bet · GE01KU3 · 1990-10-09 00:00:00 — I samband medutskottets behandling av propositionen (KU1987/88:23) togutskottet upp flera motioner vari bl.a. begärtslagstiftningsåtgärder syftande till ökad ersättning till deförtroendevalda. Utskottet, som hade inhämtat att civilministernavsåg att tillkalla en särskild utredning med uppdragbl.a. att överväga frågan om ersättning till de kommunaltförtroendevalda, ansåg inte att något initiativ från riksdagenssida i de i motionerna berörda frågorna borde tas. Med detanförda fick motionerna enligt utskottet anses besvarade.Riksdagen följde utskottet.Den ovannämnda utredningen har därefter genomförts. I ettdelbetänkande av förtroendeuppdragsutredningen (Ds 1988:46)Pengar är inte allt men ... föreslås sammanfattningsvis bl.a.följande.De nuvarande ersättningsreglerna i kommunallagen ändras så attkommunerna blir obligatoriskt skyldiga att ersätta deförtroendevalda för förlorad arbetsförtjänst som de går miste ompå grund av uppdraget. Däremot blir det även i fortsättningenhelt frivilligt för kommunerna om de vill ersätta deförtroendevalda med t.ex. arvode för själva uppdraget.Kommunerna ges genom förslaget stor frihet att själva utformasina ersättningssystem beroende på lokala förhållanden ochenskilda förtroendevaldas speciella situation. -- Utredningenhar avstått från att rekommendera något specielltersättningssystem framför något annat men gett exempel på olikatänkbara metoder. Reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari1992 varigenom kommunerna får god tid på sig att planera för ettgodtagbart system för ersättning för förlorad arbetsförtjänst.Den ersättningsberättigade inkomstförlusten får enligt förslagetavse all tid som behövs för att ta sig mellan arbetsplatsen ochförrättningslokalen, ackordsersättning, skifttillägg ochliknande förmåner samt rimlig ledighet i anslutning tillsammanträden för bl.a. skiftarbetande, ombordanställda m.fl. somhar obekväma arbetstider eller säregna arbetsförhållanden iövrigt.Utskottets bedömningDe i motionerna upptagna frågorna har behandlats avförtroendeuppdragsutredningen i delbetänkandet (Ds 1988:46)Pengar är inte allt men ... Betänkandet bereds icivildepartementet i anslutning till arbetet med en nykommunallag. bör enligt utskottets mening inteföregripa regeringens ställningstagande i frågan genom att nu taställning till i motionerna upptagna frågor. Med det anförda fårmotionerna 1989/90:K609, 1989/90:K615 och 1989/90:K624 såvitt nuär i fråga anses besvarade.11. Öppna styrelse-, nämnd- och utskottssammanträdenMotionerI motion 1989/90:K611 yrkande 5 av m.fl. (mp)yrkas att hos regeringen begär förslag om offentliganämndsammanträden enligt vad som anförts i motionen.I motionen framläggs en rad förslag syftande till ett utökatkommunalt självstyre. Som ett led i denna utveckling föreslåsolika åtgärder syftande till att på olika sätt engagera denenskilde i den kommunala verksamheten och att öka insynen idenna verksamhet. I det sammanhanget föreslår motionärernainförande av offentliga nämndsammanträden. Av sekretesshänsynbör enligt motionen dock undantas ärenden rörande vissapersonfrågor.I motion 1989/90:K624 av tredje vice talman . (c), vari yrkas att skall uttala sig om vissinriktning av det fortsatta reformarbetet på det kommunalaområdet, anges såvitt nu är i fråga bl.a. följande.Motionärerna anser det viktigt att på olika sätt ökakommuninvånarnas möjlighet till information och insyn. Ett sättatt göra detta kan enligt motionen vara att kommunernasstyrelser och nämnder ges rätt att besluta om öppna sammanträdeni vissa fall. I sammanhanget erinras om att utskottsedan ett par år tillbaka kan besluta att vissa sammanträdenskall vara öppna för allmänheten och att erfarenheterna av dennareform är positiva.I motion 1989/90:K625 yrkande 8 av m.fl. (fp)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om offentliga nämndsammanträden.I motionen erinras om att nämndernas och kommunstyrelsenssammanträden, i motsats till kommunfullmäktiges, inte