bet · GE01KU10 · 1990-11-06 00:00:00 — I detta betänkande behandlas 15 motioner från den allmännamotionstiden om tryckfrihet och sekretess. I en avmotionerna har begärts en ändring av sekretesslagen så att detblir möjligt att bibehålla sekretess för uppgifter i en anmälantill hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd. Utskottet föreslår attregeringen tar upp denna fråga till övervägande. Utskottet haravstyrkt övriga motionsyrkanden. I ärendet föreligger sjureservationer och tre särskilda yttranden. 1989/90:K205 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om förstärktsekretess vid beslut om avvikelse från självdeklaration.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Sk802.1989/90:K244 av Per m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen beslutar att bestämmelser om registrering hos SÄPOskall vara offentliga så att grunderna för sådan registreringklart framgår.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju231.1989/90:K402 av och (båda c)vari yrkas att hos regeringen begär sådan ändring av 5kap. 5 § sekretesslagen, som förordas i motionen.1989/90:K404 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av tillägg tilloffentlighetsprincipen.1989/90:K405 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen beslutar att 7 kap. 14 § första stycket sekretesslagenskall ha följande lydelse:Sekretess gäller för uppgift som rör utlänning, om det intestår klart att uppgiften kan röjas utan att det medför fara attnågon utsätts för övergrepp eller annat allvarligt men somföranleds av förhållandet mellan utlänningen och utländsk stateller myndighet eller organisation av utlänningar.1989/90:K406 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av en ändring i sekretesslagstiftningen.1989/90:K407 av och (båda vpk) variyrkas att hos regeringen begär förslag till sådanlagstiftning att brevhemligheten hos tidningsredaktioner ochandra massmedier får ett förstärkt skydd.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju710.1989/90:K409 av () vari yrkas attriksdagen beslutar om ändring av sekretessbestämmelsernaavseende anmälan till hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd ienlighet med intentionerna i denna motion.1989/90:K410 av m.fl. (fp) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om besvärsmöjlighet i sekretesslagen.1989/90:K418 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av åtgärder mot distribution avbarnpornografi,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förändring av tryckfrihetsförordningen ifrågor om bl.a. barnpornografibrott.1989/90:K422 av (vpk) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att sekretesslagensbestämmelser skyndsamt bör ses över i enlighet med vad somanförts i motionen.1989/90:K426 av och (bådam) vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om skyndsamma åtgärder för att geett effektivt och säkert sekretesskydd för kvinnor som behöverbyta vistelseort, bostad, arbete och t.o.m. personnummer.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju819.1989/90:K427 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om sekretesslagen.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:So517.1989/90:K431 av och (båda m)vari yrkas att hos regeringen begär förslag omförstärkt sekretess i vapenregisterfrågor.1989/90:K434 av m.fl. (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående informationsrutiner mellansocialstyrelsen och sjukvårdens olika enheter,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående översyn av myndigheters tillämpningav sekretesslagstiftningen,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående utgallring och sekretessbeläggningav uppgifter i register som inte nyttjas för myndighetsutövning,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående besvärsrätt vid utlämnande avuppgift. Förstärkt skattesekretessI motion 1989/90:K205 yrkande 1 av m.fl. (m)påtalas att motiveringarna i beslut om avvikelse frånsjälvdeklaration