bet · GE01SoU9 · 1990-12-04 00:00:00 — En pensionär haräven möjlighet att helt eller delvis befrias från avgiften omdet finns särskilda skäl med hänsyn till hans eller hennesekonomiska förhållanden och behov av medel till bostad ellersärskilda rehabiliteringsinsatser (2 kap. 12 a § AFL). För annanperson som är försäkrad enligt AFL minskas sjukpenningen med 65kr. för denne får sjukhusvård, dock med högst entredjedel av sjukpenningens belopp (3 kap. 4 § andra stycketAFL). Några avgifter i övrigt för vården på sjukhuset tas inteut. bekostar även helt de läkemedel somtillhandahålls patienten. Den försäkrade har också rätt tillersättning för resekostnader i samband med sjukhusvården enligtgrunder som regeringen fastställer (2 kap. 6 § AFL). Grundernaanges i sjukreseförordningen (1987:82).För annan hälso- och sjukvård som ombesörjs avsjukvårdshuvudman får patientavgift tas ut enligt vad somföreskrivs i en särskild förordning (1984:908).För privat läkarvård eller annan sjukvårdande behandling somlämnas av läkare eller sjukgymnast som är uppförd på en avförsäkringskassan upprättad förteckning får patientavgift tas utenligt vad som anges i läkarvårdstaxan (1974:699) ellerförordningen (1976:1018) med taxa för sjukvårdande behandling.Läkemedel som förskrivs av läkare tillhandahålls i allmänhetvid apotek mot en kostnad för patienten på högst . enligtlagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m. Ilagen finns även bestämmelser om högkostnadsskydd som i huvudsakinnebär att en person har rätt att få läkemedel kostnadsfrittnär läkemedel inköpts eller patientavgifter för läkarbesökerlagts vid sammanlagt minst 15 tillfällen. Kostnadsfrihetengäller för den tid som återstår av räknat från det förstavårdtillfället, behandlingstillfället eller läkemedelsinköpet. nämnda förordningarna anges att patienten ärbefriad även från patientavgift.Av 2 kap. 6 § AFL följer att en försäkrad har rätt tillersättning även för resekostnader i samband med läkarvård ellerannan sjukvårdande behandling enligt vad som sägs isjukreseförordningen.I förhandlingarna om ersättning till sjukvårdshuvudmännen förår 1991 har parterna kommit överens om att sjukvårdshuvudmännenfr.o.m. själva får fastställa storleken avavgifter inom den öppna hälso- och sjukvården och utan något takför de enskilda avgifternas storlek men att detta förutsättervissa ändringar i högkostnadsskyddet. Regeringen har i enlighethärmed i proposition 1990/91:51 om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen föreslagit att högkostnadsskyddet förändrasså att en enskild person inte skallbehöva betala mer än sammanlagt . för inköp av läkemedeloch erläggande av patientavgifter. Utskottet vill här erinra omatt en särskild kommitté har tillkallats med uppgift att göra enutredning om det samlade förmånssystemet för försäkrade medbetydande kostnader för sjukdom och handikapp (dir. 1990:34).Kommittén bör enligt sina direktiv ha slutfört sitt uppdragsenast den 1 juli 1991.SocialtjänstlagenBestämmelser om avgifter för kommunala tjänster finns i 35 §socialtjänstlagen. För bl.a. färdtjänst, social hemhjälp, boendei eller annan liknande social tjänst får kommunen taut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer (35 §första stycket). Avgifterna får dock inte överstiga kommunenssjälvkostnader. Avgifter som avser helinackordeirng i serviceför äldre (dvs. ålderdomshem och motsvarande) skall enligt 35 §tredje stycket bestämmas så att de boende förbehållstillräckliga medel för sina personliga behov. Regeringen fårmeddela ytterligare föreskrifter om sådana avgifter.PropositionenI propositionen föreslås som framgått av den tidigarebehandlingen att kommunerna ges ett samlat och utvidgat ansvarför långvarig service och vård till äldre och handikappade. Vidde sjukhem och motsvarande som kommunerna övertar liksom vidövriga särskilda boendeformer för service och omvårdnad, vidbostäder med särskild service och vid kommunala dagverksamheterskall kommunerna ha ansvaret att erbjuda den