äroffentliga. Enligt motionen är denna slutenhet inte alltidmotiverad. Motionärerna påpekar att en lagstiftning som tillåterdirekt valda kommundelsfullmäktige innebär att öppenhetengentemot allmänheten ökar, eftersom kommundelsfullmäktigessammanträden kommer att vara offentliga. Enligt motionen bör dekommuner som önskar bibehålla nuvarande nämndorganisation gesmöjlighet till större öppenhet genom helt eller delvis öppnanämndsammanträden. I motionen pekas på att en möjlighet istället kan vara att ha offentliga informationssammanträden menatt beslutssammanträdena förblir slutna. De närmare formerna förde olika slagen av sammanträden bör enligt motionärerna beslutaslokalt.I motion 1989/90:K634 yrkande 6 av m.fl. (m)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om öppna nämnd-och utskottssammanträden.Motionärerna anser att det vore värdefullt om enförsöksverksamhet inleds som gör det möjligt för kommun ellernämnd att besluta om helt eller delvis öppna nämndsammanträden iärenden som inte rör myndighetsutövning mot enskilda. Enligtmotionen skulle en sådan offentlighet öka medborgarnas insyn iden kommunalpolitiska processen och öka intresset för de beslutsom fattas.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Utskottet har tidigare avstyrkt motionervari föreslagits att kommunerna ges möjlighet att besluta omoffentliga nämndsammanträden. Senaste gången var underföregående (1989/90:KU3). Utskottsföreträdare för fyraav partier (m, fp, c och mp) reserverade sig.Riksdagen följde utskottsmajoriteten.Kommunallagskommittén har inte i sitt betänkande (SOU 1990:24)Ny kommunallag behandlat frågan om offentliga styrelse- ochnämndsammanträden, vilken inte omfattades av kommitténs uppdrag.I ett gemensamt särskilt yttrande av tre av kommittéledamöterna(fp, m resp. c) förordas att som ett led i att stärka denkommunala demokratin försök prövas med helt eller delvis öppnastyrelse- och nämndsammanträden i ärenden som inte rörmyndighetsutövning mot enskild (angivna bet. s.240).Utskottets bedömningUtskottet har tidigare avstyrkt motionervari föreslagits att kommunerna ges möjlighet att besluta omoffentliga nämndsammanträden (se KU 1983/84:32, KU 1985/86:15 KU1986/87:21 och 1989/90:KU3). Vad som anförts i deföreliggande motionerna och som i övrigt framkommit i ärendetger inte utskottet anledning att föreslå att frångåsina tidigare ställningstaganden. Med det anförda avstyrkerutskottet motionerna 1989/90:K611 yrkande 5, 1989/90:K624 såvittnu är i fråga, 1989/90:K625 yrkande 8 och 1989/90:K634 yrkande6.12. Insynen i kommunala bolag och stiftelserMotionerI motion 1989/90:K611 yrkande 4 av m.fl. (mp)yrkas att hos regeringen begär förslag om huroffentlighetsprincipen skall kunna utvidgas enligt vad somanförts i motionen.I motionen framläggs en rad förslag syftande till ett utökatkommunalt självstyre. Som ett led i denna utveckling föreslåsolika åtgärder syftande till att på olika sätt engagera denenskilde i den kommunala verksamheten och till att öka insynen idenna verksamhet. I det sammanhanget föreslår motionärerna, somvänder sig mot att en kommun kan undgå insyn genom att bildakommunala företag, att offentlighetsprincipen införs i bolag ochstiftelser som drivs av kommun och landsting.I motion 1989/90:K625 yrkande 9 av m.fl. (fp)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om insyn i och kontroll av kommunala företag.I motionen framhålls det angelägna i att offentliga uppgifteri så stor utsträckning som möjligt handhas i offentligrättsligaoch demokratiska former. Enligt motionen skall därförhuvudprincipen för landsting och kommuner vara att nämndformenär den primära verksamhetsformen. Om emellertid en annanverksamhetsform väljs skall det, framhåller motionärerna, varaen självklarhet att medborgarnas insyn och kontroll skall varalika stor som i reguljära nämnder och styrelser. Mot bakgrund avdet anförda anser motionärerna det angeläget att regeringensnarast presenterar förslag till lagreglering av insynen ikommunala företag. Enligt