bet · GE01JuU1 · 1990-09-27 00:00:00 — Det framhålls särskilt idirektiven att frågan har fått ökad betydelse genom de vidgadebefogenheter att besluta om resursfördelning och inriktning avpolisverksamheten som genom polisreformen har tillagts de lokalapolisstyrelserna, och det påpekas också att förslagen i den nuaktuella propositionen om förnyelse inom polisen kommer attinnebära en fortsatt utveckling i den riktningen. I anslutninghärtill anför justitieministern följande (dir. s. 13):Man skall dock enligt min mening varken överdriva problemensomfattning eller betydelsen av att förundersökningsledningen ärfördelad på det ena eller andra sättet. Här, liksom på andraområden, kan praktiska och förnuftiga människor i allmänhet lösafrågor av det här slaget, om man har insikt om deförutsättningar under vilka den andra organisationen arbetar ochrespekt för varandras skilda roller i rättsmaskineriet.Samtidigt är det emellertid viktigt att det finns klara reglerom vad som skall gälla i de i praktiken sällsynta fall då polisoch åklagare har olika uppfattning om hur en förundersökning börbedrivas. En utgångspunkt måste också vara att den särskildakompetens som åklagarna besitter tas till vara vidförundersökningar rörande kvalificerad och kompliceradbrottslighet. I sammanhanget bör man heller inte bortse ifrånden förbättrade utbildning och den övriga kompetensutvecklingsom har skett inom polisen.Utskottet kan konstatera att den fråga som tas upp i motionenkommer att behandlas i det utredningsarbete som harpåbörjats. Något initiativ från sida är därför enligtutskottets mening inte påkallat.Legitimering av polismänFrågan om legitimering av polismän tas upp i tre motioner(1988/89:Ju207 samt 1989/90:Ju40 yrkande 7 och Ju210 yrkande5).Frågor som har anknytning till ett system med legitimering avpolismän har tidigare -- med anledning av en motion med sammainnehåll som de nu aktuella -- behandlats av utskottet som dåanförde bl.a. följande (JuU 1987/88:30 s. 11).Som påpekas i motionen har den offentlige arbetsgivaren vidavskedande -- som fallet är vid uppsägning -- inte någonlagstadgad skyldighet att före beslutet undersöka möjlighetenoch lämpligheten av en omplacering. Emellertid harjustitieministern budgetproposition (prop.1985/86:100, bil. 4, s. 61) hänvisat till att han vidbehandlingen av vissa frågor rörande tjänsteansvaret i offentligverksamhet (prop. 1984/85:117 s. 23) påpekat att arbetsgivareninför ett beslut om avskedande alltid bör undersöka om det intefinns möjlighet att ge arbetstagaren andra arbetsuppgifter istället för att avskeda honom eller henne. Myndigheterna böralltså pröva lämpligheten för fortsatt anställning med beaktandeäven av tillgängliga omplaceringsmöjligheter. I proposition1984/85:117 framhöll justitieministern att frågan om ettsärskilt omplaceringsansvar i vissa avskedandesituationer bordeuppmärksammas i det fortsatta lagstiftningsarbetet.Motionärernas önskemål om införande av legitimation förpolismän är framställt mot bakgrund av att staten somarbetsgivare i fall av avskedande inte har någon lagstadgadskyldighet att omplacera den anställde i stället för att avskedahonom. Som framgått ovan är regeringen medveten om dennasituation, och det har förordats att frågan bör behandlas i detfortsatta lagstiftningsarbetet. Någon anledning för riksdagenatt i denna situation uttala sig för ett system förpolispersonal med legitimation, som kan återkallas, finns