hälso- och sjukvårdsom de enskilda behöver. Kommunernas ansvar skall dock inteomfatta sådan hälso- och sjukvård som meddelas av läkare.I propositionen (avsnitt 5.8) anförs att kommunerna bör fåbestämma storleken på avgifterna inom den kommunala hälso- ochsjukvården och att de enskilda bör garanteras att under entolvmånadersperiod inte behöva betala mer än sammanlagt 1 500kr. för läkemedelskostnader och vårdbesök hos ochkommunerna.I propositionen anförs vidare att i avvaktan på en pågåendeöversyn av avgiftssystemen för kommunala tjänster inom äldre-och handikappomsorgen bör nuvarande avgiftssystem för olikainsatser för vård gälla vid de lokala sjukhem som förs över tillkommunerna, och förslag läggs därför fram om att avdrag skallske från sjukpenning resp. pension på samma sätt som vidsjukhusvård. Kommunerna skall inte ta ut någon ytterligareavgift för vården vid sjukhemmen. Vidare läggs fram förslag tilllösning av frågan om kostnader för läkemedel till patienternavid dessa sjukhem. Föredragande statsrådet erinrar om att ivården och behandlingen vid landstingens sjukhus ingår läkemedelutan kostnad för patienten. Kostnaderna faller i sin helhet påsjukvårdshuvudmännen. Vid öppen vård erhåller patienten däremotläkemedlet på apotek mot viss avgift, medan läkemedelskostnadeni övrigt ersätts av den allmänna försäkringen. Statsrådet anseratt landstingen alltjämt bör svara för de läkemedelskostnadersom uppkommer vid de inrättningar som överförts till kommunernaför att reformen tills vidare inte skall innebära någonomfördelning av kostnadsansvaret för läkemedel. I propositionenanges att i de fall en läkare, som är anställd vid ,skriver ut läkemedel till den som vårdas vid ett kommunaltsjukhem m.m. läkemedlen kan tillhandahållas av utankostnad för patienten. Patienten skall emellertid även kunna taut de förskrivna läkemedlen på apotek. För att patienten inteskall drabbas av någon särskild kostnad härför krävs att det ilag anges att sådana läkemedel skall lämnas ut utan kostnad.Ersättningen till Apoteksbolaget skall i dessa fall utges avvederbörande landsting.Föredragande statsrådet påpekar vidare att enskilda som vistasvid inrättningar för långtidssjukvård får den tandvård debehöver genom försorg. Landstingen har rätt attdebitera tandvårdsersättning från patienterna. Flera landstingavstår dock från att ta ut den avgift som tandvårdstaxan(1973:638) medger. I de fall den enskilde vid ett sjukhem ellermotsvarande vårdinrättning, som skall övergå till en kommun den1 enligt den särskilda lagen härom, bör han enligtstatsrådets mening även fortsättningsvis erbjudas sådantandvård. Statsrådet utgår från att i förekommandefall även fortsättningsvis tillgodoser den enskildes behov avtandvård och att kostnaderna härför regleras på samma sätt somhittills.Regeringens förslag innefattar förslag till ändringar i 35 §socialtjänstlagen och 10 kap. 3 § AFL samt införande av två nyaparagrafer i , nämligen en ny 12 b § i 2 kap. och en ny 4 a §i 3 kap. AFL. Regeringens förslag innebär också vissa ändringari lagen om begränsning av läkemedelskostnader, m.m. Till de tvåsistnämnda lagarna finns också förslag tillövergångsbestämmelser. Lagförslagen ingår som bilaga 1(socialtjänstlagen), bilaga 4 (AFL) och bilaga 7(läkemedelskostnader) i betänkandet.Socialförsäkringsutskottets yttrandeSocialutskottet har inhämtat yttrande frånsocialförsäkringsutskottet över de delar av propositionen jämtemotioner som har samband med socialförsäkringsutskottetslagstiftningsområde. yttrande ingårsom bilaga 19 i detta betänkande. Utskottet har begränsatsitt yttrande till de lagtekniska effekterna av att vissasjukhem och andra vårdinrättningar förs över till kommunerna.Utskottet har särskilt granskat de i propositionen framlagdaförslagen till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring och till lag om ändring i lagen (1981:49) ombegränsning av läkemedelskostnader, m.m. Några motionsyrkandensom tar upp sådana lagtekniska effekter föreligger inte.Socialförsäkringsutskottet