motionen bör viktiga delar i ettsådant förslag vara att kommunfullmäktige bestämmer detkommunala ändamålet med verksamheten och utserstyrelseledamöter. Motionärerna anser vidare att vissastyrelsefrågor i de kommunala bolagen bör krävakommunfullmäktiges godkännande och att fullmäktige bör ha insynvia en i särskild ordning vald revisor. Enligt motionen skallvad som sagts ovan också gälla företagsformer där kommuner ochlandsting endast är delägare. Det framhålls vidare att denföretagare som samarbetar med en kommun från början skall vetaatt full offentlighet råder i sådant samarbete.KommunallagskommitténKommunallagskommittén föreslår i betänkandet (SOU 1990:24) Nykommunallag två nya bestämmelser -- intagna i 3 kap. 13 och 14§§ i det framlagda förslaget till ny kommunallag -- om kommunalaföretag som syftar till att trygga kraven på insyn i, inflytandei och kontroll över sådana företag.Bestämmelserna har följande lydelse:13 § Om en kommun eller ett landsting för sin verksamhetanvänder aktiebolag, stiftelse, ekonomisk förening, ideellförening eller handelsbolag skall fullmäktige vidta åtgärder föratt trygga inflytande och kontroll över verksamheten. Åtgärdernaskall vidtas med hänsyn till andelsförhållandena i företaget,verksamhetens art och övriga omständigheter.Om inte särskilda skäl finns emot det, skall fullmäktige1. fastställa det kommunala ändamålet med verksamheten,2. utse styrelseledamöter i företaget och en revisor samt3. se till att sådana beslut i företaget som är av principiellbeskaffenhet godkänns av fullmäktige.14 § I fråga om företag vari kommunen eller landstingetbestämmer ensam skall fullmäktige besluta vad som skall gälla ifråga om rätt för allmänheten att ta del av företagetshandlingar.I motiveringen till den föreslagna 13§ anförs bl.a.följande. (angivna bet. s.180).Med hänsyn till hur skiftande förhållandena kan vara, sägs ibestämmelsen att åtgärderna i fråga om inflytande och kontrollskall vidtas med hänsyn till andelsförhållandena i företaget,verksamhetens art och övriga omständigheter. Ytterst måste detbero på en samlad bedömning av omständigheterna i det enskildafallet om lagens krav på inflytande och kontroll skall ansesuppfyllt.Regleringen har sin största betydelse i fråga om sådanajuridiska personer i vilka det inte finns någon annan intressentän en kommun eller ett landsting eller där kommunen ellerlandstinget är den helt dominerande intressenten. Formelltgäller emellertid regeln även andra kommunala andelsinnehav. Detkan gälla samarbete mellan en kommun eller ett landsting å enasidan och en annan kommun eller ett landsting, staten eller enenskild å den andra sidan.I motiveringen till den föreslagna 14§ anförs bl.a.följande. (angivna bet. ).Enligt vår mening bör regleringen begränsas till sådanaföretag vari en kommun eller ett landsting bestämmer ensam. Ifråga om sådana företag som även andra har del i skulle nämligenfullmäktiges beslut om offentlighet lätt bli verkningslöst,eftersom kommunen eller har begränsadestyrningsmöjligheter. I sådana företag är medbestämmanderättendelad och kommunen eller saknar normalt fullkontroll. Det kan inte anses vara någon god ordning att åläggakommuner och landsting en skyldighet att fatta ett beslut som desaknar praktisk möjlighet att verkställa.De kommunala besluten om offentlighet kan behöva föregås avett utredningsarbete som ger fullmäktige en samlad överblicköver de kommunala företagsförhållandena i kommunen ellerlandstinget. Vi föreslår därför en särskild övergångstid för deredan befintliga kommunala företagen. En sådan tid kan enligtvår mening inte bestämmas till än två år.Kommunallagskommitténs betänkande är föremålför remissbehandling.Utskottets bedömningDe i motionerna upptagna frågorna har behandlats avkommunallagskommittén vars betänkande (SOU 1990:24) Nykommunallag bereds i . Arbetetbedrivs med sikte på att regeringen skallavlämna en proposition med förslag till en ny kommunallag.Riksdagen bör enligt utskottets mening inte föregripa dettaarbete