bet · GE01KU7 · 1990-10-25 00:00:00 — Motionsyrkandet, såvitt nuär i fråga, avstyrks följaktligen.När det sedan gäller lagrådsgranskningen vill utskottetframhålla att lagrådet som ett rådgivande organ fyller en mycketviktig funktion i lagstiftningsarbetet. Brister i den beredningsom föregått en lagrådsremiss har ibland påpekats av lagrådetoch i vissa fall lett till att regeringen avstått från att läggafram en proposition. I andra fall har kritik eller avstyrkandenlett till nödvändiga klarlägganden i proposition ellerriksdagsbetänkande. Som framhållits i motion K214 är detsjävfallet angeläget att stor respekt visas för lagrådetssynpunkter. Någon särskild åtgärd från sida är dockinte behövlig med anledning av vad som framförts i motion K214yrkande 1 i denna del.Beträffande den i motionerna K214 yrkande 1 och K230 yrkande 2upptagna frågan om underlåtelse när det gäller regeringensskyldighet att höra lagrådet skall erinras om att utskottetsedan lång tid granskar regeringens remittering avlagförslag till lagrådet. Denna granskning har vid ett flertaltillfällen lett till kritiska påpekanden av olika slag.Utskottet har för avsikt att fortsätta detta granskningsarbete.Enligt utskottets mening är något tillkännagivande tillregeringen i frågan inte erforderligt. Motion K214 yrkande 1,såvitt nu är i fråga, och K230 yrkande 2, såvitt nu är i fråga,avstyrks således.Europakonventionen och rätten till domstolsprövning i SverigeI motion K206 (yrkande 15) (m) begärs en genomgång av svensklagstiftning i syfte att bringa den i överensstämmelse medEuropakonventionen och avgöranden eftersom det,enligt motionärerna, är tydligt att den svenska rättsordningeninte uppfyller de krav ställer. Vidareframhålls att genomgången bör kompletteras med en utredning ommöjligheterna att införliva i svensk rättgenom inkorporering. I motionens yrkande 16 begärs en skyndsamutredning om vilka ärenden som skall överflyttas från regeringentill förvaltningsdomstolarna.Också motion K211 (c) tar upp och rättentill domstolsprövning av förvaltningsbeslut i . Motionenutgår från den lag om rättsprövning som antog 1988.Reformen är enligt motionärerna starkt begränsad till sinaverkningar och har betydande brister också vad gäller atttillgodose kraven på domstolsprövning enligt Europakonventionen.Med hänsyn till behovet att helt allmänt stärka den enskildesrättstrygghet och med hänsyn till den stora tveksamhet som råderom konventionskraven verkligen tillgodoses genom den ordning sominfördes bör reformarbetet föras vidare utan onödigafördröjningar. Detta bör enligt motionen ske genom attregeringen initierar ett fortsatt och grundligt utredningsarbeteså att ett mera fullödigt beslutsunderlag föreligger vid denomprövning som måste göras . Detta utredningsarbetebör förutom en ingående analys av domar ocksåinnefatta en komparativ genomgång av de regler som gäller fördomstolsprövning av förvaltningsbeslut i andra länder, inkl.våra nordiska grannländer, där förvaltningsbeslut kan prövasinom ramen för det ordinära domstolsförfarandet.Lagen om rättsprövning tas också upp i motion K215(yrkande7) (fp). Enligt motionärerna kan lagen endast ses somett steg på vägen där målet måste vara ett generellt system föratt öppna möjligheterna till rättslig prövning av flertaletförvaltningsbeslut som på något sätt ingriper i den enskildesrätt. Det fortsatta arbetet bör läggas upp efter trehuvudlinjer: möjligheterna till rättsprövning skall utvidgasgenom möjligheten att föra vad motionärerna kallar rättsbesvär,avregleringen skall fortsätta och vissa avgöranden skallöverföras från myndigheterna till domstolarna. Med rättsbesväravser motionärerna ett rättsmedel som på det statliga planetskulle kunna vara en parallell till kommunalbesvärsinstitutet.De statliga beslutens rättsenlighet skulle kunna prövas avdomstol, företrädesvis kammarrätterna.I motionen begärs också lagstiftning för att klarlägga attEuropadomstolens utslag skall gälla och utgöra rättskälla försvenska myndigheter (yrkande 8).BakgrundEnligt