är offentliga. Enligt motionen kan sådanamotiveringar innehålla för den enskilde känsliga uppgifter omvederbörandes ekonomi och personliga levnadsförhållanden.Motionsyrkandet går ut på att 9 kap. 1 § sekretesslagen ändrasså att skattesekretessen görs absolut med undantag för den delav besluten som är föremål för s.k. längdföring. Motionärernaframhåller slutligen att rätt till meddelarfrihet i aktuellthänseende inte heller bör föreligga.Gällande rätt m.m.I skatteärenden gäller som allmän princip absolut sekretess.Från sekretessen har som huvudregel undantagits beslut varigenomskatt eller pensionsgrundande inkomst bestäms eller underlag förbestämmande av skatt fastställs (9 kap. 1§ tredje stycketsekretesslagen). Till beslut räknas inte bara själva beslutetutan också de skäl som myndigheten anger i beslutet.Enligt taxeringslag (1956:623), som är tillämplig påärenden och mål avseende 1990 och tidigare års taxeringar,gäller i fråga om motiveringar och beslut i taxeringsärendenbl.a. Beslut i taxeringsärenden redovisas iskattelängd och i vissa fall även i den skattskyldigessjälvdeklaration. Enligt 68 § skall av taxeringsnämnd beslutadetaxeringar för varje skattskyldig sålunda införas i skattelängd.Längden skall skrivas under av den lokala skattemyndigheten. Denskall därefter, såvitt avser den årliga taxeringen, ansesinnefatta taxeringsnämndens beslut. Om taxeringsnämnden inteföljt självdeklarationen vid taxeringen skall enligt 69 §deklarationen förses med uppgift om avvikelsen och skälendärför. Sistnämnda föreskrift har i praktiken uppfyllts genomatt en kopia av den underrättelse om avvikelse som skalltillställas den skattskyldige bilagts deklarationen. Enligt denförut berörda bestämmelsen i sekretesslagen är uppgifterna omavvikelsen och skälen för denna offentliga.Riksdagen beslöt (prop. 1989/90:74, SkU32) om nytaxeringslag. Den nya lagen (1990:324) är tillämplig på ärendenoch mål avseende 1991 och senare års taxeringar. Vad angårfrågan om motiveringar och beslut i taxeringsärenden innebär dennya lagen inte någon saklig förändring i förhållande tilltidigare. I denna del gäller enligt den nya lagen bl.a.följande.Lagen innehåller inte någon motsvarighet till bestämmelserna i69 § gamla taxeringslagen om beslutsmotivering m.m. Det harnämligen inte ansetts behövligt att i taxeringslagen ha enuttrycklig föreskrift om beslutsmotivering då 20 §förvaltningslagen (1986:223) är tillämplig påskattemyndigheternas verksamhet. Enligt sistnämnda bestämmelseskall beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende -- medvissa speciella undantag som det inte är fråga om här --innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avsermyndighetsutövning mot någon enskild. beslut iett ärende skall framgå av deklarationen, beslut om avvikelse,omprövning och taxeringsåtgärder samt övriga handlingar. Enligt4 kap. 1§ nya taxeringslagen skall den skattskyldige utandröjsmål underrättas om innehållet i ett taxeringsbeslut, om detinte är uppenbart obehövligt. -- Beträffande skattelängdengäller följande. Skattelängden behålls med samma innehåll somför närvarande. Konstruktionen att skattelängden sedan denskrivits under av skattemyndigheten anses innefattataxeringsbesluten har dock slopats. Skattelängden kommer därföri fortsättningen att enbart anses utgöra en förteckning över debeloppsmässiga resultaten av taxeringsbesluten. I propositionenframhålls (prop. 1989/90:74 s.299) att skattelängden fyller enpraktisk funktion genom att den -- då den är begränsad tilluppgifter som anses offentliga -- kan hållas allmänttillgänglig. När en enskild begär att få ta del av något ellernågra taxeringsbeslut räcker det enligt propositionen iallmänhet att myndigheten hänvisar till skattelängden.Utskottets bedömningUtskottet har (KU 1983/84:29, KU1985/86:13, KU 1987/88:22 och 1989/90:KU5) avstyrktmotionsyrkanden av samma innebörd som det här aktuella.Utskottet har därvid bl.a. uttalat att uppgifterna itaxeringsnämnds