delar regeringens uppfattning attavgift för vården vid ett lokalt sjukhem eller motsvarande somövertas av kommunen -- i avvaktan på översynen av kommunernasavgiftssystem -- bör tas ut genom att avdrag görs på sjukpenningeller pension med samma belopp och på samma sätt som gäller försjukhusvård. Utskottet påtalar dock att förslaget till lag omändring i AFL har utformats så att avdrag skall göras för densom under "hel dag" vistas vid sjukhemmet, medan vid sjukhusvårdavdrag görs för "" även om vården inte avser hel dag,vilket innebär att avdrag vid sjukhusvård bl.a. görs för såvälinskrivningsdag som utskrivningsdag. Eftersom de nyalagparagraferna hänvisar till vad som enligt annat lagrum gällervid sjukhusvård, föreslår socialförsäkringsutskottet att det nyalagrummet 2 kap. 12 b § AFL bör lyda: "Från pensionsberättigadsom vistas vid en sådan vårdinrättning som enligt lagen(1990:000) om övertagande av vissa sjukhem och andravårdinrättningar övertagits av kommunen skall avgift tas utenligt vad som sägs i 12 §. får besluta ombefrielse från avgift enligt vad som sägs i 12 a §." Påmotsvarande sätt bör enligt utskottet 3 kap. 4 a § AFL lyda:"Vad som sägs i 4 § andra och tredje styckena gäller också enförsäkrad som vistas vid en sådan vårdinrättning som enligtlagen (1990:000) om övertagande av vissa sjukhem och andravårdinrättningar övertagits av kommunen." Utskottet anser attgenom dessa formuleringar även definitionen av vårdinrättningenblir tydligare och mer enhetlig. tarsedan upp de föreslagna övergångsbestämmelserna i . Därhänvisas bl.a. till bestämmelserna i 2 kap. 12 a §. Utskottetanser att hänvisningen skall avse de nya bestämmelserna i 2 kap.12 b §. har också synpunkter på denredaktionella utformningen av övergångsbestämmelserna.Socialförsäkringsutskottet anser därutöver att vissa tilläggeller förändringar bör göras i lagen om allmän försäkring ochandra närliggande lagar. Utskottet hänvisar sålunda till 20kap. 8 § andra stycket AFL vari anges att den som driver ensjukvårdsinrättning är skyldig att meddela nären patient tas in för vård på sjukhuset och när sjukhusvårdenupphör. En motsvarande skyldighet bör enligt utskottet åläggasden som driver en sådan vårdinrättning som övertagits avkommunen enligt den särskilda lagen. Dennaunderrättelseskyldighet bör, anser utskottet, anges i ett nytttredje stycke i 20 kap. 8 § hänvisar sedan till 2 kap. 10 §tredje stycket AFL vari anges vilken försäkringskassa som prövarfrågor om "avgift för sjukhusvård enligt 12 och 12 a §§". Härbör enligt utskottets mening även hänvisas till den nyabestämmelsen 12 b § genom formuleringen "avgift enligt 12--12 b§§".Som en konsekvens av ändringarna i AFL bör vidare enligtsocialförsäkringsutskottet i lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring (LAF) anges att avdrag från sjukpenningenligt LAF skall göras även för den som vistas på sådanvårdinrättning som ovan avses. Detta kan enligt utskottet görasgenom att i 3 kap. 8 § första stycket LAF i en ny mening anges:"Motsvarande gäller för den som vistas ...."påpekar att även lagen (1989:225)om ersättning till smittbärare innehåller bestämmelser omminskning av ersättning vid sjukhusvård. Utskottet anser att i 9§ bör hänvisning göras till de nya bestämmelserna i 3 kap. 4 a §AFL. Detta kan enligt utskottet göras genom att i 9 § anges att"3 kap. 4 § andra stycket och 4 a § om minskning av ersättning"tillämpas.Beträffande förslaget till lag om ändring i lagen ombegränsning av läkemedelskostnader, m.m. anförsocialförsäkringsutskottet att man enligt utskottets mening iden nya 2 a § bör använda den beteckning på vårdinrättningen somförordats beträffande ändringen i AFL. Utskottet anser vidareatt uttrycket "frånsett dem" i förslaget till ändring i 10 § börersättas med orden "frånsett förmåner". Vidare börövergångsbestämmelsen formuleras på motsvarande sätt som tilländringen av AFL. Utskottet anser det dock viktigt att i 3 §anges att den där redovisade nedsättningen avläkemedelskostnaden