bet · GE01UU4 · 1990-10-18 00:00:00 — En långvarig ekonomisk ochpolitisk stagnation i har lagrat såväl akuta somlångsiktiga problem, och de radikala lösningar som prövaseller övervägs kan på kort sikt knappast undgå att öka desociala påfrestningarna. Kraftigt höjda energipriser har därtillpå försämrat de råvarufattiga östeuropeiska ländernasförsörjningsläge och allmänna ekonomiska utsikter. Längeundertryckta konflikter kan under dessa villkor åter göra siggällande nationellt och eventuellt även internationellt. Detfinns också anledning att påminna om att vapenarsenalerna iEuropa trots begynnande stora nedskärningar förblir omfattande,och att det i första hand är de mest moderna och destruktivasystemen som blir kvar. kommer även på de nu avtaladenivåerna att hysa den största truppkoncentrationen i världen.Den nya situationen präglas alltså enligt utskottetsuppfattning å ena sidan av löften om en kvalitativt nysamarbets- och säkerhetsordning för ett i sin helhetdemokratiskt och å andra sidan av risken för vittgåendesociala påfrestningar i vissa av de central- och östeuropeiskaländerna, vilka redan har det sämsta utgångsläget. Det är därförav allra största vikt att de nya demokratierna finner stöd ochförankring i ett allsidigt samarbete med . I dettakommer såväl det ekonomiska samarbetet som nedrustningsarbetetatt spela en viktig roll.Utvecklingen i vår egen omvärld i norra kan i daglika litet som tidigare värderas i ett snävt regionaltperspektiv. Områdets strategiska betydelse hänger i väsentliggrad samman med den militärtekniska utvecklingen och desskonsekvenser för såväl den centrala kärnvapenbalansen somstormakternas och luftoperativa intressen. Detsäkerhetspolitiska mönstret i är väletablerat som en integrerad del av den totala situationen iEuropa och kan därför inte heller betraktas isolerat från Europasom helhet.De nordiska länderna har gjort skilda säkerhetspolitiskavägval. De har dock ett gemensamt intresse av att trygga en lugnoch stabil situation i och att inom ramen för sinsäkerhetspolitik begränsa stormakternas militära närvaro i detnordiska området. Det är därför ett starkt svenskt intresse attdet bortdragande av militära styrkor och vapensystem som nugenomförs och planeras i inte leder tillatt dessa i stället förläggs till det nordeuropeiska området.Vissa uppgifter tyder på att exempel på en sådan överföring avvapensystem redan förekommit, och den kan komma att ytterligareaktualiseras när de förestående nedrustningsavtalen skallgenomföras. Regeringen har inför deltagarna redan markerat intresse därvidlag. Det förblirenligt utskottets uppfattning en angelägen svensk uppgift attförhindra att nya styrkor, paradoxalt nog som en konsekvens avdet nya samarbetsklimatet, byggs upp i närområde.I yrkandena 2 och 3 i motion U405 (m) pekas på behovet avomsorgsfull analys av nedrustningsförslag ur ett nordisktperspektiv och av att det svenska forsknings- och analysarbetetsom rör olika staters militära och säkerhetspolitiska utvecklingi även framgent håller hög kvalitet.Utskottet konstaterar att och övriga nordiska länderbl.a. mot den ovan beskrivna bakgrunden uppmärksamt följerutvecklingen. Både de nya möjligheter och de nya osäkerheter somföljer av de djupgående förändringarna i kräver attsvensk säkerhetspolitik nu liksom tidigare präglas av godakunskaper, noggrann analys, långsiktighet och konsekvens. Detbetyder inte minst att särskild uppmärksamhet ävenfortsättningsvis måste ägnas det pågående och framtidanedrustningssamarbetets effekter för säkerhetssituationen inorra anser därmed yrkandena 2 och 3 i motion U405 (m)besvarade.I ett antal yrkanden lämnas förslag till säkerhetspolitiskaåtgärder med speciell inriktning på norra . Det gälleryrkande 2 i motion U414 (mp) samt yrkande 8 i motion U424 (c), ivilka föreslås ett speciellt program för förtroendeskapandeåtgärder i norra , bl.a. till sjöss. I yrkande 3 imotion U404 (mp) föreslås därtill att skall ta initiativtill förhandlingar med NATO och om marinnedrustning i det nordiska