bet · GE01TU3 · 1990-08-25 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet 25 motioner som väckts delsunder den allmänna motionstiden , dels medanledning av proposition 1989/90:88 om vissa näringspolitiskafrågor.Med hänvisning till trafikpolitiska beslut år 1988och till vad utskottet anfört i sitt betänkande 1989/90:TU27 omtrafikens infrastruktur avstyrker utskottet de motionsyrkandensom begär att målen och inriktningen av trafikpolitiken skallförändras.I betänkandet behandlas även motionsyrkanden om förbättradtrafikplanering, krav på avreglering, utveckling av sjöfarten,ombildning av affärsverken till bolag samt krav på översyn avmyndighetsorganisationen på transportområdet. till det trafikpolitiska beslutet och pågåendeutredningsarbete avstyrks även dessa motionsyrkanden avutskottet.Med anledning av utskottets ställningstagande har 13reservationer avgivits. De frågor som reservationerna avser samtde partier som står bakom dem redovisas översiktligt underavsnitt 7 Hemställan (s. 25--26). Motioner framlagda under den allmänna motionstiden i januari19901989/90:T211 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom koncessionsprövning av den tunga landsvägstrafiken.1989/90:T212 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om mål och riktlinjer för trafikpolitikenoch trafikens miljöanpassning,19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en avreglering av trafikslagen,1989/90:T215 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt stat och kommun bör reducera antalet regler och förordningarinom trafikpolitiken,2. att beslutar att de olika trafikgrenarna skallges ett ökat kostnadsansvar i enlighet med vad i motionenanförts,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ekonomiskt stöd till olikatrafikgrenarna,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att marknadsanpassade mekanismer föratt finansiera och styra infrastrukturen bör användas när så ärmöjligt,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om infrastrukturens betydelse för attuppväga kostnadsnackdelen av stora avstånd,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om möjligheterna för investerare atttillgodogöra sig värdet av positiva externa effekter,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att möjligheten att skattefinansieraunderskott i affärsverksamhet avskaffas,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utformningen av ekonomiskastyrmedel skall bygga på miljöeffekterna och inte viss teknik,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om användande av miljöavgiftsmedel föratt stimulera framtagandet av ny teknik och nya mätmetoder,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utformningen av ekonomiska styrmedel,24. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om affärsverken,28. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avveckling av monopol ochprestationsplikt,29. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om avreglering och regionalpolitik,34. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om europeiskt trafiksamarbete.1989/90:T217 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännaatt trafikpolitiska beslut omprövas i enlighet med vadi motionen anförts.1989/90:T220 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vägtrafikens samhällsekonomiskakostnader,3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt personbilstrafiken bör minskas ,4. att som sin mening ger regeringen till kännaatt den långväga godstrafiken på väg bör minskas tillår 1995,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en aktiv samhällsplaneringi syfte att befrämja miljövänlig kollektivtrafik och även attminska vägtrafiken.1989/90:T221 av m.fl. (mp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt vägtrafiken måste minskas med somett led i trafiksäkerhetsarbetet,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten av samplanering avkollektivtrafik m.m. i syfte att föra över trafik till dentrafiksäkrare kollektivtrafiken.1989/90:T222 av m.fl. (m) vari yrkas2. att -- med motivering i motion 1989/90:Jo773 --hos regeringen begär förslag till stimulansåtgärder för attminska den tunga vägtrafikens miljöpåverkan,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1989/90:Jo773 anförts om minimering av vägtrafikensnegativa miljöpåverkan.1989/90:T225 av m.fl. (c) vari yrkas1. att hos regeringen begär en parlamentarisktförankrad översyn av myndighetsorganisationen påkommunikationsområdet enligt de riktlinjer som angetts imotionen,8. att hos regeringen begär förslag till nyberäkningsmodell för trafikinvesteringar enligt de riktlinjersom