avser "andra fall än som avses i 2 och 2 a§§", och utskottet förordar en ändring i enlighet härmed.Socialförsäkringsutskottet tar därefter upp frågan omkostnader för läkarvård vid sjukhem. Utskottet konstaterar attdet i propositionen har lagts fram förslag till lösning avavgifterna för vården vid sjukhemmet och kostnaderna förläkemedel, medan det däremot inte anges vem som skall svara förkostnaden för läkarvård vid sjukhemmet. Utskottet konstaterarvidare att nuvarande avgiftssystem för olika insatser för vårdvid de lokala sjukhemmen avses gälla tills vidare vid de sjukhemsom förs över till kommunerna. I och med att kommunerna inteskall ta över ansvaret för läkarvården kommer läkarvården enligtvad som konstateras av socialförsäkringsutskottet vid dekommunala sjukhemmen i fortsättningen att anses som öppen hälso-och sjukvård. förutsätter attöverföringen av ett sjukhem till kommunen inte kommer attmedföra att den enskilde drabbas av ökade kostnader förläkarvård under vistelsen på sjukhemmet.Socialförsäkringsutskottet behandlar slutligen frågan omresekostnader i samband med vård på sjukhem. Utskottetkonstaterar att ersättning för resekostnader i samband medvården på sjukhemmet inte kan utges enligt 2 kap. 6 § AFL sedansjukhemmet överförts till kommunen eftersom sjukhemmet då intelängre anses som sjukhus enligt AFL. Enligt utskottets meningbör en överföring av sjukhemmen till kommunerna tills vidareinte heller i detta avseende medföra ökade kostnader för denenskilde. bör därför enligt socialförsäkringsutskottetbesluta om en ändring i 2 kap. 6 § AFL, varigenom resekostnaderäven skall kunna utges i samband med "vistelse vid sådanvårdinrättning som enligt lagen (1990:000) om övertagande avvissa sjukhem och andra vårdinrättningar övertagits avkommunen". Ändringen kan enligt utskottet göras genom etttillägg av en sjätte punkt i första stycket. Utskottetförutsätter att reseersättning i likhet med vad som gäller vidsjukhusvård endast kommer att utges i samband med att vistelsenvid sjukhemmet inleds och avslutas.Socialförsäkringsutskottets yttrande innebärsammanfattningsvis att utskottet förordar de föreslagnalagändringarna men utskottet anser att förslaget nödvändiggörett antal ytterligare lagändringar. Ändringarna ochkompletteringarna är dock, enligt vad utskottet anför, ienlighet med syftet med förslagen i propositionen.Socialförsäkringsutskottets m-, fp-, c-, v- och mp-ledamöterpåtalar i ett särskilt yttrande att utskottet inte yttrat sigöver sakinnehållet i propositionen. De erinrar om att de imotioner väckta med anledning av propositionen helt eller delvisyrkat avslag på de i propositionen framlagda förslagen om huransvaret för äldreomsorgen skall utformas. De erinrar också omatt motionerna även innehåller andra förslag om äldreomsorgen.MotionerSom framgått ovan föreligger det inte några motionsyrkandensom tar upp sådana lagtekniska effekter som behandlats avsocialförsäkringsutskottet. Från allmänna motionstidenföreligger ett motionsyrkande som har anknytning till taxornainom den kommunala äldreomsorgen.I motion 1989/90:So201 av m.fl. (m)hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om taxor för social hemhjälp (yrkande13). Motionärerna anför att den differentierade hemhjälpstaxanoch reglerna för skatt och kommunala bostadstillägg görsituationen orimlig för många ATP-pensionärer. Den storaavgiftsvariationen mellan kommunerna är ocksåotillfredsställande. En enhetstaxa är enligt motionärerna denbästa taxeformen.Socialutskottets bedömningSocialutskottet delar uppfattningen att avgift för vården vidett lokalt sjukhem eller motsvarande som övertas av kommunen --i avvaktan på översynen av kommunernas avgiftssystem -- bör tasut genom att avdrag görs på sjukpenning eller pension med sammabelopp och på samma sätt som gäller för sjukhusvård. föreslagit i sitt yttrande bör de nuaktuella lagrummen i AFL utformas så att avdrag görs även förinskrivningsdag och utskrivningsdag i likhet med vad som gällerför