lagen (1988:205) om rättsprövning av vissaförvaltningsbeslut, som är tidsbegränsad till utgången av år1991, skall regeringsrätten på ansökan av enskild part i ettsådant förvaltningsärende som rör något förhållande som avses i8 kap. 2 eller 3 § regeringsformen pröva om avgörandet i ärendetstrider mot någon rättsregel. Rättsprövning kan gälla endastsådana beslut som innebär myndighetsutövning mot den enskilde.Dessutom krävs att beslutet annars kan prövas av domstol endastefter ansökan om resning och inte skulle ha kunnat överprövas iannan ordning. Beslut av vissa nämnder är dock undantagna frånrättsprövning, liksom beslut i vissa typer av ärenden.Av förarbetena till lagen (prop. 1987/88:69) framgår attregeringsrättens prövning skall omfatta inte bara lagtolkningutan också faktabedömning och bevisvärdering. Även kraven i1kap. 9 § regeringsformen om allas likhet inför lagen samt omsaklighet och opartiskhet bör kunna prövas. Det är däremot inteavsett att rättsprövning skall kunna ske av politiskalämplighetsfrågor i egentlig mening.Sedan lagens ikraftträdande hade i september1990 135 ansökningar om rättsprövning inkommit tillregeringsrätten och 57 avgjorts. Tre ansökningar har bifallitsvarav två på formella grunder. I det tredje fallet gjorderegeringsrätten en annan bedömning än regeringen avförutsättningarna i det enskilda fallet för tillämpning av enviss bestämmelse i jordförvärvslagen.Av budgetproposition, bil. 2, avsnittetRegelförenkling och delegering framgår att en uppföljning avlagen pågår inom . Bl.a. görs en översyn avinstansordningarna i de ärendegrupper lagen omfattar. På varjeområde där krav om tillgång tilldomstolsprövning gör sig gällande undersöks om det ärändamålsenligt att låta domstolsprövning ersätta överklagande iadministrativ ordning. Översynen är samordnad med densystematiska översyn av reglerna om rätt att överklaga tillregeringen, vars riktlinjer fastställdes av 1984(prop. 1983/84:120). Varje departement måste kunna överblickavilka olika ärendegrupper och författningar som översynernagäller och vilka områden som de främst skall inriktas på.Översynerna behöver därför föregås av en inledande kartläggningoch planering. Översynerna bör, i varje fall till väsentlig del,vara slutförda vid årsskiftet 1990-1991.Under 1989 har flera grupper av överklaganden förts över frånregeringen till förvaltningsdomstolar. Det gäller ärenden omförordnande av ordningsvakter, auktorisation avbevakningsföretag, godkännande för anställning i sådana företagsamt undantag från kravet på viss tids tjänstgöring för att ensjukgymnast skall få föras upp på förteckningöver försäkringsanslutna vårdgivare. Vidare har vissaärendegrupper inom område med hänsyntill krav på tillgång till domstolsprövningflyttats över till kammarrätterna.När det gäller frågan om domarsprejudicerande betydelse i kan nämnas att högstadomstolen i flera fall hämtat ledning från Europadomstolenspraxis, bl.a. gäller detta vid tolkning av regeringsformensrättighetsregler (se NJA 1989:134). Den prejudicerande betydelsesom högsta domstolens och regeringsrättens egna avgöranden harfinns inte lagreglerad annat än att ochförvaltningsprocesslagen anger att en förutsättning förprövningstillstånd kan vara att det är av vikt för ledning avrättstillämpningen att talan prövas av högsta domstolen resp.regeringsrätten. Det finns i svensk lagstiftning således intenågon regel som anger att högsta domstolens ellerregeringsrättens avgörande skall vara bindande för svenskadomstolar och myndigheter.