angetts i motionen.1989/90:T231 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännabetydelsen av utveckling av transporter och kommunikationer iVästerbotten.1989/90:T232 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen begär att regeringen tillsätter en utredning meduppgift att ta fram ett förslag till begränsning av bilismensökande och senare även minskning av dess nuvarande volym ienlighet med motionens anda.1989/90:T235 av och (båda mp) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn av flottningens framtidamöjligheter.1989/90:T238 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omsammanförande av , och transportrådet tillett nytt trafikverk.1989/90:T240 av m.fl. (vpk) vari yrkas1. att beslutar att miljöhänsyn skall styratrafikpolitiken,2. att begär att regeringen skallåterkomma med ett förslag om trafik- och miljöpolitiskariktlinjer enligt beslut.1989/90:T241 av m.fl. (vpk) vari yrkas5. att beslutar att spårbundna transporter ochmiljövänlig sjöfart skall utgöra basen i det svenskatransportsystemet.1989/90:T243 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1989/90:N347 anförts om statens delansvar iutvecklingen av infrastrukturen i Skåne.1989/90:T248 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en mer enhetlig behandling avbilfrågor inom ,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om överflyttning av trafikarbetet frånbil till buss.1989/90:T250 av m.fl. (c) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en ny modell för beräkningar av densamhällsekonomiska nyttan av olika investeringar och vid beslutom upphandling av järnvägstrafik,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vidgning av den kommunala kompetenseni syfte att förstärka kommunernas möjligheter att minimeratrafikens miljöpåverkan och trängseleffekt.1989/90:T252 av och (båda mp)vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en aktiv samhällsplaneringi syfte att befrämja miljövänlig kollektivtrafik och även attminska vägtrafiken.1989/90:T255 av m.fl. (vpk) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1989/90:Jo879 anförts om nödvändigheten avomfattande satsningar på kollektivtrafiken för att nå snabba ochomfattande miljöförbättringar,2. att hos regeringen begär ett förslag tillomställning av vägtrafiken i enlighet med vad i motion1989/90:Jo879 anförts,3. att -- med motivering i motion 1989/90:Jo879 --begär att regeringen återkommer med förslag omtrafik- och miljöpolitiska riktlinjer.1989/90:T257 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1989/90:Bo250 anförts om utbyggnad avkollektivtrafiken i storstäderna,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motion 1989/90:Bo250 anförts om begränsning av biltrafikeni city.1989/90:T532 av m.fl. (mp) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om målsättningen att ökajärnvägstrafikens andel av såväl gods- som persontransporter påvägtrafikens bekostnad,9. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att anpassa andra transportslag ochsamhällsplanering till järnvägstrafikens förmån,10. att hos regeringen begär förslag omobligatoriska miljökonsekvensanalyser med bl.a. en alternativjärnvägsutbyggnad vid alla större väg- ochflygplatsinvesteringar.1989/90:T612 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om prioriteringar inom kommunikationssektornmed beaktande av utökad kustsjöfart.1989/90:T619 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vikten att utveckla sjöfarten avenergiskäl.1989/90:T639 av m.fl. (vpk) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om ett programoch en långsiktig strategi för svensk sjöfart,2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt transporterna till sjöss bör utvecklas på bekostnad avlandsvägens tunga transporter.Motion väckt med anledning av proposition 1989/90:88 om vissanäringspolitiska frågor1989/90:T42 av m.fl. (vpk) vari yrkas4. att beslutar att de transporter som samhälletoch enskilda behöver, måste göras så rena från skadliga utsläpp,så handikappvänliga och så trafiksäkra som den bäst kändatekniken medger,9. att beslutar att trafikpolitiken måste utformasi riktning mot en helt ny transportstruktur, där järnväg ochövrig miljövänlig kollektivtrafik utvecklas på bekostnad av väg-och flygtrafik. 