bet · GE01FiU10 · 1990-12-04 00:00:00 — Somskattehöjningar föreslås slopad avdragsrätt för arbetstagares och arbetsgivaresmedlemsavgifter samt en lägre indexjustering av skatteskalan än som tidigarebeslutats.Utskottet anser att i avsaknad av fullständigt finansieringsalternativ börriksdagen avslå den inriktning av den ekonomiska politiken som förordas imotionerna Fi11 (c) yrkandena 2 och 3 samt Fi15 (c) yrkandena 1 och 2.I motion Fi16 (v) redovisas en kritisk inställning till regeringensåtgärdspaket och motiven för det. Motionärerna avvisar förslagen om att minskautgifterna för sjukförsäkringen, skolan och inom område.Stor tveksamhet uttalas till förändringar inom sjukvården. Omfattande statligainvesteringar bör enligt motionärerna genomföras för att bygga ut de spårbundnatransporterna.Motionärerna delar inte regeringens uppfattning om att åtgärdspaketet kommeratt dämpa pris- och kostnadsutvecklingen. Effekterna på räntenivån förutses bliförsumbar. Försämringen av sjukersättningen leder till att hushållens köpkraftreduceras. Såväl sparande som konsumtion väntas härigenom bli lägre, anför man.Motionärerna delar inte uppfattningen att en neddragning av offentligkonsumtion och investeringar kan skapa utrymme för privata investeringar.Totalt sett kommer paketet enligt motionärerna att leda till en försvagning avaktiviteten i den svenska ekonomin . Åtgärderna kan också förväntasförsvåra avtalsförhandlingarna.Som framgått av vad utskottet anfört tidigare anser utskottet att enomstrukturering av den offentliga sektorn är nödvändig för att kunna vända denekonomiska utvecklingen. En politik i enlighet med motionärernas förslag skulleförvärra den ekonomiska situationen och förstärka den negativa utvecklingen.Efterfrågetrycket skulle snarare förstärkas och driva upp inflationstakten.Bytesbalansförsämringen skulle fortgå i oförminskad takt. Utskottet kan inte seatt motionärernas ställningstagande som helhet skulle kunna bidra till attbromsa denna negativa utveckling. Utskottet vill därför avvisa den inriktningden ekonomiska politiken föreslås få i motionerna Fi8 (v) yrkandena 1, 4 och 5samt Fi16 (v).I motioner från förordas en kraftig omstrukturering av denoffentliga sektorn (motion Fi18) samt åtgärder för att minska och förändraden materiella förbrukningen i syfte att minska inflationstrycket i ekonomin(motion Fi19). Vidare förordas omläggningar av närings-, livsmedels- ocharbetsmarknadspolitiken med inriktning på att minska energianvändningen ochlägga om produktionen så att det blir lönsamt att producera på ett ekologisktacceptabelt sätt (motion Fi20). Vidare bör den minskade materiellaförbrukningen kompletteras med en sänkt arbetstid. Normalarbetstiden börminskas /vecka och alla ges rätt till sänkt arbetstid(sextimmarsdag).I motion Fi19 redovisas ett intressant och omfattande bakgrundsmaterial omden svenska ekonomin, innehållande jämförelser mellan olika länder och övertiden. Utskottet har i det föregående i anslutning till ställningstagandet tillmiljöpartiets inriktning av den ekonomiska politiken på medellång siktredovisat sin syn på betydelsen av internationellt samarbete och utbyte.Miljöpartiets uttalade syfte är att minska den materiella förbrukningen, dvs.det materiella välståndet. politik skulle leda till omedelbartsänkt levnadsstandard. Detta skulle sannolikt skapa stora fördelningspolitiskaspänningar och orättvisor. Utrymmet för statsmakterna att kompensera och stödjasärskilt utsatta grupper skulle därmed minska drastiskt. Den omläggningmiljöpartiet förordar är i vissa avseenden så långtgående att konsekvensernainte går att överblicka ens i det korta perspektivet. Riskerna för ekonomiskutarmning är emellertid uppenbara. Utskottet är därför för sin del inte berettatt på grundval av det underlag som motionärerna redovisar förorda deninriktning av den ekonomiska politiken som anges i motionerna Fi9 yrkandena 2och 3, Fi17 yrkandena 12--14, Fi18, Fi19, Fi20 och Fi29 (alla mp). De bördärför avslås av riksdagen.Utskottet vill sammanfattningsvis anföra följande beträffande behovet avåtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin.Enligt regeringens bedömningar av den svenska ekonomin i proposition 39,kommer bytesbalansen fortsätta att försämras . Från ettunderskott på växer underskottet till 40 miljarderför och beräknas för till 51--beroende påantaganden om pris- och löneutvecklingen. förutses underskottetväxa till 63--. Räknat som andel av BNP kommer underskottetatt fördubblas från till . Det innebär enmotsvarande nedgång i det totala finansiella sparandet.