bet · GE01FiU10 · 1990-12-04 00:00:00 — Detta är även ett medel för att bekämpaen ökning av arbetslösheten.4. EuropapolitikenEkonomisk-politiska överväganden får inte ensidigt dominera ettställningstagande till ett medlemskap i eventuellt medlemskap i måste föregås av en folkomröstning.Ekonomisk-politiska aspekter: Svenska kronans status som betalningsmedel fårinte ifrågasättas, inskränkningar i den suveräna beskattningsrätten måsteavvisas, en aktiv, sysselsättningsbefrämjande konjunkturpolitik får inteomöjliggöras genom medlemskap i . Den internationella ekonomiska utvecklingenUtvecklingen i det korta perspektivetI juli förutsåg (OECDs Economic Outlook nr 47) enårlig tillväxt för på av1990-talet. En sådan utveckling innebar en avmattning i jämförelse med1980-talets sista år men ändå en fortsatt god utveckling. Den bakomliggandeförklaringen till avmattningen var främst en minskning av tillväxten i . De faktorer som skulle kunna ytterligare bromsa denna utveckling varenligt sekretariatet desamma som varit för handen under senare delen av1980-talet, dvs. obalanser i handeln mellan , ochVästtyskland och svårigheterna att komma till rätta med budgetunderskottet iFörenta Staterna.Den bedömning som redovisas av den internationella utvecklingen iproposition 39 innebär en betydande nedrevidering i förhållande till OECDsjuliprognos. En sammanfattning av prognosen redovisas i tabell 1.Tabell 1. Den ekonomiska utvecklingen i OECD-områdetÅrlig procentuell förändring25>I OECDs juliprognos antogs priset på råolja stanna vid perfat och därefter stiga i takt med inflationen. Krisen i harändrat förutsättningarna. antas i propositionen oljepriset vara 24dollar per fat för att under de två följande åren stiga till per fat.Det högre oljeprisantagandet förklarar till stor del neddragningen avtillväxtprognosen till för OECD-området. Det bör framhållas atteffekterna av höstens uppgång i oljepriset antas bli betydligt lindrigare änvad som var fallet . Orsaken till detta är attoljeberoendet i industriländerna har minskat genom en effektivareenergianvändning och genom att lagren är större som konjunkturen iutgångsläget är starkare. Av tabell 1 framgår även att inflationen förväntasöka till 5,. Det antagna oljepriset på per fat kan kanske idagsläget förefalla vara ett för lågt antagande. Som framhålls i propositionenförklaras dock prisförändringarna främst av marknadensnervositet och inte av någon fysisk brist på olja. Det bör även observeras attdet angivna priset per fat är ett genomsnittspris för leveransernaför . Det pris som noteras i dagspressen dag för dag, dets.k. spotpriset, kan ligga väsentligt högre och påverka kontraktspriserna pålängre sikt.Som framgår av tabell 1 går den amerikanska ekonomin nu in i enlågkonjunktur. Den bakomliggande förklaringen till den lägre tillväxten ärfrämst att den privata konsumtionsökningen bromsas upp. En viktig faktor ärdärvid att hushållens förmögenhetssituation påtagligt har försämrats genomfallande aktiekurser och kraftigt sjunkande fastighetspriser.Tyskland och de nordiska länderna är de viktigaste marknaderna för svenskexport. fortsätter att fungera som motor i den europeiskakonjunkturen. har inneburit en tillväxt ibruttonationalprodukten (BNP) på . av de båda tyskastaterna bör innebära ett betydande tillskott av arbetskraft till den"västtyska" ekonomin som finanspolitiken väntas bli expansiv. Ipropositionen bedöms tillväxten uppgå till såväl 1991 som 1992.I de nordiska länderna har under såväl 1988 som 1989 legat närmastöver genomsnittet för . I och synes den ekonomiskasituationen vara på väg att förbättras. innebar för del atttillväxten blev positiv. Även underskottet ibytesbalansen har minskat. utgjorde underskottet av BNP. År 1989har underskottet minskat till av BNP. förutses ett överskott ibytesbalansen . Den årliga tillväxten för åren 1991och 1992 bedöms uppgå till . De åtgärder som vidtagits för att stabiliseraden danska ekonomin har emellertid haft ett högt pris. Arbetslösheten sommildrades något