området. Ett liknande förslag omåtgärder för rustningsbegränsningar i norra föreslås imotion U429 (s) (delvis). I yrkande 3 i motion U425 (v) (delvis)föreslås en demilitarisering av . I yrkandena 1 och 2i motion U425 (v) föreslås ett säkerhetspolitiskt samarbetemellan länderna runt resp. tillsättande av enÖstersjökommission, medan i yrkande 10 i motion U405 (m) pekaspå riskerna för en regionalisering av nedrustningspolitiken.De förhandlingar som pågår inom ESK:s ram avser hela områdetfrån till (det sk ATTU-området). Inedrustningsförhandlingarna (CFE) har i olika sammanhangdiskuterats regionala undertak för sådana vapensystem som skallingå i ett kommande avtal. Man har därvid diskuterat ett s.k.inre reduktionsområde (, , ochTjeckoslovakien), inom vilket intresset att omöjliggörakoncentrationer av tunga vapen bedöms som särskilt stort. Som enföljd av särskilt stora tillbakadraganden i ett inre område hardiskussion också uppstått om regler för förläggning av en vissdel av dessa vapen till ytterområden, dvs. Frågan omregionala undertak aktualiserar därmed det ovan berördaproblemet med överföring av styrkor till bl.a. norra geografiska och strukturella olikheter inom kanmedföra att differentierade lösningar av praktiska skäl i vissafall kan bli nödvändiga, är det som i detta fall väsentligt attde framförhandlas inom en ram som tar hänsyn till kraven påbalans i som helhet.När det gäller de styrkornas roll har förhandlingarnaom förtroendeskapande åtgärder byggt på det s.k. Madridmandatet,vilket betyder att styrkor till sjöss kan föras in idiskussionen i den mån de har ett funktionellt samband medmilitära aktiviteter till lands.Gemensamt för motionärernas syn är uppfattningen att Sverigessäkerhet skulle kunna gynnas av förhandlingar, inom ESK eller påannat sätt, som avser speciellt det nordeuropeiska området.Utskottet delar uppfattningen att arbetet i ESK bör nå lösningarsom tillgodoser behovet av ökad säkerhet också i . ovan konstaterat utgör det säkerhetspolitiska mönstreti norr en integrerad del av den totala situationen och kandärför inte betraktas isolerat från som helhet. Europassäkerhet är i denna bemärkelse odelbar. Åtgärder som direkteller indirekt berör hela den europeiska situationen bör därförenligt utskottets mening diskuteras i ett sammanhang därsamtliga ESK-stater är företrädda. har inget intresse avatt bidra till en regionalisering av nedrustningsförhandlingarnai . Det har i stället varit en svensk linje under flera åratt dessa frågor skall behandlas i en enhetlig förhandling därsamtliga berörda stater deltar.Sverige har också gjort betydande ansträngningar för attaktivera frågan om marin nedrustning inom FN:s ram. Enredovisning härav lämnas under avsnittet om örlogsbesök nedan.Med det anförda anser utskottet yrkande 3 i motion U404 (mp),yrkande 10 i motion U405 (m), yrkande 2 i motion U4l4 (mp),yrkande 8 i motion U424 (c), yrkandena 1 och 2 i motion U425 (v)samt i denna del motion U429 (s) besvarade. Yrkande 3 i motionU425 (v) i denna del avstyrks.Strävandena att förverkliga en kärnvapenfri zon i Nordenhar som yttersta syfte att stärka och de övriganordiska ländernas säkerhet och bör ses i ett vidare europeisktsammanhang. Utskottet vill erinra om vad en enhällig riksdagunder en följd av år har uttalat om en kärnvapenfri zon iNorden:Utskottet finner det tillfredsställande att de nordiskaregeringarna, utifrån sina olika säkerhetspolitiskautgångspunkter, igångsatt egna utredningsarbeten och gemensamtåsiktsutbyte kring frågan om en kärnvapenfri zon i Norden.Utskottet utgår ifrån att regeringen fortsätter sitt arbete ifråga om utredningar och analyser samt håller fortsatt närakontakt med övriga nordiska regeringar i frågan, för attundersöka om en gemensam grund finns mellan de nordiska ländernai syfte att skapa en kärnvapenfri zon i som ett led iarbetet för ett kärnvapenfritt Europa.Detta uttalande äger alltjämt full giltighet.Det arbete som bedrivs inom ramen för en nordiskämbetsmannagrupp i syfte att utreda