1 Trafikpolitikens mål och inriktning1.1 BakgrundUnder beslutade om vilken inriktning somtrafikpolitiken skall ha inför 1990-talet (prop. 1987/88:50 och78, bet. --24, SkU 21). Enligt detta beslut är detövergripande målet för samhällets trafikpolitik att medborgarnaoch näringslivet i landets olika delar skall erbjudas entillfredsställande, säker och miljövänlig trafikförsörjning tilllägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. Detta innebär attsäkerheten och miljön skall ges en mer framskjuten plats jämförtmed tidigare trafikpolitiska beslut.Riksdagen lade vidare fast följande fem delmål förtrafikpolitiken.Transportsystemet skall utformas så att medborgarnas ochnäringslivets grundläggande transportbehov tillgodoses.Transportsystemet skall utformas så att det bidrar till etteffektivt resursutnyttjande i samhället som helhet.Transportsystemet skall utformas så att det motsvarar högtställda krav på säkerhet i trafiken.Transportsystemet skall utvecklas så att en god miljö ochhushållningen med naturresurser främjas.Transportsystemet skall byggas upp så att det bidrar tillregional balans.1.2 MotionernaI motion T215 (m) framhålls att det moderna samhället och denmoderna produktionstekniken bygger på specialisering. Var och engör det han är bäst på, vilket ger hög effektivitet och högtvälstånd. Detta förutsätter samarbete och samverkan mellanmänniskor och företag. Kommunikationerna i ordets vidastebetydelse blir då avgörande för resultatet. För att det iframtiden skall vara möjligt att bo och verka utanför de störretätorterna måste infrastrukturen få en sådan uppbyggnad ochomfattning att den kostnadsnackdel som skapas av de storaavstånden inte blir alltför stor. Eftersom infrastrukturen harså stor betydelse är det enligt motionen mycket väsentligt attden får ett utseende och en uppbyggnad som överensstämmer medmänniskors önskemål och behov och inte anpassas till någoncentralt skapad vision om hur samhället bör se ut.Motionärerna anser att de olika trafikgrenarna skall ges ettökat kostnadsansvar och att offentliga aktörer i störreutsträckning skall jämställas med privata på så sätt att monopoloch privilegier avskaffas liksom möjligheten attskattefinansiera underskott i affärsverksamhet. Mångainvesteringar som skulle vara lönsamma kan inte genomföraspå grund av svårigheten för investeraren att tillgodogöra sigvärdet av investeringen. Dessa problem bör i möjligaste månundanröjas. En metod skulle kunna vara att affärsverk i ställetför att själva exploatera mark låter andra göra det motersättning.Motionärerna anser att det i huvudsak finns två skäl --förutom eventuellt rent fiskala -- för att ta ut skatter ochavgifter på trafikområdet. Det första är för att finansieratrafikens egna gemensamma kostnader såsom vägar, vägunderhålloch trafiksäkerhet. Det andra är för att kompensera för ellerminska de skador/kostnader som trafiken orsakar andra framförallt i form av miljöstörningar. De ekonomiska styrmedlen måstevara så utformade att de verkligen bygger på miljöeffekterna ochinte på en viss teknik. Det viktiga är inte med vilken teknikutsläppen minskas utan att de blir mindre.Enligt motionen får ekonomiska styrmedel inte konstruerassom inkomstkällor för statskassan. Risken är då stor att de fåren utformning som ger stora intäkter i stället för positivamiljöeffekter.I motionen framhålls vidare att transportbranschen undergåren rad förändringar och förenklingar inom EG. En snabbanpassning till är en förutsättning förnäringslivets livskraft och därmed för fortsatt och förbättratvälstånd.I motion T222 (m) anförs att den tunga vägtrafiken svararför en inte obetydlig miljöpåverkan i synnerhet med tanke påäldre dieselfordons dåliga utsläppsdata. Regeringen bör därföråterkomma med förslag till åtgärder som nedbringar den tungatrafikens negativa miljöpåverkan. Det bör därvid övervägas hurstimulanser skall utformas för att åstadkomma en snabbareövergång till miljövänligare motorer och teknik. Även andratrafikslags miljöpåverkan måste minimeras.Enligt motion T248 (m) finns det bl.a. mot bakgrund avberäkningar av avgasutsläppen som VTI gjort inte skäl attacceptera talet om att man under alla omständigheter skallarbeta för en överflyttning av trafikarbetet från bil till buss.I motion T212 (fp) framhålls att det närmast är ensjälvklarhet i en välfärdsstat och en förutsättning för fortsattutveckling att människor och gods kan färdas effektivt ochsnabbt mellan olika landsdelar. Trafik och transporter utgörsamtidigt enligt motionen en av det moderna samhällets störstakällor till miljöförstöring. Det gäller utsläpp och föroreningarfrån bilar, fartyg och flygplan, buller samt vägar och järnvägarsom skär sönder värdefulla naturområden. En av de viktigastemiljöpolitiska uppgifterna är att komma tillrätta med trafikens miljöproblem. Trafikinvesteringarna måsteske utifrån ett tillfredsställande samhällsekonomisktbeslutsunderlag där alla intäkter och kostnader över tiden vägssamman. Varje