av närmar sig nu åter 10 %.För del bedöms tillväxten tre första år ligga någothögre än (). Arbetslösheten tycks vara svår att pressatillbaka och bedöms ligga på . För blir tillväxtenbetydligt lägre efter en ekonomisk politisk åtstramning orsakad av attinflationen ökar och att bytesbalansen snabbt försämras. Den innebär attarbetslösheten successivt stiger till drygt 4%.Det är givet att krisen i är det främsta hotet mot ennågorlunda stabil utveckling i OECD-området. Om krisen övergår till väpnadkonflikt är det svårt att se hur kraftiga oljeprishöjningar med bl.a. svåraekonomiska problem som följd skall kunna undvikas.Det råder ingen tvekan om att utvecklingsländerna är de som på grund avoljeprishöjningarna utsätts för de svåraste påfrestningarna. Problemenförstärks för de skuldtyngda länderna på grund av det höga ränteläget ochfallande råvarupriser.Det bör även understrykas att en kraftig ökning av oljepriserna förutom dedirekta effekterna på priser, löner, bytesförhållanden samt nationalinkomstenäven leder till mer indirekta och svårkvantifierade konsekvenser. Som exempelkan nämnas fallande aktiekurser och oro på de finansiella marknaderna. Genomförmögenhetseffekterna får detta följder på den privata konsumtionen ochföretagens finansieringskostnader. Detta dämpar deras investeringsvilja.Utvecklingen i ett tioårsperspektivDe har OECD-området kännetecknats av att inflationen harhållits under kontroll och att den årliga tillväxten legat på en nivå på ca 3,. Även om arbetslösheten har gått ned är denalltjämt hög. De kvardröjande finansiella obalanserna mellan de tre störstaindustriländerna kan alltjämt vara en faktor som skapar osäkra förutsättningarför en fortsatt god tillväxt.Långtidsutredningens syn på den internationella utvecklingen i ett längreperspektiv kan sammanfattas på följande sätt.På lång sikt bestäms den ekonomiska utvecklingen av tillgången påproduktionsfaktorer och deras produktivitet. Befolkningstillväxten förutsesmattas av något. finns det utrymme för att öka arbetskraftsutbudetdels genom en uppgång av kvinnornas förvärvsfrekvens, dels genom en fortsattinvandring till industriländerna från andra delar av världen. Det framhålls i utredningen attden höga investeringsnivån nu borde resultera i enförbättrad produktivitetstillväxt och en högre produktionskapacitet. Som engrund för den här angivna positiva utvecklingen anges också de strukturellaförändringar som genomförts i flera av för att effektiviseraresursanvändningen. Som exempel kan nämnas skattereformer och avregleringar.I samma inriktning verkar den pågående integrationen i . Sammantagetanges i utredningen den årliga BNP-tillväxten till 3 %.Världshandeln beräknas öka med 5--per år.Hoten mot den relativt ljusa bild av den internationella utvecklingen pålängre sikt som tecknas i LU90 är i stort sett desamma som här angivits förutvecklingen i det korta perspektivet, dvs. risk för kraftig höjning avoljepriset och svårigheterna att parera de störningar som uppkommer på grund avde externa obalanserna i OECD-området. Tecken finns emellertid på att dessaobalanser kommer att minska. Det framhålls också att ökad protektionism kanleda till kännbara negativa effekter på världsekonomin. I detta sammanhangnämns de tendenser som finns till regionalisering av världshandeln. Undersenare år har bilaterala och regionala handelsavtal kommit att spela en alltstörre roll som icke-tariffära handelshinder blivit allt vanligare.Problemen att avlägsna handelshinder illustreras av de svårigheter som i dagtornar upp sig inför avslutningen av den pågående GATT-rundan.I likhet med vad som gäller för utvecklingen i det korta perspektivet ärutvecklingsbilden för de skuldtyngda utvecklingsländerna mycket oroande. Ettstigande oljepris och ett fortsatt högt ränteläge kan bl.a. leda till att fleraav dessa länder kan tvingas att ställa in sina betalningar.Utvecklingen i SverigeUtvecklingen i det korta perspektivetSom framgår av tabell2 förutses i proposition 39 att den svenska ekonominkommer att stagnera . I alternativet2 medtimlöneökningar på och kan det inte uteslutas att dentotala produktionen minskar år 1991.Tabell 2. FörsörjningsbalansProcentuell volymförändring1989 1990 1991 1992Alt. 1* Alt. 2 Alt. 1 Alt. 2BNP 2,1 0,8 (0,8)** 0,3 (0,9) -0,2 (0,5) 1,4 0,4Import 6,8 2,7 (4,1) 3,0 (4,0) 2,0 (3,5) 3,8 2,5Tillgång 3,4 1,3 (1,7) 1,1 (1,8) 0,4 (1,4) 2,1 1,0Privatkonsumtion 0,7 0,8 (1,1) 1,0 (1,5) 1,5 (2,3) 1,5 1,5Offentligkonsumtion 1,9 1,7 (1,5) 1,0 (0,8) 0,5 (0,4) 1,2 0,8Stat 0,8 2,3 (2,4) 0,7 (0,4) 0,5 (0,4) 0,5 0,5Kommuner 2,3 1,5 (1,2) 1,1 (1,0) 0,6 (0,3) 1,5 1,0Bruttoinv. 