genom att nu ta ställning till de i motionerna upptagnafrågorna. Med det anförda får motionerna 1989/90:K611 yrkande 4och 1989/90:K625 yrkande 9 anses besvarade.13. Rådgivande kommunala folkomröstningarMotionerI motion 1989/90:K624 av tredje vice talman . (c), vari yrkas att skall uttala sig om vissinriktning av det fortsatta reformarbetet på det kommunalaområdet, anges såvitt nu är i fråga bl.a. följande.I motionen erinras om att kommunfullmäktige har rätt attgenomföra folkomröstningar eller opinionsundersökningar som ettled i den kommunala beredningsprocessen och att valnämnden fåranlitas för sådana omröstningar. Enligt motionärerna är det enbrist, som kan leda till osäkerhet vid användningen avfolkomröstningsinstitutet, att det i fråga om förfarandet iövrigt inte finns några regler. Motionärerna anser därför attförfaranderegler bör utarbetas, vari bl.a. anges beslutsgångenvid anordnande av omröstningar, rätten att formuleraomröstningsfrågor och tidpunkt för genomförandet avomröstningar.I motion 1989/90:K625 yrkande 5 av m.fl. (fp)yrkas att hos regeringen begär förslag omförfarandelag för kommunala folkomröstningar.Enligt motionen bör kommunala folkomröstningar kunnagenomföras i olika konkreta frågor, något som stärkerkommuninvånarnas möjligheter att påverka utvecklingen i sinkommun. Motionärerna erinrar om att under lång tiddrivit kravet att särskilda förfaranderegler skall införas förkommunala folkomröstningar i syfte att göra det enklare attordna sådana omröstningar. Genomförandet av kommunalfolkomröstning skall enligt motionärernas mening kunna ske efterbeslut av kvalificerad minoritet, t.ex. en tredjedel ikommunfullmäktige. Även andra former för att utlösa en sådanomröstning, t.ex. folkinitiativ, bör utredas i sammanhanget.I motionen yrkas vidare att beslutar om en sådanändring av kommunallagen att en kommun vid lokalafolkomröstningar skall informera kommuninvånarna om de olikaalternativ som är föremål för omröstning (yrkande 6).Enligt motionen bör det genom lagstiftning utformad avutskottet införas skyldighet för en kommun, som beslutat atthålla en lokal folkomröstning, att informera kommuninvånarna omde olika alternativ som är föremål för omröstning.Nuvarande ordningEnligt 2 kap. 18 § kommunallagen får kommunfullmäktige ochlandsting besluta att som ett led i beredningen av ett ärendesom tillhör fullmäktiges eller handläggning skallinhämtas synpunkter från medlemmar i kommunen eller ilandstingskommunen. Detta kan enligt bestämmelsen ske genomomröstning, opinionsundersökning eller liknande förfarande. Ettsådant förfarande kan även genomföras i del av en kommun.Valnämnden i kommunen får anlitas, om inte nämndens verksamhet iövrigt hindras därigenom. För att en landstingskommun skall fåanlita valnämnd krävs dessutom att kommunfullmäktige getttillstånd till detta.Frågan om förfarandet vid omröstning m.m. som anordnas medstöd av 2 kap. 18§ kommunallagen har inte närmare reglerats. Iproposition 1975/76:187 om demokrati, ny kommunallagm.m. anförde föredragande departementschefen att det inte syntesnödvändigt att närmare reglera förfarandet i samband med deolika typer av opinionsundersökningar som kan komma i fråga ochatt det ankommer på kommunfullmäktige och landsting att utfärdade föreskrifter härom som behövs. Enligt departementschefen kandet när opinionsundersökningen har karaktär av omröstning gällafrågor av samma slag som de spörsmål som regleras i vallagen,dvs. rätten att delta i omröstningen, förfarandet vid röstning,räkning av röster etc. Av 1§ vallagen (1972:620, senastomtryckt 1987:1334) framgår att lagen inte är tillämplig påkommunala opinionsundersökningar av det slag som behandlas i 2kap. Inte heller folkomröstningslagen(1979:369) är tillämplig på kommunala folkomröstningar.