sjukhusvård.Socialutskottet anser vidare att den definition avvårdinrättningen som socialförsäkringsutskottet har föreslagitskall ersätta definitionen i propositionens lagförslag 4(förslaget till lag om ändring i AFL) och 7 (förslaget till lagom ändring i lagen om läkemedelskostnader), nämligen "sådanvårdinrättning som enligt lagen (l990:000) om övertagande avvissa sjukhem och andra vårdinrättningar övertagits av kommunen"är tydligare och mer enhetlig än propositionens förslag.Socialförsäkringsutskottet har också föreslagit enredaktionell ändring av punkt 2 i övergångsbestämmelserna tilllagförslagen 4 och 7. Även socialutskottet anser att den nämndaövergångsbestämmelsen är i behov av en ändring och föreslår attden utformas enligt följande: "Har en kommun och enlandstingskommun kommit överens om att föra överen vårdinrättning till kommunen med stöd avövergångsbestämmelserna till lagen (1990:000) om övertagande avvissa sjukhem och andra vårdinrättningar tillämpas de nyabestämmelserna i 2 kap. 6, 10 och 12 b §§, 3 kap. 4 a § och 20kap. 8 § från och med den dag övertagandet skedde för dem somvistas vid vårdinrättningen." Motsvarande övergångsbestämmelsebör tas in även i lagen om ändring i socialtjänstlagen och ilagen om ändring av arbetsskadeförsäkringslagen, se vidarenedan.I övergångsbestämmelserna i lagförslag 4 hänvisas bl.a. tillbestämmelserna i 2 kap. 12 a §. anser i likhetmed socialförsäkringsutskottet att hänvisningen skall avse denya bestämmelserna i 2 kap. 12 b §. Övergångsbestämmelserna börutformas i enlighet härmed.Socialförsäkringsutskottet har härutöver ansett att vissatillägg och förändringar bör göras i lagen om allmän försäkring,lagen om arbetsskadeförsäkring, lagen om ersättning tillsmittbärare samt lagen om begränsning av läkemedelskostnader ochhar motiverat detta i sitt yttrande, se ovan s. 57 och 58.Socialutskottet, som finner att ändringarna ochkompletteringarna är i enlighet med syftet med förslagen ipropositionen, delar socialförsäkringsutskottets uppfattningäven i dessa frågor.I likhet med socialförsäkringsutskottet konstaterarsocialutskottet vidare att det i propositionen inte anges vemsom skall svara för kostnaden för läkarvård vid sjukhemmet. Ioch med att kommunerna inte skall ta över ansvaret förläkarvården kommer läkarvården vid de kommunala sjukhemmen ifortsättningen att anses som öppen hälso- och sjukvård.Socialutskottet förutsätter att den enskilde vid överföringen avett sjukhem till kommunen inte kommer att drabbas av ökadekostnader för läkarvård under vistelsen på sjukhemmet och utgårfrån att regeringen beaktar detta vid utformningen avifrågavarande förordningar.Inte heller när det gäller resekostnader bör en överföring avsjukhemmen till kommunerna tills vidare medföra ökade kostnaderför den enskilde. bör därför, i likhet med vadsocialförsäkringsutskottet förordat, besluta om en ändring i 2kap. 6 § AFL så att resekostnader skall kunna utges i sambandmed "vistelse vid sådan vårdinrättning som enligt lagen(1990:000) om övertagande av vissa sjukhem och andravårdinrättningar övertagits av kommunen". Socialutskottetförutsätter att reseersättning endast kommer att utges i sambandmed att vistelsen vid sjukhemmmet inleds och avslutas.När det gäller tandvårdskostnader utgår utskottet, i likhetmed föredragande statsrådet, från att i förekommandefall även fortsättningsvis tillgodoser den enskildes behov avtandvård och att kostnaderna för detta regleras på samma sättsom hittills.Sammanfattningsvis innebär det anförda att utskottet föreslåratt med anledning av propositionens förslag såvitt nuär i fråga antar utskottets i bilagorna 9, 11, 12, 15, 16 och17 framlagda förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen,såvitt avser 35 § samt övergångsbestämmelserna, lag om ändring ihälso- och sjukvårdslagen såvitt avser 26 § lag om ändring ilagen om allmän försäkring, lag om ändring i lagen ombegränsning av läkemedelskostnader, m.m., lag om ändring i lagenom arbetsskadeförsäkring samt lag om ändring i