beslut har ett offentlighetsintresse inte minstmed hänsyn till allmänhetens möjligheter att granskabeskattningsmyndigheternas verksamhet. Utskottet har vidareutgått ifrån att taxeringsnämnderna vid utformningen av sinabeslut iakttar nödvändiga integritetshänsyn. Riksskatteverkethar i yttrande till utskottet (se KU 1987/88:22 s.7f. )angående nu aktuella frågeställning ansett övervägande skäl talaför att bibehålla gällande ordning.Utskottet anser inte att det nu framkommit något som givitutskottet anledning att frångå sin angivna ståndpunkt, somgodtagits av . Med det anförda avstyrker utskottetmotion /90:K205 yrkande 1.2. Införande av offentliga föreskrifter för registrering iSÄPOs registerI motion 1989/90:K244 yrkar Per m.fl. (mp) attriksdagen beslutar att bestämmelser om registrering hos SÄPOskall vara offentliga så att grunderna för sådan registreringklart framgår.Motionärerna vänder sig mot att den förordning som reglerarhur registrering i det s.k. skall gå till ärhemlig. I syfte att öka den demokratiska kontrollen avsäkerhetspolisens arbete föreslås därför i motionen attbestämmelserna om i vilka fall registrering i fårske görs offentliga.BakgrundVid personalkontroll inhämtas uppgifter om den som skallkontrolleras från polisregister. Ett av de register som därvidär aktuellt är det s.k. . Detta förs hosrikspolisstyrelsen (RPS) -- med stöd av 2§personalkontrollkungörelsen (PKK) och ett särskiltregeringsbeslut -- och utgör ett register försäkerhetspolisens särskilda polisverksamhet för hindrande ochuppdagande av brott mot rikets säkerhet (). Iregistret får antecknas sådana uppgifter som behövs för densärskilda polisverksamheten. Bland de uppgifter som antecknasfinns bl.a. spaningsuppgifter från SÄPOs verksamhet medkontraspionage och terrorismbekämpning.Enligt 2 § andra stycket PKK får anteckning i SÄPOs registerinte göras enbart av det skälet att någon genom tillhörighettill organisation eller på annat sätt har givit uttryck förpolitisk uppfattning. I lagen (1965:94) om polisregister m.m.föreskrivs (2§) att innehållet i polisregister skall begränsastill uppgifter som är nödvändiga för att polisen skall kunnaförebygga och uppdaga brott samt fullgöra sin verksamhet iövrigt. I samband med att bestämmelsen fick denna lydelse år1988 framhölls att en sådan återhållsamhet med registreringen avuppgifter som bestämmelsen ger uttryck för är särskilt påkalladnär det gäller uppgifter som rör människors personligaförhållanden och som därför är särskilt integritetskänsliga(prop. 1987/88:122 s.25).Närmare bestämmelser om tillämpningen av den ovan nämndaföreskriften i PKK har meddelats av regeringen, dels genomöppna föreskrifter , dels genomkvalificerat hemliga föreskrifter den 3 december 1981.I de öppna föreskrifterna anförs bl.a. följande.Vissa organisationer har i antaget program angivit attorganisationen skall verka för att omvandla samhället med våld.En stor del av sådana organisationers medlemmar kan emellertidantas aldrig komma att medverka till att vad som sålunda uttalasi programmet förverkligas. Enbart tillhörighet till sådanorganisation skall därför inte utgöra skäl att anteckna någon isäkerhetsavdelningens polisregister. Anteckning får dock ske, omnågon medlem i eller sympatisör med sådan organisation genomsina åtgärder har givit anledning till misstanke att han kanvara beredd att delta i verksamhet som innebär fara för riketssäkerhet eller som syftar till att med våld förändra detdemokratiska statsskicket eller påverka rikets ställning somoberoende stat.Vidare finns organisationer och grupper som kan befaras här iriket eller i andra stater bedriva eller ha bedrivit politiskomstörtningsverksamhet vari ingår utnyttjande av våld, hot ellertvång som medel. Uppgift om medlem i eller sympatisör med sådanorganisation eller grupp skall antecknas i säkerhetsavdelningensregister.I de hemliga föreskrifterna ges mer preciseradeanvisningar för i vilka fall registrering får ske av medlemmaroch