9,5 1,6 (2,6) 0,0 (2,0) -3,3 (-1,0) 2,0 -1,8Lagerinv. *** 0,6 -0,1 (-0,1) -0,2 (-0,3) -0,2 (-0,3) 0,0 0,0Export 3,4 1,9 (2,4) 2,4 (3,5) 1,5 (2,9) 3,6 2,1Användning 3,4 1,3 (1,7) 1,1 (1,8) 0,4 (1,4) 2,1 1,0*Innebörden av alternativen framgår av tabell 3. **Siffrorna inom parentes anger motsvarande uppgifter i 1990 årsreviderade finansplan. ***Förändringar i procent av föregående års BNP.I jämförelse med prognosen i årets reviderade finansplan är utvecklingsbildennu mörkare. Skillnaden förklaras till en del av krisen i Persiska viken.Som nämnts får olika löneantaganden ett betydande genomslag i prognosen. arbete leder fram till en prolongering av löneavtalen kanden genomsnittliga ökningen av timlönen mellan helåren 1990 och 1991 bli ca4% och för . Det innebär, i jämförelse med ett höglönealternativ,att utvecklingen av den svenska ekonomin blir väsentligt bättre. Redan under år1991 erhålls den effekten att den privata konsumtionens tillväxt hålls tillbakatill förmån för en starkare investeringsutveckling. Den lägrelönekostnadsökningen innebär också att den svenska industrins andelsförlusterpå världsmarknaden bromsas upp, vilket ger en exportökning som är 1procentenhet högre än i höglönealternativet. Som framgår av tabell3 påverkasbytesbalansunderskottets storlek knappast alls av de två alternativalöneantagandena. I båda fallen kommer underskottet att uppgå till över4% av BNP. En dämpad löneutveckling leder emellertid till att investeringarnaökar och att inflationen pressas ned, vilket är avgörande förutsättningar föratt bytesbalansunderskottet skall kunna elimineras.Tabell 3. NyckeltalÅrlig procentuell förändring (om ej annat anges)1989 1990 1991 1992Alt. 1 Alt. 2 Alt. 1 Alt. 2Timlön, kostnad 9,1 9,9 4 (3)* 7 (8) 3 5KPI, dec. 6,7 11,1 7,2 (6,2) 8,7 (9,4) 1,6 3,0KPI, årsgenomsnitt 6,5 10,3 9,0 10,0 2,0 3,5Disponibel inkomst 2,1 2,2 2,3 3,2 2,3 2,2Sparkvot (nivå, %) -3,6 -2,2 -0,9 -0,5 -0,2 0,2Industriproduktion 2,3 -1,7 0,0 -1,0 2,5 1,0Arbetslöshet(nivå, %) 1,4 1,5 2,1 2,5 2,4 3,3Handelsbalans(mdr. 14,8 11,2 5,9 7,5 1,6 5,2Bytesbalans(mdr. -21,8 -39,6 -51,1 -53,4 -63,5 -65,4Bytesbalans(% av BNP) -1,8 -2,9 -3,6 -3,7 -4,3 -4,3* Siffrorna inom parentes anger motsvarande uppgifter revideradefinansplan.Vad gäller inflationen kan konstateras att de höjda oljepriserna nu gradvisslår igenom i konsumentledet. Under loppet av väntas inflationen enligtproposition 39 uppgå till , varav 2,9procentenheter kan hänföras tillfinansieringen av skattereformen och till den tillfälligahöjningen av mervärdeskatten. bedöms inflationen avta, trots attfinansieringen av skattereformen ger ett bidrag på ca 3,5procentenheter tillkonsumentprisindex. Särskilt markant antas uppbromsningen bli i alternativetmed låga löner. faller effekterna av den tillfälliga höjningen avmervärdeskatten och av skattereformen bort, vilket tillsammans med förväntadelägre löneökningar kraftigt drar ned prisstegringarna, mätt somtolvmånadersavtal. Dämpningen av prisutvecklingen räknad månad för månad kommeratt framgå redan i början av år 1991.I jämförelse med den låga arbetslösheten på 1,kommerarbetsmarknadsläget att försämras kraftigt såväl ilåg- som i höglönealternativet. Som framgår av tabell3 kommer arbetslöshetenår 1992 i höglönealternativet att närma sig 3,5%.I motionerna Fi10 (m) och Fi11 (c) diskuteras prognoserna för densvenska ekonomins utveckling av 1990-talet.I motion Fi10(m) presenteras