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om inkorporering av i svensk rätthar tidigare vid ett flertal tillfällen behandlats av utskottet.Vid det senaste tillfället (1989/90:KU12) hänvisade utskottettill tidigare uttalanden om att svensk lagstiftnings förenlighetmed ingågna konventioner fortlöpande borde bevakas inomregeringskansliet och att det inte fanns anledning att frångåden bedömning gjort i samband med behandlingen av deförslag till grundlagsändringar som byggde fri- ochrättighetsutrednings arbete. hade ställt sig bakomutredningens åsikt att en inkorporering inte borde ske.Utskottet har tidigare också behandlatmotionsyrkanden rörande förhållandet mellan Europakonventionenoch rätten till domstolsprövning i . Senast behandladesdessa frågor under förra i betänkandet 1989/90:KU9.Utskottet hänvisade till den pågående uppföljningen ochöversynen inom och avstyrkte yrkandena.Utskottet fann inte heller anledning att vidta någon åtgärd medanledning av ett motionsyrkande om att domarskall gälla och utgöra rättskälla i . Tre reservationer(m, fp resp. c) förekom rörande rätten till domstolsprövning ochtvå reservationer i fråga om utslag (m resp.fp).Utskottets bedömningMotioner rörande och rätten tilldomstolsprövning i med samma inriktning som de nuaktuella avstyrktes av utskottet under förra riksmötet.Utskottet anser inte att det nu finns anledning till annatställningstagande. De översyner som pågår inom regeringskansliethar lett till att en rad ärendegrupper överflyttats tilldomstolarna. De pågående översynerna ligger i linje medutskottets tidigare uttalanden om att svensk lagstiftningsförenlighet med ingångna konventioner fortlöpande bör bevakasinom . Mot denna bakgrund och med hänsyn tillatt resultatet av det översynsarbete som pågår beträffande lagenom rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut bör avvaktas anserutskottet att det inte nu bör vidtas någon särskild åtgärd medanledning av motionerna K206 yrkandena 15 och 16, K211 och K215yrkande 7.Utskottet finner inte heller anledning att ändra sitt tidigareställningstagande i fråga om lagstiftning om verkningarna avEuropadomstolens domar. Motion K215 yrkande 8 avstyrkssåledes.Införlivandet i svensk rätt av internationellaöverenskommelserMotionernaI två likalydande motionsyrkanden -- K231 (mp) och K232 (mp)-- begärs att samtliga internationella konventioner som haringåtts av skall få sin motsvarighet i den nationellasvenska rätten. Motionärerna hänvisar till attÖstersjökonventionen kräver att fördragsslutande part skallvidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra förorening avÖstersjöområdets miljö som har orsakats av utforskningeller utvinning. har staten enligtkontinentalsockellagen rätt att meddela tillstånd förprovborrning eller utvinning utan att den behöver ta hänsyn tillmiljöaspekter.I motion K246 (mp) behandlas bl.a. formen för införlivandet isvensk rätt. Motionären begär att svensk originaltext alltidskall förekomma i de överenskommelser med främmande stat ellermed mellanfolklig organisation som regeringen ingår (yrkande 1).Vidare begärs att transformationsmetoden alltid bör användas ominte särskilda skäl talar däremot (yrkande 2).BakgrundInternationella konventioner binder folkrättsligt deavtalsslutande staterna som sådana. Ett stort antalinternationella överenskommelser berör bara de avtalsslutandestaternas inbördes rättigheter och skyldigheter och har alltsåinte någon direkt rättsverkan för enskilda medborgaresförhållanden. Som exempel kan nämnas överenskommelser ominternationellt sammarbete, om utbyte av upplysningar inom ettvisst område, om deltagande i internationellt samarbete eller omhänskjutande till skiljedom av tvist om innehållet i enfolkrättslig regel. Det internationella samarbetet resulterardock också ofta i att de avtalsslutande parterna i enöverenskommelse åtar sig förpliktelser, vilkas fullgörande berörmyndigheter och enskilda. tillämpar ett system som utgårfrån att det fordras särskilda internrättsliga föreskrifter föratt bestämmelserna i en internationell överenskommelse skallkunna tillämpas internt. Det innebär att i den mån åtagandena ien överenskommelse i dessa fall inte överensstämmer med deninterna rättsordningen måste denna ändras eller kompletteras.I propositionen 1971:125 om godkännande av bl.a. konventionenom ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter ochkonventionen om medborgerliga och politiska rättigheter fördesresonemang kring vilka utgångspunkter som skall gälla vid enjämförelse