sympatisörer i politiska extremistorganisationer.UtredningsförslagI det av särskild utredare () avgivna betänkandet(SOU 1989:18) --Säkerhetspolisens arbetsmetoder föreslogsatt de hemliga föreskrifterna upphävs och att själv frånfall till fall får pröva registreringsfrågan mot bakgrund avoffentliga författningsbestämmelser (angivna bet. s.105).SÄPO-kommittén anslöt sig inte till detta förslag. Ikommitténs slutbetänkande (SOU 1990:51) Säkerhetspolisensarbetsmetoder, personalkontroll och meddelarfrihet föreslås istället att de hemliga föreskrifter som finns förregistrering i SÄPOs register ersätts av anvisningar som tas ini de riktlinjer som regeringen enligt beslut av år1989 skall utfärda för . Enligt riksdagsbeslutet (prop.1988/89:108, JuU21, rskr. 287) skall sådana riktlinjer beslutasav regeringen efter samråd med ledarna för övrigapartier i utrikesnämnden. Angående sekretessen rörande sådanariktlinjer anförs i angivna proposition bl.a. följande (s. 14):Sekretessen torde i allmänhet hindra att närmare riktlinjerför säkerhetspolisen redovisas offentligt. Att, såsom sker ifråga om den öppna polisen, sådana frågor behandlas i sambandmed budgetbehandling är därför inte lämpligt. Det ärå andra sidan särskilt angeläget att beredningen av riktlinjerpå ett område som detta sker på ett sådant sätt att de kan få såbred parlamentarisk bas som möjligt. Kommittén har föreslagitatt regeringen innan riktlinjer för säkerhetspolisen utfärdasbör samråda i första hand med ledarna för de oppositionspartiersom är företrädda i utrikesnämnden. Jag delar kommitténsuppfattning att detta är en lämplig ordning.Kommittén anför i saken bl.a. följande (SOU 1990:51 s.258):Som är nämnt har den särskilde utredaren föreslagit att dehemliga föreskrifterna för registrering i SÄPOs register börupphävas. Detta är också kommitténs uppfattning, men somkommittén ser det skulle det vara olämpligt att helt överlåta påSÄPO att själv avgöra när registrering skall ske. Även om -- somutredaren har påpekat -- måste följa de offentligaföreskrifter som finns, i t.ex. polisregisterlagen, så skapasenligt kommitténs mening inte därmed tillräckliga garantier föratt omfattningen av SÄPOs registreringar kommer att hålla sig påen acceptabel nivå. Frågan om efter vilka grunder dennaregistrering skall ske är för övrigt -- som JK har uttalat -- aven sådan natur att ansvaret härför ytterst bör vila påregeringen.Enligt kommitténs mening kan de hemliga föreskrifternaersättas med anvisningar som tas in i de riktlinjer försäkerhetspolisen som regeringen numera skall utfärda. Ensådan ordning ligger i linje med vad som uttalades i denproposition som låg till grund för införandet av systemet medriktlinjer, och som lämnades utan erinran av (prop.1988/89:108, JuU21, rskr. I likhet med vad JK har anfört isitt yttrande till regeringen anser emellertid kommittén att detnuvarande regelsystemet bör göras klarare och enklare. Kommitténinstämmer också i JKs uppfattning att det inte finns någotdirekt hinder mot en större öppenhet i fråga om redovisningen avde principer som skall tillämpas vid registreringen. Därigenomskulle som justitiekanslern har framhållit oriktiga påståendenoch missförstånd verksamt kunna motverkas.En fördel med att ta in registreringsanvisningarna i de årligariktlinjerna är vidare att anvisningarna därmed kommer attutformas av regeringen efter samråd med företrädare förpartierna i utrikesnämnden (se prop. 1988/89:108 s. 14 och JuU21s. Den parlamentariska insynen i denna känsliga del av SÄPOsverksamhet kommer därmed att bli betydligt större än förnärvarande, något som har förordats från flera håll.Bland de övriga förslag som kommittén för fram kan isammanhanget nämnas följande. Den grundläggande regleringen avett system för personalkontroll bör enligt kommitténs mening skei lag (Lag om personalkontroll) och inte som i enförfattning av lägre valör. Därmed blir det, framhållerkommittén, som lägger fast ramarna förpersonalkontrollen, vilket