ett alternativ till bedömningen iproposition 39. Avvikelsen gentemot bedömningen i propositionens alternativ2gäller främst konsumtions- och investeringsprognoserna. Den privatakonsumtionen antas få en kraftigare tillväxt. Sålunda ökar den privatakonsumtionen att jämföra med propositionens 1,. Denneddragning av ökningen i den kommunala konsumtionen till 0,somanges i alternativ 2 (se tabell2) anser inte motionärerna vara en möjligutveckling med utgångspunkt från den nuvarande ekonomiska politiken. Tillväxteni den kommunala konsumtionen kommer att överstiga 1 %.I motsats till vad som anges i propositionen görs den bedömningen atttillväxten i investeringarna kommer att hållas väl uppe men blikraftigt negativ . I motionen framhålls att den ekonomiska utvecklingenändrar karaktär genom att investeringar och offentlig konsumtion fallertillbaka och att den privata konsumtionen i stället kommer attsvara för den största expansionen. Utvecklingen liknar, sägs det i motionen,situationen åren 1985--1988 men faller investeringarna av strukturella skälsamtidigt som den offentliga konsumtionen bromsas av en förhållandevis stramfinanspolitik och ett kommunalt skattestopp.I motion Fi11 (c) framhålls att det är regeringens alternativ 2 somligger närmast verkligheten. Motionärerna befarar emellertid att arbetslöshetenkan öka mer än vad som anges i propositionen eller till och år1992.I skrivelsen redovisas ingen reviderad prognos för utvecklingen av densvenska ekonomin. Det framhålls emellertid att det framlagda åtgärdspaketet börfå positiva effekter på investerings-och exportutvecklingen redan i det kortaperspektivet.I motion Fi14 (m, fp) understryks att det inte finns några indikationerpå att ekonomin i det korta perspektivet skulle påverkas positivt genomskrivelsens åtgärdsprogram. framför i motion Fi15 (c) sammauppfattning. framhåller i motion Fi16 (v) att det är ettorimligt påstående att en förbättring av budgetsaldot med de i propositionenangivna inte kommer att få några som helst negativaeffekter på aktiviteten i ekonomin. En viss försvagning av den svenska ekonominunder är ofrånkomlig, menar motionärerna.Utskottet vill med anledning av vad som i motionerna anförts om utvecklingenav den svenska ekonomin första år anföra följande.Utskottet delar den uppfattning som framförts i motionerna Fi10 (m) och Fi11(c) att problemen blir svårare att hantera om alternativ 2 (jfr tabell 2) iregeringens bedömning infrias. Att motionärerna ser alternativ 2 som den bästautveckling som med dagens förutsättningar över huvud taget kan uppnås har sinförklaring i att motionärerna utesluter möjligheten av att man genomRehnbergkommissionens arbete skall kunna pressa ned löneökningstakten till 4%år 1991 och . I Fi10 (m) hävdas att Rehnbergkommissionensansträngningar att få ned löneökningen aldrig kan leda till ett positivtresultat. I centermotion Fi11 (c) framhålls att även om kommissionen skulle haen viss framgång i sitt arbete kommer löneglidningen att omöjliggöra attlöneökningarna blir så låga som anges i alternativ 1.Utskottet återkommer senare i betänkandet till arbetemen vill här understryka att det nu borde finnas goda möjligheter att växlaöver till ett system med lägre löneökningar som leder till att nominellalöneökningar kan ge reala löneökningar. Vad gäller lönebildningen finns det,som också framhålls i propositionen, en rad faktorer som verkar iriktning mot en lägre löneökningstakt. Läget på arbetsmarknaden försämrassuccessivt och antalet lediga platser sjunker, vilket medför att överhettningenpå arbetsmarknaden avtar. Produktivitetstillväxten har sjunkit och företagensvinstmarginaler har pressats påtagligt. Kommunernas och landstingens utrymmeför att ta på sig ökade kostnader begränsas av deras ekonomiska ställning. Detmesta tyder på att de lönedämpande krafterna blir än starkare under åren 1991och 1992. Den underliggande inflationstakten avtar och det råder kommunaltskattestopp. Dessutom kommer skattereformen att medföra en mycket märkbarförstärkning