lagen omersättning till smittbärare. Till följd av vad utskottet anförtom den kommunala nämndorganisationen för hälso- och sjukvårdenmåste vidare en ändring i förhållande till propositionensförslag göras i 17 § hälso- och sjukvårdslagen. Gamla 17--20 §§blir nya 26--29 §§. Rubrikerna närmast före gamla 17, 18, 19 och20 §§ sätts närmast före 26, 27, 28 och 29 §§. Rubriken närmastföre 24 § sätts före nya 23 § hälso- och sjukvårdslagen. Vissaspråkliga ändringar bör också göras i övergångsbestämmelserna.Utskottet föreslår att antar dessa lagändringar ienlighet med bilaga 11.I motion 1989/90:So201 (m) tas bl.a. upp frågan om taxorna förden sociala hemhjälpen och hur marginaleffekter skall kunnaundvikas. Motionärerna anser inte att differentieradehemhjälpstaxor är försvarbara.Ansvaret för taxesättningen vilar på kommunerna. Det pågåräven ett översynsarbete inom i fråga omavgifterna för kommunala tjänster inom äldre- ochhandikappomsorgen. Utskottet anser att det i avvaktan påresultatet av det pågående arbetet inte finns anledning tillnågot riksdagsinitiativ då det gäller utformningen av taxornaför den sociala hemhjälpen. Motion 1989/90:So201 (m) avstyrksdärför, såvitt nu är i fråga (yrkande 13).Sekretessen inom den kommunala hälso- och sjukvårdenPropositionenI propositionen (s. 85) framhålls att den verksamhet somenligt reformen läggs på kommunerna -- avseende insatser såvälav hälso- som sjukvårdskaraktär -- i sekretesshänseende kommeratt omfattas av dels reglerna i 7 kap. 1 § sekretesslagen(1980:100) (hälso- och sjukvårdssekretess), dels reglerna i 7kap. 4 § sekretesslagen (socialtjänstsekretess). I propositionenkonstateras vidare att detta inte har någon betydelse eftersomsåväl skaderekvisiten som sekretesstidens längd m.m. är desammainom såväl som hälso- och sjukvården.I propositionen föreslås en ändring i sekretesslagen beståendei att 7 kap. 4 § kompletteras med en bestämmelse om attsekretess inte skall gälla för uppgifter i anmälan och beslut iärenden om ansvar eller behörighet för personal inom kommunalhälso- och sjukvård. Bestämmelsen utgör en motsvarighet till 7kap. 2 § 4 sekretesslagen som förhindrar hälso- ochsjukvårdssekretess för uppgifter i anmälan och beslut i ärendehos hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd. Regeringens förslagtill ändring i sekretesslagen ingår som bilaga 6 ibetänkandet.I ett särskilt avsnitt behandlar propositionen sekretess isamband med överförande av patientjournaler från landsting tillkommuner. Enligt förslaget får överföring skeav journaluppgifter om det är uppenbart att det kan ske utan menför den enskilde eller någon honom närstående eller om denenskilde lämnar sitt samtycke därtill. I propositionen anförs(s. 144) att vid överförande av journaluppgifter samtycke iförsta hand bör inhämtas från vederbörande enskilda. I den månsamtycke inte kan erhållas skall journaluppgifterna bli föremålför sedvanlig sekretessbedömning. I propositionen anförs att detankommer på att utfärda allmänna råd angåendehandhavandet av patientjournaler i samband med reformensgenomförande.Vad sedan gäller hanteringen hos kommunen avintegritetskänsliga uppgifter i en patientjournal påpekas det ipropositionen (s. 85) att det inom samt hälso-och sjukvården finns särskilda bestämmelser om förvaring avhandlingar [51 § socialtjänstlagen och 7 § första stycketpatientjournallagen (1985:562)]. Enligt dessa bestämmelser skalljournaler och andra handlingar som rör enskildas personligaförhållanden förvaras så att obehöriga inte får tillgång tilldem. Föredragande statsrådet framhåller att med "obehörig" ävenmenas personal hos kommunerna som inte har med uppgifterna attskaffa i och för sitt arbete och att det ankommer på den somleder en viss verksamhet att se till att endast debefattningshavare som behöver olika uppgifter för sitt arbetekommer åt dessa.MotionI motion 1990/91:So20 (c) begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som anförs i motionen om sekretess ochpatientjournaler (yrkande 9).