förutsättningarna för enkärnvapenfri zon i nordiskt område är ett exempel på hur denordiska länderna genom egna åtgärder strävar efter attupprätthålla och vidareutveckla en stabilitetsfrämjande ordningi norra , baserad på respekt för ländernas olikasäkerhetspolitiska lösningar. En kärnvapenfri zon kan enligtutskottets åsikt ej ges formen av ett avtalsbundet förhållandetill kärnvapenmakterna. Ämbetsmannagruppens arbete är inriktatpå en stegvis analys av de olika elementen i ett eventuelltzonarrangemang. Gruppen har bl.a. arbetatmed ett avsnitt om ett zonarrangemang i ett bredare europeisktsammanhang och ett avsnitt om status.Vid det nordiska utrikesministermötet i september i åruppmanade de nordiska utrikesministrarna ämbetsmannagruppen attmed tanke på den snabba säkerhetspolitiska utvecklingen i Europasöka framlägga en rapport om arbetet under1991.Med det anförda får yrkande 1 i motion U404 (mp), i denna delyrkande 8 i motion U405 (m) samt yrkande 1 i motion U418 (fp),yrkande 3 i denna del i motion U425 (v) och motion U429 (s) idenna del anses vara besvarade.Utskottet anser det inte nu vara påkallat att tillsätta ennordisk parlamentarisk kommission för en kärnvapenfri zon,vilket föreslås i yrkande 3 i motion U414 (mp) och yrkande 9 imotion U424 (c). Utskottet hänvisar till att det redan finns eninformell nordisk parlamentarisk kommitté i denna fråga, ivilken representanter för 18 partier i de fem nordiska ländernaingår. Parlamentariker deltar också i detta arbete som bedrivsinom Nordiskt forum för säkerhetspolitik. Intresset avparlamentariska förankringar bedöms därmed vara tillgodosett.Yrkande 3 i motion U414 (mp) och yrkande 9 i motion U424 (c)avstyrks därför.I yrkande 4 i motion U414 (mp) föreslås att skalluttala stöd för att frågan om en nordisk kärnvapenfri zon skalltas upp i . Utskottet konstaterar attsäkerhetspolitiska frågor inte hör till de områden inom vilka denordiska länderna samarbetar i Nordiska rådet.Yrkande 4 i motion U414 (mp) avstyrks därmed.En med kärnvapenfria zoner relaterad fråga är tanken pånegativa säkerhetsgarantier. Enligt yrkande 8 (delvis) imotion U405 (m) bör driva frågan om generella negativasäkerhetsgarantier inom FN:s ram. Sådana garantier skulle enligtmotionärerna kunna fylla samma behov som avtal om kärnvapenfriazoner vad gäller de kärnvapenfria staternas egen säkerhet.Utskottet konstaterar att bedrivit ettenergiskt arbete i denna fråga i FN:s (), men att utvecklingen går trögt. Utskottet delarmotionärernas synpunkt att möjligheten att uppnå fördelar förkärnvapenfria stater utan att dessa binds i bilateralaavtalsförhållanden till kärnvapenstater bör beaktas.Kärnvapenfriheten -- reglerad genom deltagande i en kärnvapenfrizon eller på annat sätt -- utgör enligt utskottets mening i sigett tillräckligt åtagande för negativa säkerhetsgarantier.Detsamma gäller för ett land som anslutit sig till NPT och ickehar kärnvapen stationerade på sitt territorium. har försin del intresse av att entydiga och villkorslösa uttalanden omatt icke använda kärnvapen mot kärnvapenfri stat görs avkärnvapenmakterna. är det angeläget för oss att intebli part i något avtalsförhållande. Enligt utskottets mening kannegativa säkerhetsgarantier från stormakternas sida inte ensammautgöra en ersättning för en kärnvapenfri zon, vilken förutsättsinnehålla mer konkreta åtaganden. Negativa säkerhetsgarantiersom komponent i en kärnvapenfri zon utreds inom den nordiskaämbetsmannakommittén som arbetar med frågan om en kärnvapenfrizon i nordiskt område.Sverige bör liksom delta aktivt i CD:s arbete pådetta område. Utskottet överlämnar emellertid åt regeringen attbedöma hur detta arbete bör utformas.Yrkande 8 i motion U405 (m) får därmed i denna del anses varabesvarat.I ett antal motioner berörs frågan om besök av utländskaörlogsfartyg som kan tänkas vara kärnvapenbestyckade. Iyrkande 2 i motion U40l (s), yrkande l i motion U402 (s),yrkande 2 i motion U404 (mp), yrkande 5 i motion U414 (mp),yrkande 7 i motion U424 (c) samt yrkande 4 i motion