är rimligt med hänsyn till dessbetydelse från integritetssynpunkt. Också vissa bestämmelser omSÄPOs register bör enligt kommittén tas in i en särskild lag(Lag om säkerhetspolisens register).Betänkandet bereds i . pågårdär en sammanställning av avgivna remissvar över betänkandet.Utskottets bedömningDen i motionen upptagna frågan har behandlats avSÄPO-kommittén vars betänkande (SOU 1990:51) Säkerhetspolisensarbetsmetoder, personalkontroll och meddelarfrihet förnärvarande bereds i . Enligt utskottets meningbör detta beredningsarbete inte föregripas genom någon åtgärdfrån sida. Utskottet avstyrker därför motion1989/90:K244.3. Skärpt sekretess för uppgifter i vapenregistretI motionerna 1989/90:K402 av och (båda c) samt 1989/90:K431 av ochKarin Falkmer (båda m) begärs skärpning av sekretessen föruppgifterna i polismyndigheternas vapenregister. I motionernahävdas att den gällande sekretessbestämmelsen på området (5 kap.5§ sekretesslagen), vilken varit i kraft sedan den 1 januari1987, visat sig otillräcklig. Enligt motionärerna innebärsålunda den nuvarande lagstiftningen inte ett tillräckligt skyddmot att uppgifter om vapeninnehav kommer i orätta händer medåtföljande risk för vapenstölder. I motion 1989/90:K402 förordasatt den nyssnämnda sekretessbestämmelsen, som för närvarandeinnehåller ett s.k. rakt skaderekvisit, i stället konstruerasmed ett s.k. omvänt skaderekvisit innebärande en presumtion försekretess.I motion 1989/90:K406 delvis av () erinrasom att även det hos lokal skattemyndighet fördafolkbokföringsregistret innehåller uppgifter som hänför sig tillvapenregistret. Enligt motionen är det oklart om skattemyndighetmed stöd av gällande sekretesslagstiftning kan vägra att bifallaen begäran hos skatteförvaltningen om massuttag beträffande depersoner som förekommer eller förekommit i vapenregister.Motionären anser att sekretesslagen bör ändras så att utlämnandeav uppgifter i ett sådant fall förhindras.Gällande rätt m.m.Enligt 5 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretesshos polismyndighet i verksamhet, som avser förande av elleruttag ur vapenregister, för uppgift som har tillförts registret,om det kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra faraför att vapen kommer till brottslig användning. Bestämmelsenträdde i kraft (prop. 1986/87:3, KU9).Dessförinnan gällde inte någon sekretess på förevarande område.1987 års vapenutredning (Ju 1987:04) konstaterar i sittavgivna slutbetänkande (SOU 1989:44) Översyn avvapenlagstiftningen att den så sent som den 1 januari 1987ikraftträdda sekretessregeln för uppgifterna i vapenregistretinte helt löst problemen kring frågan. För att minska risken föratt uppgifter om vapenregister används i brottsligt syfteföreslår utredningen en skärpning av sekretessregeln.Utredningen föreslår således att regeln ändras så att det s.k.raka skaderekvisit, som gäller och som innebär enpresumtion för offentlighet, ändras till ett omväntskaderekvisit, som innebär presumtion för sekretess. Dennasekretess bör enligt utredningen i fortsättningen gälla om detinte står klart att registeruppgiften kan röjas utan fara föratt vapen kommer till brottslig användning. Vidare föreslårutredningen att detsamma bör gälla i verksamhet som avserfolkbokföring för uppgift som hänför sig till vapenregister. Häravses i folkbokföringsregistret intagna uppgifter om personermed s.k. vapenmarkering (V-markering). Vapenmarkeringen är tillför att vapenregistret skall få en underrättelse om någonändring förs in i folkbokföringsregistret beträffande denmarkerade personens bostadsort, namn etc. V-markeringen ifolkbokföringsregistret får emellertid faktiskt den verkan attden offentliggör vilka personer som förekommer i vapenregistret.Gällande sekretesslagstiftning hindrar alltså inte utlämnande avsådana uppgifter.Vapenutredningens betänkande, som har remissbehandlats, beredsi . Avsikten är att en lagrådsremiss skallavges i slutet av året.