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om kommunala folkomröstningar har behandlats iriksdagen vid ett flertal tillfällen med anledning av motioner iämnet. Motionerna har bl.a. innehållit yrkanden om en särskildförfarandelag för att göra det enklare att anordnafolkomröstningar. Utskottet har avstyrkt motionerna(KU1980/81:2, KU1983/84:32, KU1985/86:15, KU1986/87:21och 1989/90:KU3). har följt utskottet.Kommunallagskommitténs betänkandeKommunallagskommittén föreslår i sitt betänkande (SOU 1990:24)Ny kommunallag att reglerna om kommunala folkomröstningar ochliknande förfaranden behålls utan någon utvidgning. Kommitténredovisar i saken bl.a. följande överväganden (angivna bet.s.108):De nuvarande möjligheterna att ordna folkomröstningar m.m. äravsedda att vara ett extra led i det sedvanligaberedningsförfarandet. Syftet är att tillhandahålla fullmäktigeett så brett beslutsunderlag som möjligt.Genom att ordna en rådgivande folkomröstning kan fullmäktigevid behov få information om kommunmedlemmarnas ståndpunkt iviktiga saker. För kommunmedlemmarna kan möjligheten att pådetta sätt få uttrycka sin åsikt vara betydelsefull, eftersom dei val närmast har möjlighet att påverka de allmänna riktlinjernaför kommunalpolitiken. Ytterst måste det dock vara deförtroendevalda ledamöterna i fullmäktige som har det fullaansvaret för beslutens innehåll. Detta är en självklar ordningmed utgångspunkt i den representativa demokratin. Om man skullegå längre och införa någon form av beslutande omröstningar elleren möjlighet till folkinitiativ är däremot risken stor för enurholkning av den representativa demokratin.Kommittén tar i betänkandet vidare upp frågan om det behövssärskilda regler om förfarandet. I den delen anför kommitténbl.a. följande (angivna bet. s.109):Vad som skulle kunna komma i fråga att reglera är sådanaspörsmål som rätten att delta i omröstningen, hur olikaalternativ skall bestämmas och anges, hur röstningen går till,räkning av röster etc.Vi menar att regler av denna art skulle innebära en onödigformalisering som i vissa situationer rentav skulle kunnamotverka syftet med folkomröstningar, nämligen att på ettrelativt enkelt sätt få ett fördjupat beslutsunderlag i vissasärskilt angelägna frågor. Med hänsyn till att så sentsom avvisade kraven på förfaranderegler går viinte in på frågan närmare än så här.Utskottets bedömningDe i motionerna upptagna frågorna har behandlats avkommunallagskommittén vars betänkande (SOU 1990:24) Nykommunallag bereds i . Arbetetbedrivs med sikte på att regeringen skallavlämna en proposition med förslag till en ny kommunallag.Riksdagen bör enligt utskottets mening inte föregripa dettaarbete genom att nu ta ställning till de i motionerna upptagnafrågorna. Med det anförda får motionerna 1989/90:K624 såvitt nuär i fråga och 1989/90:K625 yrkandena 5 och 6 anses besvarade.14. Statliga bidrag till kommunernaMotionI motion 1989/90:K624 av tredje vice talman . (c), vari yrkas att skall uttala sig om vissinriktning av det fortsatta reformarbetet på det kommunalaområdet, anges såvitt nu är i fråga bl.a. följande.Motionärerna är kritiska mot den direktstyrning som imycket stor utsträckning sker genom de villkor och förbehåll somär knutna till statliga bidrag till kommunerna, t.ex. påbarnomsorgens område. Motionärerna anser att de riktade bidragenbör avskaffas och att kommunerna i stället bör ges ett enhetligtbidrag, beräknat efter vissa bestämda kriterier såsominvånarantal, skattekraft, barnantal och antalet pensionärer.Enligt motionen skulle en sådan åtgärd innebära att kommunernaskulle få betydligt friare händer vid användningen avtillgängliga resurser. Kommunerna ges därigenom bättremöjligheter att kunna anpassa verksamheten efter de särskildaomständigheter som gäller i varje kommun. Innehållet i denkommunala självstyrelsen skulle vidgas.Gällande ordning m.m.De statliga bidragen till kommunerna kan indelas i tvåhuvudgrupper, nämligen allmänna bidrag och specialdestineradebidrag. Det allmänna bidraget utgör ett tillskott till denkommunala ekonomin utan särskilt förbehåll beträffande medlensanvändning. Det specialdestinerade bidraget avser specifikkommunal verksamhet.I den senaste budgetpropositionen (prop. 1989/90:100, Bil. 