U425 (v)föreslås att inte skall mottaga sådana besök med mindreän att att garantier om fartygens kärnvapenfrihet lämnas. Iyrkande 3 i motion U402 (s) föreslås att regeringen bör verkaför att andra länder följer de beslut som fattas om främmandeflottbesök.I flera motioner tas också möjligheten av en internationellöverenskommelse om praxis vid flottbesök upp. I yrkande 1 imotion U401 (s) föreslås att regeringen skall verka härförinternationellt, i yrkande 1 i motion U413 (s) genom att väckafrågan i ESK eller inom FN. På motsvarande sätt får yrkande 2(delvis) i motion U402 (s) tolkas. Som förarbete till detinternationella agerandet föreslås i yrkande 4 i motion U413 (s)att regeringen tillsätter en utredning för att undersöka påvilket sätt det folkrättsliga regelsystemet kan förändras ellerbyggas ut.I motion U413 (s) framhålls även andra sätt att ta upp fråganinternationellt. I yrkande 2 föreslås att undersökermöjligheterna till en gemensam nordisk ståndpunkt. I yrkande 3 isamma motion och i yrkande 6 i motion U414 (mp) föreslås attSverige tar upp ett samarbete med bl.a. i syfte attfå fler kärnvapenfria länder att skärpa sina villkor förkärnvapenbestyckade örlogsbesök.I yrkande 11 i motion U405 (m) föreslås att som sinmening ger regeringen till känna att den i örlogsbesöksfråganbeaktar det grundläggande svenska intresset att bevaraÖstersjöns ställning som ett fritt hav, intresse attdelta i det internationella utbytet av örlogsbesök samt av attbevara en gemensam nordisk handlingslinje i denna fråga.Det är enligt utskottet ett självklart svenskt intresse attkunna delta i det internationella besöksutbytet med örlogsfartygi former som bidrar till att kontakter utvecklas och detömsesidiga förtroendet stärks. För svensk del gäller att närregeringen meddelar tillstånd för örlogsbesök erinras dengästande nationen om att kärnvapen inte får medföras vid besök isvenska hamnar. Detta sker med följande formulering: "Det rådergenerellt förbud att medföra kärnvapen vid besök i utgår från att detta förbud strikt iakttages. "Den svenska politiken i fråga om besök av örlogsfartyg byggersålunda på att vi hyser förtroende för att besökare respekterarvåra regler.Den besökande staten avkrävs inga garantier. Om emellertidsådana garantier skulle begäras och lämnas föreligger ingen rättatt inspektera örlogsfartyg för att klarlägga det verkligaförhållandet. Enligt uppgift finns det inteheller några säkra metoder för verifikation utan att inspektionpå platsen görs. Snarare pekar de verifikationsförsök som gjortsi form av strålningsmätning på att denna metod inte kan ge någonslutgiltig lösning på verifikationsproblemet. Detta innebär attett besökstillstånd skulle bygga på förtroende för besökarenäven i detta fall.Med förslaget att låta undersöka förutsättningarna för engemensam nordisk ståndpunkt i frågan om kärnvapenfrihet vidörlogsbesök anför motionärerna att de bl.a. vill se ettbesöksförbud som ett första steg mot en nordisk kärnvapenfrizon. Utskottet vill med anledning härav anföra att det i dagföreligger en i stort sett gemensam nordisk handlingslinje ifrågan om flottbesök. En gemensam nordisk praxis på detta områdebetraktar utskottet som en tillgång. Målet för de svenskasträvandena är i första hand att få till stånd en öppnareinställning från kärnvapenmakternas sida i fråga om redovisningav kärnvapeninnehav.Förutsättningarna för en nordisk kärnvapenfri zon utreds förnärvarande som ovan skildrats av en nordisk ämbetsmannagrupp medmålet att slutföra arbetet under 1991.Utskottet anser inte att det skulle vara ändamålsenligt att nugöra uttalanden om vilka de första stegen i en eventuell processmot en kärnvapenfri zon skall vara.Yrkande 2 i motion 1989/90:U413 avstyrks därför.I , som åberopas i ett par av motionerna,gäller regler som avviker från de nordiska. Enligtlagstiftningen av om kärnvapenfria zon ochom nedrustning och rustningskontroll är det förbjudet att anlöpanyzeeländsk hamn med kärnvapenbeväpnat eller kärnkraftsdrivetfartyg. Premiärministern