därförenligt utskottets mening inte.Efter beslut av regeringen har ensärskild utredare tillkallats med uppgift att se överlagstiftningen om offentlig anställning (C 1989:07). Enligtdirektiven (dir. 1989:50) skall översynen bl.a. omfattahandläggningen av avskedandefrågor i fråga om polismän, och detnämns därvid att det exempelvis kan vara värt att undersöka omdet är lämpligt att komplettera det nuvarande sanktionssystemetmed en möjlighet att ta ifrån polismän behörigheten att utövapolistjänst, dvs. att vidta en åtgärd som närmast liknarlegitimationsindragning för vissa andra yrkesgrupper. En sådanåtgärd skulle då, sägs det vidare, i en del fall kunna användasi stället för avskedande.Med hänvisning till vad som har redovisats är syftet med denu aktuella motionsyrkandena tillgodosett.KvarterspolisverksamhetBetydelsen av kvarterspolisverksamhet framhålls i fleramotioner (1989/90:Ju43 yrkande 7, Ju607 yrkande 12, Ju809yrkandena 3 och 7 och Ju828.Kvarterspolisverksamhetens betydelse för polisens arbete harberörts av utskottet tidigare, senast vid 1987/riksmöte.Utskottet anförde då följande.Frågan behandlades av utskottet också vid förra åretsbudgetberedning. Utskottet uttalade då attkvarterspolisverksamheten är ett viktigt inslag i det löpandepolisarbetet, och utskottet redovisade också vad som frånjustitieministerns sida hade anförts beträffandekvarterspolisverksamhetens betydelse för ett effektivtpolisarbete. Utskottet erinrade vidare om att den nyapolisorganisationen -- med betydande lokal och regionalsjälvständighet -- ger utrymme för myndigheterna att självabestämma den närmare inriktningen av polisverksamheten, t.ex. omen inom ramen för givna resurser ökad användning av kvarters-och områdespoliser.När frågan nu på nytt har aktualiserats vill utskottet än engång understryka betydelsen av kvarterspolisverksamheten.Strävan bör enligt utskottets mening vara att öka omfattningenav denna och liknande polisverksamhet.Utskottets inställning är alltjämt att kvarterspolisverksamhetär av stor betydelse för ett effektivt polisarbete, inte minst ibrottsförebyggande syfte. Det är därför enligt utskottets meningangeläget att berörda myndigheter på olika sätt verkar föråtgärder som främjar en intensifierad verksamhet med kvarters-och områdespoliser. Detta bör uppmärksammas under det löpandebudget- och planeringsarbetet på alla nivåer inompolisverksamheten. Det bör ankomma på regeringen att vidta deåtgärder som är behövliga för att nå det angivna målet. nu har uttalat bör som sin mening geregeringen till känna.Utredning av brott begångna av polismänAtt den nuvarande ordningen för utredning av brott begångna avpolismän bör ses över förordas i flera motioner (1988/89:Ju210yrkande 2, Ju234 och Ju821 yrkande 8 samt 1989/90:Ju43 yrkande8, Ju44 och Ju235).Ett motionsyrkande med samma inriktning som de nu aktuellabehandlades av utskottet vid 1987/. Utskottetanförde bl.a. följande (JuU 1987/88:30 s. 8 f).Frågan om i vilken ordning misstankar mot polispersonal förbrott eller tjänsteförseelser bör utredas har varitföremål för uppmärksamhet i skilda sammanhang (jfr JuU1980/81:33 s. 15 ff och 1984/85:29 s. 18 f) och riktlinjer iämnet lades fast (se prop. 1985/86:100, bil 4. s. 53--65och JuU 1985/86:32).Regler om handläggningen av anmälningar mot tjänstemän inompolisväsendet för brott begångna i samband med tjänsten finns i6 kap. polisförordningen (1984:730).Reglerna innebär en ganska långtgående