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet behandlade under föregående (1989/90:KU5)flera motioner av samma innebörd som de nu aktuella. Utskottet,som erinrade om den då pågående remissbehandlingen avvapenutredningens betänkande, utgick ifrån att förslag i sakenså snart som möjligt skulle komma att föreläggas . Motbakgrund av det pågående beredningsarbetet ansåg utskottet inteatt det fanns anledning för att ta ställning till de imotionerna upptagna frågorna. Med det anförda avstyrkteutskottet motionerna. följde utskottet.Utskottets bedömningDen i motionerna upptagna frågan har behandlats avvapenutredningen. I betänkandet (SOU 1989:44) Översyn avvapenlagstiftningen har utredningen föreslagit en skärpning avsekretessen på förevarande område. Den fortsatta beredningen avfrågan sker inom . Utskottet, som anser detangeläget att förslag i saken föreläggsriksdagen, finner inte att vad som anförts i motionerna geranledning för att ta något särskiltinitiativ. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna1989/90:K402, 1989/90:K431 och 1989/90:K406 såvitt nu är ifråga.4. Anonymitet för sökande av offentlig anställningI motion 1989/90:K404 av () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av tillägg tilloffentlighetsprincipen.Enligt motionären bör offentlighetsprincipen begränsas i frågaom rekryteringsärenden inom den offentliga sektorn. I motionenframhålls att risken för att en ansökan om ett nytt arbete fåroffentlig spridning ibland har en hindrande effekt på viljan attsöka nytt arbete. Motionären föreslår att offentlighetsprincipeninskränks så till vida att ett skydd av de sökandes identitetvid ansökan om nytt arbete möjliggörs.Gällande bestämmelser m.m.Till myndighet inkomna ansökningshandlingar gällande enutannonserad tjänst blir allmänna, så snart de har kommit in dit(2 kap. 6 § tryckfrihetsförordningen /TF/). Eftersom de ytterstsällan torde innehålla uppgifter för vilka sekretess gäller blirde även offentliga . En förutsättning föroffentlighet är att handlingarna förvaras hos myndigheten(förvaringskriteriet; 2 kap. 3 § TF), vilket självfallet är detnormala med ansökningshandlingar.På senare tid har det förekommit att bl.a. kommuner ochlandsting genom förändringar i ordningen för rekrytering tillchefstjänsterna sökt eliminera eller minska den påoffentlighetsprincipen grundade allmänna insynen i förfarandet,framför allt under dess inledande skede. Den metod som använtsför att söka undgå offentlighetsprincipens tillämpning pårekryteringsförfarandet eller delar därav har i vissa fall varitatt samarbeta med ett i förhållande till kommunen friståendekonsultföretag, som fått i uppgift att sondera marknaden ochsvara för åtminstone den inledande fasen i rekryteringen. Tankenhar varit att så länge intresseanmälningar/ansökningar befunnitsig hos konsultföretaget och inte kommunen skulleoffentlighetsprincipen inte gälla.Regeringsrätten har emellertid i ett avgörande den 21 april1989 (RÅ 1989 ref. 29) slagit fast att ansökningar till enkommunal chefsbefattning var att anse som allmänna handlingar,fastän de fanns hos ett enskilt företag som hade i uppdrag attmedverka i rekryteringen. Som skäl anfördes att företaget hademottagit ansökningarna i uppdragsgivarens ställe och attuppdragsgivaren -- en styrelse i kommunen -- hade haft tillgångtill dem före dagen för beslutet om tillsättning. Därmed ansågregeringsrätten att såväl kravet att handlingarna inkommit tillmyndighet som förvaringskriteriet var uppfyllda.JO Ragnemalm har därefter avgjort klagomål gällande frågan omtill konsultföretag ingivna handlingar (intresseanmälningar)bort anses som allmänna hos AMU-styrelsen med vilkenkonsultförtaget enligt avtal samarbetat rörande chefsrekrytering(JO:s ämbetsberättelse 1990/91 s.391). JO Ragnemalm, som isitt beslut angav att han i och för sig inte funnitregeringsrättens ovannämnda avgörande övertygande, ansåg dettveksamt om de aktulla intresseanmälningarna var att anse somallmänna hos AMU-styrelsen.