mellan konventionernas bestämmelser och svenskaförhållanden. Föredragande statsrådet framhöll (s.26) atteftersom konventionerna skulle tillämpas på en mängd rättssystemav skiftande art måste de tolkas så att de erhåller en förnuftigmening inom ramen för varje särskilt nationellt rättssystem.Konventionsstaterna får sålunda anses ha en viss rörelsefrihetvid tolkningen och tillämpningen av konventionsbestämmelserna.Det avgörande var enligt statsrådet i många fall att inhemskrätt till sin allmänna syftning överensstämmer medkonventionsbestämmelserna. I det av godkändabetänkandet /90:SoU28 har också socialutskottet beträffandeFN-konventionen om barnets rättigheter framhållit attkonventionen måste tolkas så att den får en rimlig mening inomramen för varje nationellt system.Införlivandet i svensk rättsordning kan enligt praxis skegenom transformering eller inkorporering. Vid transformeringomarbetas den internationella överenskommelsen eller de delar avden som saknar motsvarighet i svensk rätt till svenskförfattningstext. Inkorporering innebär att det i lag ellerannan författning föreskrivs att konventionens bestämmelserdirekt gäller i Sverige.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om införlivande i svensk rätt genom inkorporering ellertransformering har under förra tagits upp av utskotteti samband med behandlingen av proposition 1989/90:12 om ändringi lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andraförfattningar. I propositionen föreslogs, mot bakgrund av attdet kan bli aktuellt att i större utsträckning änhittills inkorporera i stället för att transformera, att om detföreligger särskilda skäl skulle inkorporering kunna ske utanöversättning. Utskottet hänvisade (1989/90:KU18) till etttidigare uttalande (KU 1984/85:4y) om att både transformations-och inkorporationsmetoden får anses godtagbara frånkonstitutionell synpunkt. Det fick från fall till fall avgörasvilken metod som skall användas. När ingår eninternationell överenskommelse som helt eller delvis berörsvensk rätt borde eftersträvas att överenskommelsen om möjligtockså har svensk autentisk text. Om konventionen saknar svenskautentisk text borde huvudregeln vara att transformationsmetodenanvändes. När särskilda skäl talar för det såsom exempelvis attreglerna huvudsakligen riktar sig till myndigheter ellersärskilda grupper av enskilda för vilka det inte kan antasinnebära några svårigheter att ta del av konventionstexten kundeemellertid även inkorporationsmetoden godtas. I regel borde dåkrävas en omsorgsfullt utarbetad officiell översättning. Dettaborde ovillkorligen ske om författningen riktar sig till bredareallmänhet.Utskottet framhöll i betänkandet 1989/90:KU18 vikten av att enöversättning utelämnas endast i undantagsfall såsom närkonventionen riktar sig till personer med speciellafackkunskaper för vilka det inte kan antas innebära någrasvårigheter att ta del av konventionstexten och denna saknarvidare allmänt intresse. En reservation (mp) förekom.Utskottets bedömningUtskottet vill framhålla att det självfallet är angeläget attåtaganden i internationella konventioner uppfylls. Detta innebärdock inte att åtagandena alltid måste ha en motsvarighet isvensk rätt. I sammanhanget bör också framhållas att det intealltid är sjävklart vad som i svensk rätt skall anses vara enmotsvarighet till ett konventionsåtagande. En annan sak är attdet är grundläggande princip att regeringen och myndigheternaskall känna till konventioner och andra internationellaåtaganden som har betydelse i handläggningen av ärenden (jfr1989/90:KU30 s. 88).Mot bakgrund av det ovan anförda anser utskottet inte attriksdagen bör besluta att samtliga internationella konventionersom ingåtts av skall ha motsvarighet i den nationellasvenska rätten. Motionerna K231 och K232 avstyrks således.När det gäller frågorna om svensk originaltext ikonventioner och om sättet för införlivande av internationellakonventioner i svensk rätt vill utskottet erinra om att fråganunder förra blev föremål för en