särreglering iförhållande till vanliga brottsutredningar. Till skillnad motvad som gäller i normalfall leds utredningen alltid redan frånbörjan av en åklagare. Beslut att inte inleda förundersökning ianledning av anmälan mot tjänsteman inom polisväsendet för brottsom har samband med tjänsten och beslut att lägga ned sådanförundersökning får endast fattas av åklagare. Om någon skadatstill följd av verksamhet som har utövats av en tjänsteman inompolisväsendet eller under vistelse i polisarrest och skadan ärav allvarligare beskaffenhet eller om det i annat fall uppkommerfråga att inleda förundersökning mot tjänsteman inompolisväsendet för brott som har samband med tjänsten skall sakenomedelbart överlämnas till åklagare. Speciella regler gällerockså om vilken polispersonal som får anlitas för att biträdaåklagaren under utredningsarbetet. I de fall som här är viktigaskall förhör normalt hållas av polisman som tjänstgör vid annanpolismyndighet än den som skall höras, och den som hållerförhöret skall vara lägst kommissarie och ha högretjänsteställning än den som hörs.Vidare finns en ordning för lekmannamedverkan genom att deförtroendevalda ledamöterna i polisstyrelserna på olika sätt gesmöjlighet att följa utredningsarbetet.I anslutning till att riktlinjerna för denna ordning ladesfast uttalade justitieministern att anmälningar mot polismänäven fortsättningsvis borde handläggas inom ramen för detordinarie systemet för utredning och lagföring av brott. Dettavar enligt justitieministern det bästa ur effektivitets- ochrättssäkerhetssynpunkt. Justitieministern ansåg vidare att JO:sgranskning av aktuella ärenden kunde vara ytterligare en metodför att utesluta föreställningar hos allmänheten om attbehandlingen av våldsanmälningar skulle påverkas av ovidkommandefaktorer.Utskottet ställde sig i allt väsentligt bakomjustitieministerns uttalanden. Utskottet erinrade vidare om attutskottet tidigare uttalat sympati för tanken på en tillsyn överpolisverksamheten från JO:s sida samt påpekade att det frånJO-ämbetets sida hade visats en positiv inställning till att dentillsyn över polisen som utövas genom JO skärptes något.Utskottet vidhöll sitt tidigare uttalande och konstaterade attdet fick ankomma på JO att avgöra i vilken utsträckning han inomsin verksamhet kan intensifiera den ifrågavarande granskningen.Vad utskottet uttalade godkändes av riksdagen.Mot bakgrund av det anförda finner utskottet inte anledningatt frångå sin tidigare bedömning i frågan. Emellertid är detsom utskottet har framhållit tidigare angeläget att utvecklingenpå området följs noga. Utskottet avstyrker bifall till deaktuella motionsyrkandena.Gränsdragningen polis--bevakningsföretagI några motioner berörs frågor om gränsdragningen mellan denverksamhet som polisen svarar för och verksamhet som bedrivs avbevakningsföretag. I två av motionerna (1989/90:Ju45 yrkande 3och Ju210 yrkande 2) begärs uttalanden om att polisarbeteskall bedrivas av polisen och inte av bevakningsföretag och itvå andra (1988/89:Ju238 och 1989/90:Ju607 yrkande 13) atten utredning tillsätts för att klargöra gränserna förbevakningsföretagens verksamhet.De frågor som berörs i motionerna har behandlats av utskottettidigare, senast vid 1986/. Utskottet erinrade dåom sin tidigare principiella inställning att bevakning ochordningshållning inom områden som fortlöpande frekventeras avallmänheten skall ske genom polisens försorg och endast iundantagsfall