanering med krav på tillstånd sominnefattar både en behovs- och lämplighetsprövning för attinneha och använda radiosändare.En annan utgångspunkt skall vara att radiofrekvenser är enbegränsad och viktig resurs som man måste hushålla med. Nyalagbestämmelser skall enligt direktiven syfta till att främja ensamhällsekonomiskt god hushållning inom ramen för vad som följerav frekvensfördelningens betydelse för att uppnå största möjligayttrande- och informationsfrihet. I uppdraget ingår att föreslåen ny organisation för myndighetsutövningen på radioområdet. Detskall vara avslutat senast den 31 mars 1991.MotionernaI motion 1989/90:K412 av m.fl. (s) anförmotionärerna att behovet av ett talkommunikationssystem ärmycket stort inom den kommunala . Motionärerna anserinte att det är en bra lösning att utrusta personalen medmobiltelefoner med hänsyn till kostnaderna och till defortfarande osäkra sändnings- och mottagningsförhållandena. Demenar att personsökare med dubbelriktat tal är ett bättrealternativ. Med tillgänglig teknik kan sådana personsökareenligt motionärerna få så hög sändareffekt att de täcker områdensom är tillräckligt stora för behov.Motionärerna anför att de bestämmelser som ansersig böra följa vid tillståndsprövningen utgör en begränsning.Bestämmelserna innebär nämligen att sändareffekterna förbasstationer och bärbara stationer sätts så lågt attkommunikation i praktiken bara kan upprättas frånbasstationen. Motionärerna förespråkar därför en ändring avbestämmelserna.I motion 1989/90:K419 av och () pekarmotionärerna på den betydelse kommunikationsradion har vid jakt.Mobiltelefonnätet är enligt motionärerna inget alternativeftersom man ofta har behov av att komma i kontakt med flerapersoner på olika ställen . Motionärerna anför attförutsättningarna för en fungerande radiokommunikation förnärvarande är mycket dåliga eftersom de frekvenser somteleverket har upplåtit för ändamålet ofta utsätts förstörningar av radiotrafik från avlägsna områden. Enligtmotionärerna är det därför angeläget att upplåterradiofrekvenser för jägarnas behov så att säkra ochstörningsfria kommunikationer kan upprättas och användas.Utskottets bedömningDe frågor som tas upp i motionerna K412 och K419 berörs av detarbete som skall utföras av utredningen om planering ochfördelning av radiofrekvenser. Enligt utskottets mening börresultatet av det arbetet inte föregripas genom något uttalandefrån sida. Utskottet avstyrker därför motionerna. beträffande rundradiosändningar från fartygatt avslår motion 1989/90:K432,res. (m)2. beträffande övriga radio- och TV-frågoratt avslår motionerna 1989/90:K401, 1989/90:K408,1989/90:K411, 1989/90:K412, 1989/90:K414, 1989/90:K419,1989/90:K420, 1989/90:K423, 1989/90:K425, 1989/90:K428,1989/90:K429, 1989/90:K433, 1989/90:K435, 1989/90:K436och 1989/90:K437.Stockholm den 25 oktober 1990På vägnarOlle SvenssonNärvarande: (), (), CatarinaRönnung (s), (), (),(), (), Hans Nyhage (m), SörenLekberg (s), (), (), (), Hans Leghammar (mp), (), Rosa-LillWåhlstedt (s), () och (). , Hans Nyhage och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Utskottet konstaterar" och på s. 11 slutar med"motion K432" bort ha följande lydelse:Lagen (1966:78) om förbud i vissa fall mot rundradiosändningfrån rundradioanläggning på öppna havet kriminaliserar inte barastörande sändningar utan alla sändningar som är avsedda attmottas eller helt eller delvis kan mottas inom de i lagenangivna staternas territorier. I stället för att enbart syftatill att god ordning upprätthålls i etern har lagen därmed ocksåkommit att tjäna som ett skydd för det svenska radiomonopolet.Såsom anfördes av företrädare från dåvarande ochfrån redan i samband med att lagen stiftades ingerdetta betänkligheter från yttrandefrihetssynpunkt. Med hänsyntill den utveckling som skett på medieområdet gör sig dessabetänkligheter gällande med än större styrka. mening är tiden nu mogen att inskränka förbudet tillatt enbart gälla sådana sändningar som innebär menlig störningför radiotrafik bedriven i enlighet med internationellaöverenskommelser till vilka har anslutit sig.Enligt sina förarbeten grundar sig lagen på den europeiskaöverenskommelsen 1965 om förhindrande av rundradiosändningarfrån stationer utanför nationella territorier. Som ett förstasteg mot en ändring av lagens tillämpningsområde bör regeringendärför nu ta initiativ till en ny överenskommelse med denbegränsning av kriminaliseringen som utskottet förordar.I sammanhanget vill utskottet peka på den rekommendation (nr422) som enhälligt avgav vidbehandlingen av överenskommelsen. Rådet uttalade sig för etttillägg av innebörd att signatärmakterna uttryckte sin avsiktatt uteslutande använda överenskommelsen i avseende på denbegränsade tillgången av frekvenser och inte för att bevaranågra statliga eller andra monopols intresse i fråga ommasstelekommunikationer.Den som bryter mot lagen kan dömas till böter eller fängelse ihögst . Enligt utskottets mening är fängelse en alltförsträng påföljd. Straffbestämmelsen bör därför ändras så attenbart böter kan utdömas. Enligt utskottets mening bör det kunnaske utan hinder av europeiska överenskommelse.Regeringen bör därför skyndsamt lägga fram förslag om detta.dels att moment 1 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:1. beträffande rundradiosändningar från fartygatt med anledning av motion 1989/90:K432 hosregeringen begär initiativ till en europeisk överenskommelse ochförslag till lagstiftning i enlighet med vad utskottet anfört.