av de disponibla inkomsterna, som priserna kommer attstiga långsammare när finansieringen av skattereformen har genomförts. De härnämnda faktorerna bör förstärka möjligheterna att nå ett stabiliseringsavtal.Utskottet betraktar sålunda inte, som motionärerna gör, alternativ 1 som ettorealistiskt alternativ vad gäller utvecklingen fram . Utskottetdelar följaktligen inte de synpunkter som framförs i motion Fi11 (c) yrkande 1.I motionerna Fi14 (m, fp), Fi15 (c) och Fi16 (v) anförs som nämnts att det iskrivelsen framlagda åtgärdspaketet inte får några positiva effekter påsamhällsekonomin. Utskottet delar inte denna uppfattning. Det finns här skälatt erinra om att regeringen presenterade detta åtgärdsprogram mot bakgrund avdet omfattande utflöde av svensk valuta som skedde 41 och 42.Utflödet medförde en kraftig räntehöjning. Effekterna på ekonomin avskrivelsens åtgärdspaket bör jämföras med den situation som skulle ha varit förhanden om regeringen förhållit sig helt passiv. Det senare alternativet skulleenligt utskottets mening bl.a. ha inneburit ett högre ränteläge än det vi har . I motsats till vad som framförs i motionerna finner utskottet det rimligtatt åtgärdspaketet med den jämförelsen bör påverka industriinvesteringarnagynnsamt, som en positiv effekt på exporten bör kunna uppnås redan påkort sikt. Givetvis är de samlade effekterna på ekonomin relativt begränsade,men som anförs i skrivelsen är ett åtgärdspaket med den nu angivna inriktningenen nödvändig förutsättning för att den svenska ekonomin skall kunna styras inpå en bättre utvecklingsbana. Utskottet delar uppfattningen att ytterligareåtgärder kan bli erforderliga. Kostnadsökningstakten måste anpassas till deförhållanden som råder i våra konkurrentländer. Som framhålls i skrivelsen ärdet också mot denna bakgrund av stor vikt för den svenska ekonomin att framgångnås i strävandena att få till stånd stabiliseringsavtal på den svenskaarbetsmarknaden.Den svenska ekonomins utveckling i ett medellångt perspektivI LU90 redovisas ett flertal alternativa utvecklingsvägar för den svenskaekonomin. Det alternativ som presenteras i propositionen innebär att en snabbkostnadsanpassning uppnås. Innebörden av detta är att löneutvecklingen frånsamhällsekonomisk synpunkt blir gynnsam. antas sålunda lönerna öka med3%, och kommer löneökningarna att ligga iintervallet 5--5,. Arbetskraftsutbudet antas växa med 0,,varvid hänsyn då har tagits till bl.a. skattereformens effekter påarbetskraftsutbudet och att trenden mot fler sjukskrivna ochförtidspensionerade bryts. Produktiviteten antas växa i samma takt somgenomsnittet för perioden --1988, dvs. med ca 1,per år.Investeringstillväxten blir i detta alternativ återigen positiv ochligger på något , vilket bl.a. innebär enökning av industriinvesteringarna med under åren 1993 och 1994.Sammantaget ger denna utveckling en tillväxt i BNP på . Enviktig förutsättning är härvid att resurserna i ekonomin antas vara fulltutnyttjade, vilket bl.a. innebär lika låga arbetslöshetstal som noterats förden svenska ekonomin av 1980-talet.I motion Fi10(m) framhålls att LU90 är orealistiskt optimistisk när detgäller takten för normaliseringen av pris- och löneutvecklingen. Vidareunderstryker motionärerna att den offentliga sektorn måste upphöra attabsorbera huvuddelen av de nytillkommande på arbetsmarknaden om en någorlundagod utveckling skall kunna uppnås. Den konkurrensutsatta sektorn i svensktnäringsliv måste få möjlighet att expandera. antagande omen offentlig konsumtionsökning med drygt 1,är mot den bakgrunden enomöjlighet. Vidare måste förutsättningarna för näringslivet förbättras genom ensänkning av skattetrycket.I motion Fi11(c) betraktas det scenario som presenteras i propositionen somorealistiskt. Närmare verkligheten ligger, enligt motionärerna,långtidsutredningens alternativ med långsam löneanpassning och en sämreinternationell tillväxt. Detta alternativ innebär bl.a. en låg BNP-tillväxt på0,och en arbetslöshet som framåt mitten av närmar sig4,5%.Som