ombesörjas genom ordningsvakter (1986/87:23 s.18).Utskottet har alltjämt denna uppfattning. Något särskiltuttalande av är inte påkallat.I ett lagstiftningsärende vid 1988/avslogriksdagen efter förslag av näringsutskottet en motion i vilkenyrkades en allmän utredning rörande lagen om bevakningsföretag(1988/89:NU12 s. 9). Enligt utskottet saknas det anledning förriksdagen att förorda en sådan översyn som har föreslagits i denu aktuella motionerna.MedborgarvittnenEnligt vad som framhålls i en motion (1989/90:Ju43 yrkande5) bör ordningen med medborgarvittnen utvecklas.I samband med att beslutade riktlinjer för1985 års förut nämnda polisreform skedde en lagreglering avsystemet med medborgarvittnen. Enligt den sålunda antagna lagen(1981:324) om medborgarvittnen får en kommun i syfte atttillgodose allmänhetens intresse av insyn i polisverksamhetenutse trovärdiga personer att som medborgarvittnen följa polisensarbete i polisdistriktet. Som exempel på uppgifter förmedborgarvittnen kan nämnas närvaro vid polisförhör och närfrihetsberövade personer förs in på polisstationerna.Lagen ger kommunerna en rätt men inte en skyldighet att utsemedborgarvittnen. En ordning med medborgarvittnen finns iGöteborg . I andra städer, bl.a. i , har enordning med medborgarvittnen tillämpats i varierandeutsträckning. Ett tidigare utgående särskilt statsbidrag förmedborgarvittnen har slopats fr.o.m. /87 (prop.1985/86:100 bilaga 15 s. 61, BoU 19 s. 7).Vid ställningstagande till motionsönskemålet vill utskottet --såsom också skett vid tidigare tillfällen (senast i JuU1987/88:30 s. 25 f) -- framhålla att medborgarvittnen kanmedverka till att trygga rättssäkerheten och stärka förtroendetför polisverksamheten samt -- inte minst -- vara en garanti motobefogade anmälningar mot befattningshavare inom poliskåren.Utskottet vidhåller en positiv grundsyn till frågan om ettvidgat bruk av systemet med medborgarvittnen men konstaterarsamtidigt att det ankommer på de enskilda kommunerna att fattabeslut i saken. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifalltill motionsyrkandet.Övriga frågorI en motion (1989/90:Ju210 yrkande 7) föreslås att ensärskild regel införs som gör att gällandearbetstidsbestämmelser inte förhindrar ett effektivtpolisarbete inom narkotikabekämpningen.Regler om i vilken utsträckning arbetstagare får arbetaövertid finns i arbetstidslagstiftningen. Genom avtal mellanarbetsmarknadens parter kan undantag göras från bl.a. debestämmelser som anger högsta tillåtna övertidsuttag. Någonsådan regel som motionären efterlyser är således inteerforderlig.Att polisen får bättre utrustning m.m. förordas i enmotion (1989/90:Ju217). Polisen tillförs fortlöpanderesurser för anskaffande av ny utrustning. Detta sker eftersedvanlig budgetberedning under ett särskilt anslag imedelsanvisningen för varje budgetår. Det saknas anledning förriksdagen att i detta sammanhang göra något uttalande i frågan.I en motion (1989/90:Ju607 yrkande 14) föreslås attreglerna om ingripanden mot berusade personer ändras så attingripanden kan ske vid en lägre toleransnivå än för närvarande.Ifrågavarande bestämmelser finns i lagen (1976:511) omomhändertagande av berusade personer. Enligt 1 § får denomhändertas av polisen som anträffas så berusad att han inte kanta hand om sig själv eller annars utgör en fara för sig själveller någon annan.Enligt utskottets mening anger bestämmelsen på ettändamålsenligt sätt när det