trafikgren skall bära sina egna samhällsekonomiskakostnader, innefattande bl.a. miljöpåverkan och eventuellt ökaderisker i trafiken. Grundläggande för synen på trafikensmiljöpåverkan måste vara gränsen för vad naturen tål.I motion T257 (c) framhålls att en förutsättning för attgöra det möjligt att kraftigt reducera biltrafiken i vårastorstäder är att attraktiva resealternativ byggs upp.Kollektivtrafiken måste genomgå en omfattande upprustning ochutbyggnad. Det är nödvändigt att det kollektiva trafikutbudetpräglas av komfort, turtäthet, enkelhet och snabbhet om detskall kunna bli ett realistiskt alternativ till bilen.Utbyggnaden av kollektivtrafiken kan bara till en mindre delfinansieras genom avgifter. Det är rimligt att de som åker bil,utöver att de betalar för väghållningen, även betalarkostnaderna för effekterna av bilåkningen i form av kostnaderför avgaser, buller, trängsel och olyckor. Detta kan bl.a. skegenom områdesavgifter för biltrafiken i citykärnor ochinnerstadsområden. Motionärerna anser att regeringen börlägga fram förslag till lagstiftning med anledning avstorstadstrafikkommitténs förslag.I motion T42 (vpk) framhålls att samhället måste ha ettavgörande inflytande över vägar, järnvägar och övertrafikförsörjningen. Transporterna måste fungera bra i alladelar av . Om privata vinstintressen ges möjlighet att taöver och styra delar av infrastrukturen kan inte samhälletgarantera att hela landets transportbehov blir tillgodosedda.Enligt motionen krävs det en helt ny transportstruktur, ommiljön skall kunna räddas och förbättras och om antalet dödadeoch skadade människor i trafiken skall kunna minskas.Trafikpolitiken bör omgående utformas så att trafikströmmenflyttas över från väg- och flygtransporter till miljövänligajärnvägs- och sjötransporter. De transporter som enskilda ochsamhället behöver måste göras så rena från skadliga utsläpp, såhandikappvänliga och så trafiksäkra som den bäst kända teknikenmedger.I motion T241 (vpk) yrkas att beslutar attspårbundna transporter och miljövänlig sjöfart skall utgörabasen i det svenska transportsystemet.I motion T240 (vpk) yrkas att beslutar attmiljöhänsyn skall styra trafikpolitiken samt att regeringenunder skall återkomma med ett förslag om trafik- ochmiljöpolitiska riktlinjer. Det sistnämnda yrkandet framförs äveni motion T255 (vpk).I motion T255 (vpk) framhålls också att vägtrafiken orsakarmånga av våra miljöproblem. Det behövs enligt motionen en igrunden annorlunda trafikpolitik för att komma till rätta medbilismens miljöproblem. Det enda rimliga är att göra omfattandesatsningar på miljövänliga, bekväma och snabbakollektivtrafiksystem och därmed minska vägtrafiken. De bilarsom behövs när kollektivtrafiken byggs ut skall vara så få ochså rena som möjligt. Motionärerna yrkar att hosregeringen begär förslag till omställning av vägtrafiken. År2000 skall nya bilar som körs med fossila bränslen intetillåtas. skall all förbränning av fossilabränslen i fordon förbjudas. I en första etapp skall dengemensamma sektorn övergå till elfordon för lätta transporter itätorter.I motion T217 (mp) framhålls att sedan trafikbeslutet togsår 1988 har trafiken och då främst vägtrafiken och flygtrafikenökat kraftigare än på mycket . Till följd av trafikökningenhar trafiksäkerheten försämrats, och de miljö- ochenergipolitiska mål som lagt fast blir mycket svåraatt hålla. Det trafikpolitiska beslutet måste enligt motionenomprövas. Trafiken måste på allvar anpassas till naturens krav.Omprövningen bör ha följande inriktning. Vägtrafiken börminskas, godstrafik bör överföras från väg till järnväg och sjö,utsläppen från alla typer av trafik bör minskas radikalt,inrikes flygtrafik bör minskas till järnvägens förmån,järnvägsutbyggnaderna i landet bör ökas kraftigt, och nyatransportlösningar som ger mindre energiåtgång och mindreutsläpp men som ändock är effektiva bör sökas.Även i motion T532 (mp) understryks järnvägens betydelse.Det yrkas att målsättningen skall vara att öka järnvägstrafikensandel av såväl gods- som persontransporter på vägtrafikensbekostnad samt att andra transportslag och samhällsplaneringenskall anpassas till järnvägens förmån.I motion T220 (mp) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna att personbilstrafiken bör minskas med25% samt att den långväga godstrafiken på väg börminskas . En sådan reduktion avvägtrafiken är nödvändig för att miljöproblemen skall kunnalösas och för att en långsiktig energihushållning skall kunnagenomföras. Enligt motionärerna uppgår den samhällsekonomiskanettoförlusten av vägtrafiken i till minst 20 miljarderkronor per år.I motion T221 (mp) yrkas att vägtrafiken minskas med 25%till år 1995 som ett led i trafiksäkerhetsarbetet.I motion T232 (mp) yrkas att regeringen tillsätter enutredning med uppgift att ta fram ett förslag till begränsningav bilismens ökning och senare även minskning av dess nuvarandevolym. Utgångspunkten för att stoppa ökningen av bilparken börvara att ingen ny bil får inregistreras utan att skrotning skettav motsvarande fordon.I motion T211 (s) anförs att för att trafikmiljön ochtotalmiljön skall förbättras bör man med kraft arbeta för attöverföra mera av tunga och miljöfarliga transporter från våravägar till järnväg. Ett sätt att åstadkomma detta är enligtmotionen att ålägga dessa transporter koncessionsprövning.I motion T231 (fp) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna kommunikationernas betydelse förutvecklingen av län.I motion T243 (c) framhålls att en väl utveckladinfrastruktur i form av vägar, järnvägar och flygförbindelserhar en avgörande betydelse såväl för Skånesexpansionsmöjligheter i stort som för näringslivet. Enligtmotionen ankommer det på staten men också på kommuner ochlandsting att prioritera infrastrukturen i regionen.1.3 Utskottets ställningstagandeAv den tidigare redovisningen framgår att våren 1988beslutade att det övergripande målet för samhälletstrafikpolitik skall vara att erbjuda medborgarna ochnäringslivet i landets olika delar en tillfredsställande, säkeroch miljövänlig trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader. ställde sig vid dettatillfälle också bakom de fem delmål om tillgänglighet,effektivitet, säkerhet, god miljö och regional balans somföreslogs i den trafikpolitiska propositionen.Enligt utskottets mening överensstämmer dessa mål i storutsträckning med de synpunkter om de övergripande målen förtrafikpolitiken som förs fram i motionerna.I flertalet av motionerna yrkas att större hänsyn skall tastill miljöfrågorna. Utskottet vill med anledning härav erinra omatt trafikpolitiska beslut innebar att miljöfrågornaskall ges en mer framskjuten plats än tidigare i dettrafikpolitiska arbetet. Inriktningen på lång sikt när detgäller trafikens miljöeffekter skall vara att radikalt minska deskadliga utsläppen från transportsystemet. Utsläppen avföroreningar skall begränsas, nationellt och internationellt,till vad naturen tål. I tätorterna skall luftkvaliteten radikaltförbättras och bullerstörningarna begränsas. Hushållningen medenergi inom transportsektorn skall förbättras genom ökadenergieffektivitet hos de enskilda fordonen.Av det anförda framgår att utskottet anser det nödvändigtatt i hög grad minska fordonens utsläpp av föroreningar. Flerabeslut i denna riktning har redan tagits. För personbilar harsålunda obligatorisk avgasrening införts årsmodeller. Skärpta avgaskrav för lätta lastbilar och bussarkommer att införas års modeller och för tungafordon års modeller.Regeringen har i proposition 1989/90:143 föreslagit att enkommun skall ges rätt att tillfälligt förbjuda person- ochlastbilstrafik inom vissa områden, då luftföroreningarna utgörett hot mot människors hälsa. Denna proposition grundar sig påett förslag av storstadstrafikkommittén. Kommittén har ocksålagt fram en rad andra förslag som syftar till att begränsatrafikens hälso- och miljöeffekter i storstadsområdena, bl.a.förslag om att kommunerna skall ges rätt att införa bilavgifterför färd med motorfordon inom ett visst begränsat område.Regeringen har för avsikt att i en särskild propositionvåren 1991 redovisa hur det trafik- och miljöpolitiska arbetetskall fullföljas under 1990-talet.Med hänvisning till vad utskottet anfört om nödvändighetenav att minska trafikens miljöproblem och i avvaktan påregeringens ställningstagande till bl.a.storstadstrafikkommitténs förslag anser utskottet att det inteär erforderligt med något särskilt uttalande från riksdagenssida med anledning av de yrkanden om miljön som förs fram imotionerna. Att såsom begärs i flera av motionerna riksdagenskulle besluta att bilismen skall begränsas med en viss andelanser utskottet vara en olämplig metod att komma till rätta medmiljöproblemen. Utskottet anser också det vara olämpligt att,såsom föreslås i motion T211 (s), införa koncessionsprövning avden tunga lastbilstrafiken.Yrkanden om att trafikpolitiken måste verka för godakommunikationer i hela landet förs fram i motionerna. Utskottetvill i detta sammanhang erinra om att det trafikpolitiskabeslutet innebar att transportsystemet skall byggas upp så attdet bidrar till regional balans. Åtgärder inom trafikpolitikensområde måste syfta till att stödja de insatser som görs inomregionalpolitiken som helhet.