utskottet ser det är avsikten med det avsnitt i propositionen sombehandlar utvecklingen av den svenska ekonomin i ett medellångt perspektivinte att presentera en "realistisk" prognos. Avsikten är i stället att angevilka förutsättningar som måste vara uppfyllda för att man under de närmasteåren skall kunna få en ekonomisk utveckling, som när det bl.a. gällerarbetsmarknadsläget och investeringsutvecklingen inte alltför mycket avvikerfrån utvecklingen . Som framgått kräver dettadels en väsentligt högre produktivitetstillväxt än dagens, dels att pris- ochlöneökningarna växlar ned till omvärldens nivåer.I det alternativ som redovisas i propositionen kommer en positiv utvecklingav industriinvesteringarna att komma till stånd . Men dettakräver bl.a. en nedväxling av den nominella löneökningstakten. Omlöneökningarna bromsas till 3--undviks en fortsattvinstnedgång och ett investeringsfall begränsas. Då behöver heller intelöneanpassningen föregås av en markant ökning av arbetslösheten. Som framhållsi LU90 är det dock nödvändigt, för att inte inflationen åter skall stiga övernivån i omvärlden, att efterfrågan på arbetskraft inte är lika stor som idag.Mot den bakgrunden delar utskottet uppfattningen som framförs i motionFi10(m) att den i LU90 förutsatta ökningen i den offentliga konsumtionen på1,kan motverka att den konkurrensutsatta sektorn i ekonomin fårtillgång till arbetskraft utan att detta leder till en omedelbar överhettningpå arbetsmarknaden.Inriktningen av den ekonomiska politiken på medellång siktI den redogörelse för inriktningen av den ekonomiska politiken på medellångsikt som lämnas i propositionen anges tre områden som särskilt viktiga --inflationsbekämpningen, reformer inom den offentliga sektorn ochtillväxtpolitiken. Traditionellt brukar den ekonomiska politiken på medellångsikt främst koncentreras till frågor som rör tillväxtpolitiken. I propositionensammanfattas de krav som ställs på en ur samhällsekonomisk synvinkel effektivtillväxtpolitik på följande sätt:ett aktivt svenskt deltagande i den europeiska integrationen,insatser för avreglering och konkurrens i ekonomin och för att stimuleranyskapande och företagande,en energipolitik som gör det möjligt att långsiktigt tryggaenergiförsörjningen till konkurrenskraftiga priser,en väl utbyggd infrastruktur,reformer och förnyelse inom den offentliga sektorn,en aktiv arbetsmarknadspolitik som underlättar anpassningen påarbetsmarknaden och som är inriktad på att ta vara på individernas vilja ochförmåga till arbete,en god arbetsmiljö som tar till vara arbetstagarnas resurser och motverkarutslagning från arbetslivet,stimulans till teknisk forskning och utveckling,ett bra utbildningssystem,ett rättvist skattesystem som undanröjer snedvridningar och stimulerar effektiv användning av arbete och kapital,en miljöpolitik som värnar människors hälsa och säkrar en uthållig användningav naturresurser,en aktiv regionalpolitik som bidrar till ett effektivt utnyttjande avproduktiva resurser i hela landet,åtgärder för att stimulera sparandet så att ekonomins framtidaproduktionskapacitet kan säkras.Som utskottet ser det är förutsättningen för en uthållig balanserad tillväxtatt man för en stabiliseringspolitik som så långt möjligt motverkar störningarav sådant slag som en växande arbetslöshet, hög inflation och obalans iutrikeshandeln. All erfarenhet visar att när en ekonomi råkar i svår obalanssätts de långsiktiga målen för den ekonomiska politiken på undantag. Dettamotiverar att inflationsbekämpningen ges hög prioritet i den ekonomiskapolitiken.Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att det i flera avseenden råderstor enighet mellan vad som sägs i propositionen och vad som uttalas imotionerna Fi7 (fp) och Fi10 (m) om vilka huvudproblemen är i den svenskaekonomin och hur den ekonomiska politiken skall utformas för att uppnå entillfredsställande ekonomisk utveckling i det medellånga perspektivet. Detråder sålunda inga delade meningar om att inflationsbekämpningen måsteprioriteras.