med beaktande av sedvanligarättssäkerhetshänsyn är möjligt för polisen att ingripa motberusade personer. Någon ändring är enligt utskottets meninginte påkallad.Att s.k rullande poliskontor kommer till ökad användning ipolisens arbete förordas i en motion (1988/89:Ju217). Medrullande poliskontor avses en polisbuss som efter en bestämdfärdväg och på fasta tider besöker olika mindre orter, somligger långt från de lokala polisstationerna. De lokalapolismyndigheterna kan på det sätt de finner lämpligt och inomgivna resurser utforma inriktningen av polisarbetet inomdistriktet. Det är alltså möjligt för den polismyndighet som såönskar att använda sig av rullande poliskontor, och som framgårav motionen förekommer detta också på sina håll i landet. Någotsärskilt riksdagsuttalande i frågan är inte erforderligt.I två motioner (1988/89:Ju235 och Fö714) efterlyses reglersom möjliggör ersättning för den som hjälper polisen isamband med brottsingripanden och eftersökningar av försvunnapersoner. Enligt anvisningar i det årliga regleringsbrevetavseende anslag för polisväsendet anges att medel under anslagetE 4. Lokala polisorganisationen får tas i anspråk för ersättningoch belöning åt den som hjälper polisen. (Jfr JuU 1987/88:37 s.5 f och SFS 1988:842.) Under anslaget E 8. Diverse utgifteranges att kostnader för bl.a. efterspaning av försvunna personerkan bestridas av efter anmälan av denmyndighet som har påkallat åtgärden. Syftet med motionsyrkandenaär således tillgodosett.I en motion (1988/89:Ju803) förordas att personbevis inteskall krävas när fråga är om förnyelse av pass. Vidpassansökan som ges in till passmyndighet här i landet krävsenligt 2 § passförordningen (1979:664) personbevis eller annanhandling som styrker uppgift om födelseort endast om sökandenhos folkbokföringsmyndigheten är antecknad med födelseort utomriket. För den som är krävs personbevis eller annanhandling som styrker uppgift om vem som är vårdnadshavare.Utskottet finner dessa bestämmelser ändamålsenliga och kan intetillstyrka bifall till motionen.Legitimationsskyldighet för ordningsvakter förordas i enmotion (1988/89:Ju233). Någon sådan principiell skyldighetsom föreligger för polisen att legitimera sig finns inte förordningsvakter. Däremot föreligger skyldighet för ordningsvaktatt bära tjänstedräkt eller annat som visar att personen i frågatjänstgör som ordningsvakt. Visserligen har en ordningsvaktuppgifter som i vissa avseenden motsvarar dem som en polis har,men enligt utskottets mening finns det inte anledning att närdet gäller legitimationsskyldighet ställa samma krav som förpolisen. En annan sak är att det ofta kan vara lämpligt för enordningsvakt att -- för att vinna allmänhetens förtroende i enuppkommen situation -- ändå visa tillmötesgående och styrka sinidentitet. Något uttalande i frågan av är intepåkallat.ÖvrigtUtöver vad som har anförts i det föregående har utskottetinget att anföra med anledning av propositionen och motionerna. beträffande medborgarinflytandeatt med avslag på motionerna 1989/90:Ju40 yrkande 8och 1989/90:Ju46 yrkande 6 antar i propositionen framlagtförslag till lag om ändring i polislagen (1984:387),res. 1 (m)2. beträffande ökat kommunalt inflytandeatt avslår motionerna 1988/89:Ju210 yrkande 1 och1989/90:Ju43 yrkandena 1--4,res. 2 (v)3. beträffande utvärdering av polisstyrelsernas verksamhetatt avslår motion 1988/89:Ju813 yrkande 2,4. beträffande inriktningen av polisens