prövar frågan om tillstånd förutländska örlogsfartyg att besöka inre vatten.Därvid får han, heter det i samma lagstiftning, endast gebesökstillstånd om han är förvissad om att fartygen inte medförnågon kärnvapenutrustning (nuclear explosive device). Enmotsvarande regel gäller för luftfartyg. En rådgivande kommittéhar upprättats för att bistå premiärministern ochutrikesministern i nedrustningsfrågor, inkl. tillämpningen av1987 års lagstiftning.Vad gäller förslagen om ett närmare samarbete med Nya Zeelandvill utskottet anföra att självfallet nära följerutvecklingen där, men att det finns skillnader mellanomständigheterna i de båda fallen. Frågan om besök av utländskaörlogsfartyg i svenska hamnar har samband såväl med helheten idet nordiska säkerhetspolitiska mönstret som med den pågåendeutredningen om en kärnvapenfri zon i . Den svenskahandlingslinjen måste bestämmas utifrån en bedömning avsituationen i vår del av världen.Yrkande 3 i motion 1989/90:U413 (s) och yrkande 6 i motion1989/90:U414 (mp) får därmed anses besvarat.I motion U416 (fp) föreslås att skall följa NyaZeelands exempel och införa en lag om förbud mot kärnvapen pådet egna territoriet.Utskottet konstaterar att det redan råder ett förbud i införande av kärnvapen. Förbudet meddelas av regeringenregelmässigt i samband med att tillstånd till örlogsbesökbeviljas. Ett förbud utfärdat av regeringen har samma juridiskaverkan gentemot besökande fartyg som ett förbud stadfäst i lag.Något behov av en lag i denna fråga anser utskottet därför ejvara från juridisk synpunkt motiverad. Huruvida en lag skullefrån politisk synpunkt kunna vara motiverad är en fråga somutskottet överlåter åt regeringen att pröva.Med det anförda anser utskottet motion U416 (fp) besvarad.Utskottet har i tidigare betänkanden (UU1987/88:1 och1988/89:UU4) uttalat att regeringen borde verka internationelltför att kärnvapenmakterna skall frångå sin princip att inte gebesked beträffande förekomsten av kärnvapen ombord. Utskottethar tidigare noterat att regeringen i enlighet med riksdagensbeslut tagit upp frågan i FN genom statsministerns anförande vidFN:s tredje specialsession om nedrustning i juni 1988.Utskottet konstaterar att också under det senaste åretpå olika sätt aktualiserat frågan. Det gäller t.ex. strävan attöka öppenheten och informationen om bl.a. kärnvapnen till sjöss.Regeringen har i olika FN-fora framhållit att stormakternasnuvarande politik att varken bekräfta eller förneka förekomstenav kärnvapen ombord inte bidrar till att ge flottbesöken någonförtroendeskapande effekt. På grund av den oro som allmänhetenkänner inför osäkerheten beträffande kärnvapen ombord bidrar dentill motsatsen, dvs. till att undergräva förtroendet i ställetför att stärka det. Detta förhållande har också flera gångerpåpekats direkt för den amerikanska regeringen.Sverige avser i lägga förslag omett förbud mot kärnvapen med undantag för vissaframförhandlade typer. Förbudet, som syftar till att omfattabl.a. alla sjöbaserade kryssningsmissiler med kärnvapen, skulleenligt vad som från svensk sida framförts i kunna komma till stånd antingen genomförhandlingar eller genom ömsesidiga unilaterala åtgärder. Somförberedelse till FN-behandlingen har regeringen genomförtbilaterala konsultationer i frågan.I avvaktan på ett förbud av denna typ driver i bl.a. frågan om ett multilateraltincidentavtal för att förhindra olyckor till havs och enmodernisering av gällande min-protokoll. har ocksåföreslagit att FN:s rapporteringsystem om militärbudgetar skallutnyttjas för att sprida information om styrkor.Utskottet konstaterar att kärnvapenmakterna ännu inte synesvara beredda att överge den tillämpade principen attvarken bekräfta eller förneka förekomsten av kärnvapen ombord påsina örlogsfartyg. Debatten om kärnvapen till havs förefalleremellertid vara i tilltagande såväl internationellt som internti t.ex. . Den diskussion om ett övergivande avkärnvapen på ytfarkoster som började föras av ettantal amerikanska fackmän har fortsatt och även tagits