ingående behandling.Utskottet har inte funnit anledning att ändra sittställningstagande. Något tillkännagivande till regeringen ärenligt utskottets mening inte påkallat. Motion K246 yrkandena 1och 2 avstyrks följaktligen.Särskild ersättningsfondMotionenI motion K250 av () och Hans Nyhage (m) anförsatt även i en lagstiftningsprocess som ställer högt ställda kravpå rättssäkerhet är det oundvikligt att oförutsedda effekter dåoch då kan uppstå och inte kan rättas till annat än genomåtgärder i det enskilda fallet. För att regeringen inte skalltvingas lägga fram en proposition som rör det enskilda falletbör enligt motionärerna en lagrättningsfond inrättas förmoraliskt betingad ersättning.BakgrundFrågan om ersättning i visst enskilt fall togs upp igranskningsbetänkandet KU 1976/77:44 (s. 38 f.). I enproposition till hade föreslagits att särskildersättning skulle utbetalas till en person med hänsyn till despeciella omständigheter som förelåg. Utskottet framhöll attregeringsformen lämnar utrymme för att med utnyttjandeav sin rätt att besluta över statens medel tillerkänna enskildapersoner ekonomiska förmåner. Utskottet hänvisade till att dennamöjlighet utnyttjas endast i rena undantagsfall och framhöll attden praxis som utbildats därför inte föranledde något uttalandefrån utskottet.I detta sammanhang kan nämnas att frågan om det allmännasskadeståndsansvar är föremål för utredning (Ju 1989:3) underparlamentarisk medverkan. Utredningen skall enligt sina direktiv(dir. 1989:52) ha avslutat sitt arbete före utgången av 1992. Idirektiven hänvisas till att lagutskottet ansett att det bordegöras en mera genomgripande översyn av bestämmelserna om detallmännas skadeståndsansvar i samband med myndighetsutövning.Enligt lagutskottet (1988/89:LU31) torde en sådan översyn krävaen förutsättningslös och allsidig analys av i vilkenutsträckning det allmänna bör svara för skador som uppkommer förenskilda i samband med myndighetsutövning. Ett generellt ansvarför det allmänna oberoende av vållande borde dock knappast kommai fråga. I kommittédirektiven anges att kommittén bör undersökabl.a. om det på vissa särskilda rättsområden bör införas ettstrikt skadeståndsansvar för det allmänna i samband medmyndighetsutövning.Lagutskottet har därefter behandlat frågor om det allmännasskadeståndsansvar (se 1989/90:LU10 och 1989/90:LU14). Medhänvisning till det pågående utredningsarbetet avstyrktes bl.a.ett motionsyrkande om ett skyndsamt införande av ensäkerhetsventil i lagstiftningen som kunde utformas som enallmän regel om strikt skadeståndsansvar vid allvarligamyndighetsåtgärder eller ingå i en generell billighetsregel omskadestånd vid myndighetsutövning. En reservation (m, fp, c ochmp) förekom.Utskottets bedömningSom framgått är frågan om det allmännas skadeståndsansvarär föremål för en utredning i parlamentariska former. Frågan ominförande av en generell billighetsregel kan därvid komma attbehandlas. Enligt mening börutredningens resultat avvaktas. Motion K250 avstyrksföljaktligen.MedmänsklighetsombudMotionenI motion K249 (mp) sägs att det behövs ettmedmänsklighetsombud för att ta myndigheter och företag i öratnär de inte sköter sig. Denne allmänhetens tjänare skall enligtmotionären ha till uppgift att se till att lagens intentionerföljs, att medmänsklig rätt återfinns i lagarna, att ingenslussas omkring i samhället utan att någon tar ansvar och attalla får sin medmänskliga rätt och rättvisa.BakgrundI 1 kap. 2 § regeringsformen anges att den offentliga maktenskall utövas med respekt för alla människors lika värde och förden enskilda människans frihet och värdighet. I 7 kap. 2 § angesatt vid beredningen av regeringsärenden skall behövligaupplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter,och i den omfattning som behövs skall tillfälle lämnassammanslutningar och enskilda att yttra sig.Förvaltningslagen (1986:223) stadgar att varje myndighet skalllämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp tillenskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Frågorfrån