arbeteatt med avslag på motionerna 1989/90:Ju40 yrkande 1,1989/90:Ju44 i denna del, 1989/90:Ju45 yrkande 1 och1989/90:Ju46 yrkandena 3 och 4 godkänner i propositionen(avsnitt 3) förordade riktlinjer,res. 3 (m)res. 4 (c)5. beträffande resursfrågoratt avslår motionerna 1989/90:Ju46 yrkandena 1 och2, 1989/90:Ju607 yrkande 6 och 1989/90:Ju809 yrkande 8 i dennadel,res. 5 (m, fp, c)6. beträffande långsiktig polispolitikatt avslår motionerna 1988/89:Ju206 och1989/90:Ju210 yrkande 6,res. 6 (m)7. beträffande bättre helhetssyn m.m.att avslår motionerna 1989/90:Ju42 yrkande 1 och1989/90:Ju809 yrkandena 1 och 6,res. 7 (fp)8. beträffande förnyelsearbeteatt avslår motion 1989/90:Ju45 yrkande 6 i dennadel,9. beträffande insatser mot extremt brottsaktivaatt avslår motion 1989/90:Ju607 yrkande 48,10. beträffande polisens uppgifteratt med avslag på motionerna 1988/89:Ju202,1989/90:Ju40 yrkande 2 och 1989/90:Ju809 yrkande 4 godkänner ipropositionen (avsnitt 4) förordade riktlinjer,res. 8 (fp, c)res. 9 (m)11. beträffande samarbete med tullen och kustbevakningenatt avslår motion 1989/90:Ju45 yrkande 2,res. 10 (c)12. beträffande insatser vid statsbesök m.m.att avslår motion 1988/89:Ju216 yrkande 4,13. beträffande avgiftsfinansiering på polisens områdeatt med avslag på motionerna 1989/90:Ju45 yrkande 4och 1989/90:Ju46 yrkande 5 godkänner i propositionen (avsnitt 6)förordade riktlinjer,res. 11 (m)14. beträffande internationellt samarbeteatt med avslag på motionerna 1989/90:Ju43 yrkande 9och 1989/90:Ju232 godkänner i propositionen (avsnitt 15)förordade riktlinjer,res. 12 (v)15. beträffande samarbete med finska polisen i avslår motionerna 1988/89:Ju231 och1989/90:Ju39,16. beträffande ytterligare en polischefskarriäratt avslår motionerna 1989/90:Ju40 yrkande 3 och1989/90:Ju210 yrkande 4,17. beträffande grundläggande organisation och friaresurseratt med avslag på motion 1989/90:Ju206 lämnar utanerinran vad som har anförts i propositionen (avsnitt 8),18. beträffande strukturfrågoratt med avslag på motion 1989/90:Ju40 yrkandena 4och 5 lämnar utan erinran vad som har anförts i propositionen(avsnitt 9),res. 13 (m)19. beträffande samverkan med andra myndigheteratt avslår motion 1989/90:Ju40 yrkande 9,res. 14 (m)20. beträffande rikspolischefens ställningatt avslår motion 1989/90:Ju809 yrkande 2,res. 15 (fp)21. beträffande jämställdhetsfrågor m.m.att avslår motionerna 1989/90:Ju41 och1989/90:Ju236,res. 16 (v)22. beträffande polisen och invandrarfrågoratt avslår motionerna 1988/89:Ju220 och1989/90:Ju810 yrkande 1,23. beträffande professuren i polisfrågoratt avslår motion 1989/90:Ju42 yrkande 2,res. 17 (fp)24. beträffande samordning med annan utbildningatt avslår motionerna 1989/90:Ju43 yrkande 6 och1989/90:Ju44 i denna del,res. 18 (v)25. beträffande decentraliserad utbildningatt avslår motionerna 1988/89:Ju242, 1989/90:Ju45yrkande 6 i denna del, 1989/90:Ju607 yrkande 8 och1989/90:Ju809 yrkande 8 i denna del,res. 19 (fp, c)26. beträffande teoretisk utbildningatt avslår motionerna 1989/90:Ju46 yrkande 7 och1989/90:Ju210 yrkande 3,res. 20 (m)27. beträffande trafikövervakningatt med avslag på motionerna 1988/89:Ju216 yrkande3, 1988/89:Ju250, 1988/89:Ju807 yrkande 3, 1989/90:Ju40 yrkande10 och 1989/90:Ju226 lämnar utan erinran vad som har anförts ipropositionen (avsnitt 14),res. 21 (fp)28. beträffande tillsättning av högre tjänsteratt med avslag på motion 1988/89:Ju230 lämnar utanerinran vad som har anförts