upp avåtskilliga ledamöter av kongressen.Väsentliga unilaterala initiativ har också tagits som innebären reduktion av antalet taktiska kärnvapen till sjöss. Även ommotiven varit att vapnen blivit föråldrade eller framstår somalltmer opraktiska att använda bidrar deras försvinnande till envälkommen höjning av kärnvapentröskeln. Ju färre antaletkärnvapen och kärnvapentyper till sjöss blir, desto lättare blirdet att uppnå och vidmakthålla öppenhet (s.k. transparens)beträffande kärnvapnens förbandsläggning. torde USAendast ha en kärnvapenklass kvar på ytfartyg. ISTART-förhandlingarna har parterna visserligen inte kunnat kommaöverens om något tak för de sjöbaserade kryssningsrobotarna(SLCM), men de har enats om att göra var sin unilateraldeklaration beträffande sin SLCM-politik och underavtalets giltighetstid en politiskt bindande deklarationbeträffande planerad förbandsläggning av SLCM.Utskottet konstaterar således att den om än begränsadeutvecklingen i dessa frågor som kunde noteras i föregåendebetänkande (l989/90:UU6) har fortsatt under det gångna året.Utskottet delar uppfattningen att en internationellöverenskommelse såväl om praxis vad gäller bekräftande avkärnvapen ombord som om kärnvapen till sjöss över huvud taget ärav största betydelse i sak. Regeringen bör därför fortsätta atti konstruktiva former söka vinna ökat internationellt gehör fören ändring av stormakternas politik. Av detta skäl anserutskottet att ensidiga svenska åtgärder inte nu är påkallade.Ett ensidigt svenskt krav på garantier om kärnvapenfrihet skullei den nu aktuella situationen medföra svårigheter att driva detinternationella arbetet vidare. Om följden av ett ensidigtsvenskt agerande blev systematiskt inställda örlogsbesök skulleockså svårigheter kunna uppstå att hävda principen omÖstersjön som ett fritt hav.I en rapport utgiven av organisationen hävdas att kärnvapen medförts till vid ett antalamerikanska örlogsbesök. Regeringen har uttalat att rapportenmåste granskas noggrant innan några slutsatser kan dras medanledning av den. Utskottet delar denna bedömning ochförutsätter att regeringen företar en dylik granskning. Enligtvad utskottet erfarit genomförs en sådangranskning inom försvarets forskningsanstalt.Med det anförda avstyrker utskottet yrkande 2 i motion U401(s), yrkande 1 i motion U402 (s), yrkande 2 i motion U404 (mp),yrkande 5 i motion U414 (mp), yrkande 7 i motion U424 (c) samtyrkande 4 i motion U425 (v). Yrkande 1 i motion U401 (s),yrkande 2 i denna del i motion U402 (s), yrkande 3 i motion U402(s), yrkande 11 i motion U405 (m) och yrkande 1 i motion U413(s) får anses besvarade med vad utskottet anfört.Vad gäller det folkrättsliga underlaget för Sverigesinternationella agerande i syfte att få till stånd enöverenskommelse om praxis vid örlogsbesök konstaterar utskottetatt regeringen anser sig ha tillfredsställande expertis tillsitt förfogande. Behov av någon särskild folkrättsligutredning bedöms inte föreligga. Utskottet delar dennabedömning.Yrkande 4 i motion U413 (s) avstyrks därmed.I motion U407 (fp) och i yrkande 1 i motion U412 (mp) föreslåsatt tillstånd ej skall ges för annat lands militära övningarpå svenskt territorium. I yrkande 2 i den senare motionenföreslås att hos regeringen begär en redogörelse försyftet med tillståndet till övningarna.Enligt tillträdesförordningen har utländska militära enhetervarken tillträde till svenskt territorium eller tillåtelse attbedriva övningar inom svenskt territorium utan särskilttillstånd. Tillstånd kan beviljas av regeringen efter prövning ivarje enskilt fall.Sverige har ett brett samarbete meddet neutrala , som bl.a. omfattat stridsflygplan. Det ärregeringens uppfattning att detta samarbete inte skadat tilltrontill neutralitetspolitik. Utskottet delar dennabedömning.Utskottet delar inte motionärernas uppfattning att lågflygningmåste ingå i offensiv krigföring eller i första hand är avsettför operationer utanför det egna landets gränser. Ett viktigtsyfte med lågflygning är att undgå radarupptäckt.