enskilda skall besvaras . Om någonenskild av misstag vänder sig till fel myndighet bör myndighetenhjälpa honom till rätta.Riksdagens ombudsmän skall utöva tillsyn över tillämpningen ioffentlig verksamhet av lagar och förordningar. Ocksåjustitiekanslern har tillsyn över att de som utövar offentligverksamhet efterlever lagar och förordningar samt i övrigtfullgör sina åligganden. ochjämställdhetsombudsmannen skall verka för att lagarna inom derasrespektive områden efterlevs och allmänt genom t.ex.opinionsbildning och vägledning verka mot diskriminering.Utskottets bedömningSom framgått finns i det svenska samhället kontrollorgan somhar till uppgift att komma till rätta med sådanamissförhållanden som motionären påtalar. Utskottet är inteberett att förorda en utredning av det slag som förordas imotion K249. Motionen avstyrks.Den offentliga sektorns informationsverksamhetDatamediets användning för tillhandahållande av lagar ochandra författningar tas upp i motion K417 (fp). Motionärenhänvisar till att i sin aktuellalydelse förutom i tryckt form finns på elektroniskt medium iform av en databas administrerad av . Den som hartillgång till databasen kan ta fram en författning i denaktuella lydelsen i stället för de tryckta författningarna medändringsförfattningar. Det är enligt motionären angeläget att envidare krets av allmänheten får tillgång till de fördelarSFS-basen innebär. Det bör vara möjligt för regeringskanslietatt relativt omgående se till att SFS tillhandahålls på dettasätt på SFSs försäljningsställe i för att om försöketutfaller väl undersöka om motsvarande system kan ordnas även påandra orter.I motion K805 (s) påtalas brister i samhällsinformationen. tidskriften skulle sändas tillalla hushåll skulle detta vara ägnat att ge medborgarna störremöjlighet att delta i den offentliga debatten och i möten ochsammankomster ge värdefulla bidrag till det slutligaställningstagandet. Det borde utredas om inte utsändandet avdenna tidskrift eller liknande skulle bidra till att ettnärmande mellan beslutsfattare och allmänhet också kundeåstadkommas.Även motion K810 (fp) tar upp frågan om medborgarnasdelaktighet i den demokratiska processen. Respekten för andraslika rätt till fri- och rättigheter måste ständigtupprätthållas. Det allmänna måste se till att kunskapen om vårdemokrati och våra grundlagar kan hållas på en hög nivå. För attintensifiera ansträngningarna att förmedla denna kunskap börenligt motionärerna en populärversion av grundlagarna utarbetasoch få en omfattande spridning i landet.Också motion K814 (vpk) tar upp frågor som berör möjlighetentill delaktighet i den demokratiska processen bl.a. genom att tadel av olika beslut som fattas av myndigheter. En översyn av denlagstiftning som reglerar beslutsfattandet i statliga,landstingskommunala och kommunala organ bör göras i syfte attundersöka om brister i tillgänglighet till lokaler ellerinformation skulle kunna utgöra skäl för att ogiltigförklarabeslut (yrkande 1). Motionärerna pekar också på de tio senasteårens decentraliseringsåtgärder i samhället. I samband med olikaförslag om decentralisering som förelagts borde ocksåha funnits förslag om hur medborgarinflytandet skulle säkras.Detta har enligt motionen inte varit fallet vilket fått tillföljd att decentraliseringen för de handikappadeinneburit minskat inflytande (yrkande 2).BakgrundEnligt lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andraförfattningar skall författningar som utfärdas av regeringenkungöras i . Enligtförfattningssamlingsförordningen (1976:725) är rättschefen istatsrådsberedningen ansvarig utgivare för Svenskförfattningssamling (SFS). För information till myndigheter ochenskilda om innehållet i lagar och andra författningar,förarbeten till lagstiftning, rättsfallsreferat m.m. skallenligt förordningen om rättsdatasystemet (1980:628) finnas ettinformationssystem grundat på ADB (Rättsdatasystem). Irättsdatasystemet finns bl.a. register över författningar i SFSsamt författningarna i löpande text.