i propositionen (avsnitt 16),29. beträffande propositionen i övrigtatt lämnar utan erinran vad som har anförts ipropositionen i den mån det inte omfattas av vad utskottet harhemställt ovan,30. beträffande grannsamverkan mot brottatt avslår motion 1989/90:Ju45 yrkande 5,31. beträffande seniorpoliseratt avslår motionerna 1989/90:Ju209 och1989/90:Ju826 yrkande 2,res. 22 (m, c)32. beträffande vissa personalpolitiska frågoratt avslår motionerna 1988/89:Ju237 och1988/89:Ju808 yrkande 24,33. beträffande övertidsuttag för narkotikapoliseratt avslår motion 1989/90:Ju210 yrkande 7,res. 23 (m)34. beträffande vissa frågor om polisregister m.m.att avslår motionerna 1988/89:Ju211, 1988/89:Ju214,1988/89:Ju232, 1988/89:Ju248 och 1989/90:Ju213,res. 24 (fp, c, v)35. beträffande utrustning m.m.att avslår motion 1989/90:Ju217,res. 25 (m)36. beträffande frågor om m.m.att avslår motionerna 1988/89:Ju244, 1988/89:Ju807yrkande 1, 1989/90:Ju40 yrkande 6, 1989/90:Ju219, 1989/90:Ju220,1989/90:Ju222, 1989/90:Ju237, 1989/90:Ju240 och 1989/90:Ju830yrkande 2,res. 26 (m, fp)37. beträffande förhållandet mellan åklagare och polisatt avslår motion 1989/90:Ju228,38. beträffande ingripanden mot berusade personeratt avslår motion 1989/90:Ju607 yrkande 14,res. 27 (c)39. beträffande rullande poliskontoratt avslår motion 1988/89:Ju217,40. beträffande ersättning för hjälp åt polisenatt avslår motionerna 1988/89:Ju235 och1988/89:Fö714,41. beträffande förnyelse av passatt avslår motion 1988/89:Ju803,42. beträffande legitimering av polismänatt avslår motionerna 1988/89:Ju207, 1989/90:Ju40yrkande 7 och 1989/90:Ju210 yrkande 5,43. beträffande kvarterspolisverksamhetatt med anledning av motionerna 1989/90:Ju43 yrkande7, 1989/90:Ju607 yrkande 12, 1989/90:Ju809 yrkandena 3 och 7 och1989/90:Ju828 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet har anfört,44. beträffande medborgarvittnenatt avslår motion 1989/90:Ju43 yrkande 5,45. beträffande brott av polismänatt avslår motionerna 1988/89:Ju210 yrkande 2,1988/89:Ju234, 1988/89:Ju821 yrkande 8, 1989/90:Ju43 yrkande 8,1989/90:Ju44 (delvis) och 1989/90:Ju235,res. 28 (v)46. beträffande bevakningsföretagatt avslår motionerna 1988/89:Ju238, 1989/90:Ju45yrkande 3, 1989/90:Ju210 yrkande 2 och 1989/90:Ju607 yrkande 13,res. 29 (c)47. beträffande legitimationsskyldighet för ordningsvakteratt avslår motion 1988/89:Ju233.Stockholm den 27 september 1990På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (),(), (), (),() och (). Medborgarinflytande (mom. 1)(), () och ()anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 19 sombörjar med "Utskottet kan konstatera" och slutar med "avförslaget" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening är det givetvis väsentligt attpolisens verksamhet har stark lokal förankring. Det bör dockvara till fyllest med den roll polisstyrelsen kan och bör spela.Att öppna möjlighet för inrättandet av lokala polisnämnder ärenligt utskottets mening endast att skapa utrymme för onödig ochkostsam byråkrati, vilket inte gagnar fullgörandet av polisensbrottsbekämpande uppgifter. Utskottet avstyrker därför förslageti propositionen.dels att utskottets hemställan under mom. 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande medborgarinflytandeatt med bifall till motion 1989/90:Ju46 yrkande 6och med anledning av motion 1989/90:Ju40 yrkande 8 avslår ipropositionen framlagt förslag till lag om ändring i polislagen(1984:387).2.