2,avsnitt 3.3.2) anger civilmistern att en parlamentariskutredning skall tillsättas med uppgift att göra en översyn avstatens bidrag till kommunerna. Översynen, som också avsesomfatta skatteutjämningssystemet, bör enligt civilministernresultera i att en jämnare fördelning av kommunalskatterna kanuppnås. Civilministern uttalar vidare bl.a. följande (s.29):Från kommunernas och landstingens utgångspunkter kan enalltför stor omfattning av specialdestinerade statsbidrag medomfattande regleringar och bestämmelser begränsa möjligheternaatt välja de lämpligaste sätten för att uppnå önskade resultat.Mot denna bakgrund bör, som uttalades i 1989 årskompletteringsproposition, inriktningen vara att för kommuneroch landsting reducera inslaget av specialdestineradestatsbidrag med omfattande regleringar och bestämmelser.En kommitté har därefter tillsatts med uppdrag att utforma ettnytt system för statens bidrag till kommuner och landsting ochatt se över den kommunala sektorns övriga finansieringskällor.Enligt utredningsdirektiven (Dir. 1990:20) bör utredningsarbetetvara avslutat den 31 oktober 1991.Utskottets bedömningI motionen förordas att statens riktade bidrag till kommunernaavskaffas och att kommunerna i stället bör ges ett enhetligtbidrag. Utskottet vill erinra om att en utredning --kommunalekonomiska kommittén -- tillsatts med uppgiftatt bl.a. behandla dessa frågor. Utredningen syftar enligtutredningsdirektiven bl.a. till att reducera inslaget avspecialdestinerade statsbidrag med omfattande regleringar ochbestämmelser. Mot angiven bakgrund finner utskottet inteanledning att föreslå att tar det i motionen begärdainitiativet. Med det anförda får motion 1989/90:K624 såvitt nuär i fråga anses besvarad.15. Utvidgad beskattningsrätt för kommunerna; kommunalbensinskattMotionerI motion 1989/90:K611 yrkande 6 av m.fl (mp)yrkas att hos regeringen begär förslag om utvidgadbeskattningsrätt för kommunerna enligt vad som anförts imotionen.Enligt motionen är det nödvändigt att storstadskommunerna somett led i bekämpningen av sina miljöproblem ges möjligheter attta ut miljöavgifter. En utvidgad beskattningsrätt kan bl.a.gällakollektivtrafikavgifter av arbetsgivare i kommunen föruppbyggnad av en infrastruktur i form av ett förbättratkollektivtrafiksystem,miljöavgifter på miljöfarlig verksamhet,miljöavgifter för att påverka bilkörning eller konsumtion avmiljöfarliga produkter,möjlighet till regional drivmedelsbeskattning,fastighetsskatt, med lägesavgifter.I motion 1989/90:K632 av m.fl (mp) yrkas attriksdagen hos regeringen begär lagförslag som ger kommuner ochlandsting rätt att ta ut skatt på bensin.I motionen pekas på olika problem som biltrafiken orsakar. Isyfte att minska biltrafiken föreslår motionärerna att såvällandsting som kommuner ges rätt att ta ut skatt på trafik ochdrivmedel. Enligt motionen finns det skäl att ha olikabensinskatt i olika delar av landet. Intäkterna från denföreslagna extra skatten bör enligt motionärerna användas förreparation av miljöskador och sjukvård. Motionärerna anger somytterligare ett användningsområde investeringar ikollektivtrafik m.m.UtredningsförslagStorstadstrafikkommittén har i sitt slutbetänkande (SOU1990:16) Storstadstrafik 5 -- Ett samlat underlag lagt framförslag om bl.a. en regional miljöavgift på drivmedel. Avsiktenmed sådana avgifter anges vara att få till stånd ett särskiltfinansiellt stöd åt trafiksystemet i vissa regioner (,och ). Stödet skall åstadkommas genom attdrivmedel för motorfordon avgiftsbeläggs i dessa regioner. Ettbakomliggande syfte anges vara att åstadkomma en dämpning avbiltrafiken i regionen. Enligt förslaget skall avgiftsnettotanvändas för särskilda bidrag till kollektivtrafikanläggningar,vägar och miljöskyddsanordningar.Betänkandet, som remissbehandlats, bereds ikommunikationsdepartementet.Utskottets bedömningFrågor av det slag som tas upp i de båda motionerna harbehandlats av storstadstrafikkommittén i dess avgivnabetänkande (SOU 1990:16) Storstadstrafik 5 -- Ett samlatunderlag.