Även med beaktande av de åtgärder som regeringen aviserar i sin skrivelsekommer underskotten i bytesbalansen att vara betydande . Dettaär en utveckling som inte kan fortgå. Det krävs därför långtgående ochkraftfulla åtgärder för att vända denna utveckling. De åtgärder som redovisas iskrivelsen är enligt utskottet betydelsefulla för att kunna vända dennautveckling, men ytterligare åtgärder kommer att bli nödvändiga.Kostnadsökningarna måste, så länge produktivitetsutvecklingen inte positivtskiljer sig från omvärldens, anpassas till de förhållanden som råder i vårakonkurrentländer. Det är därför av stor vikt för den svenska ekonomin attframgång nås i strävandena att få till stånd stabiliseringsavtal på den svenskaarbetsmarknaden. Därtill krävs en fortsatt stram finanspolitik och att ökningarav den offentliga konsumtionen och av transfereringarna måste motverkas.Det är ytterst angeläget att alla nya utgifter är ansvarsfullt finansierade.I annat fall försvagas statsbudgeten med efterföljande negativa verkningar påekonomin. Inriktningen av de offentliga utgifterna kan i sig leda till en lägreaktivitet i ekonomin. Åtgärderna verkar dock återhållande på räntenivån ochkostnadsutvecklingen. Därigenom skapas en positiv effekt för investeringar ochproduktion inom industrin. Ökningen av arbetslösheten bör därigenom kunnahejdas. Exporten underlättas om försämringen av kostnadsläget gentemotomvärlden kan hejdas. bör bytesbalansen återigen förbättras. Det ärsåledes utskottets uppfattning att med ett stabiliseringsavtal och en stramfinanspolitik som grund finns förutsättningar att bryta den negativautvecklingen för bytesbalansen.Motioner om och EGI motion Fi17 av m.fl. (mp) diskuteras och föreslås olikadirektiv för inriktningen av EG-samarbetet och för de pågåendeEES-förhandlingarna. Även i motion Fi15 av m.fl. (c)framförs vissa synpunkter på EG-samarbetet. har så sent somden tagit ställning till ett stort antal frågor rörandeSveriges förhållande till de västeuropeiska integrationssträvandena(1990/91:UU8). avser att behandla betänkandet den 11 december 1990.I sitt betänkande framhåller utrikesutskottet bl.a. att förutsättningarna nuär väsentligt annorlunda än tidigare vad beträffar förhållande till EGbortom de pågående EES-förhandlingarna. Ett svenskt medlemskap i bör därförkunna förenas med de krav som även fortsättningsvis måste ställas påneutralitetspolitikens utformning. bör enligt utrikesutskotteteftersträva att med bibehållen neutralitetspolitik bli medlem i EG. Endast sommedlem kan vårt land fullt ut delta i och få inflytande på samarbetet i EG.Efter en samlad bedömning av de utrikes- och säkerhetspolitiska faktorerna ochefter samråd i utrikesnämnden bör regeringen kunna lämna in en svensk ansökanom medlemskap, framhåller utrikesutskottet som finner det sannolikt att så kanske . ser det som självklart att man i dennabedömning tar hänsyn till den fortsatta utvecklingen i , inkl. EGsregeringskonferenser, EES-förhandlingar och säkerhetspolitiskt viktiga skeendeninom ESK. Hänsyn måste därvid också tas till samarbetet med de nordiskaländerna och de övriga EFTA-länderna, anför utrikesutskottet.Det finns mot denna bakgrund inte anledning för finansutskottet att nu ta uppde frågor som aktualiseras i motionerna till förnyad behandling. mening bör således motionerna Fi15 yrkande 3 samt Fi17 yrkandena1--11 och 15--20 inte föranleda någon åtgärd från sida. De bördärför avslås av riksdagen.Enskilda motionsyrkanden med anknytning till skrivelsenI den skrivelse som redovisats för lämnas inte några förslag somkräver något ställningstagande från sida. I skrivelsen aviserasförslag som regeringen senare kommer att förelägga i särskildapropositioner. Förslag om förändringar i sjukförsäkringen och om höjdfastighetsskatt har efter det att skrivelsen presenterades lagts fram förriksdagen. Ytterligare förslag kommer att läggas fram i budgetpropositioneneller i särskilda propositioner senare i vår. Regeringen kommer bl.a. att läggafram vissa förslag om förändringar i finansieringen av flyktingmottagandet,slopande av lån för fiskets rationalisering, nedläggning av 1 m.m.Dessa förslag, liksom de därav föranledda motionerna, kommer senare attberedas av resp. fackutskott innan fattar beslut i frågan.Utskottet anser mot denna bakgrund att de motionsyrkanden som väckts medanledning av regeringens skrivelse 50 och som redovisas i följandesammanställning inte bör sakbehandlas i detta sammanhang. De bör därför enligtutskottets uppfattning utan ställningstagande i sakfrågan i nuvarande lägeavslås av riksdagen.Motion, motionär ÄmneFi21 av m.fl. (s) av byggnadsstyrelsenFi22 av m.fl. (s) Finansiering av flyktingmottagandetFi23 av () Användningen av kärnkraftFi24 av m.fl. (m) Avskaffandet av fiskerilånenFi25 av m.fl. (s) Förvaltning av vissa skyddsvärdaområden som ägs av av och av fiskerilånenKenth Skårvik (fp)Fi27 av () Bevarande av 1Fi30 av m.fl. (mp) InfrastrukturinvesteringarFi31 av m.fl.(mp) Flexibel skolstartÖvriga yrkandenI motion Fi8 av m.fl. (v) begärs att enlåginkomstutredning tillsätts för att bl.a. kartlägga dagenssociala och ekonomiska klyftor.Utskottet vill erinra om att de frågor som en sådan utredning skulle behandlabelyses kontinuerligt i den officiella statistiken och i olika undersökningar.Av särskilt intresse är därvid att så sent som uttaladesig för att en ny levnadsnivåundersökning borde genomföras (1989/90:SoU19,rskr. , som beredde detta ärende, påpekade att någonmotsvarande undersökning inte hade genomförts och ansåg medhänsyn härtill att en levnadsnivåundersökning skulle vara av stort värde, bl.a.för forskningen på det sociala området. Vidare har en kommitté tillkallats meduppdrag att följa och rapportera kring olika effekter av 1990--1991 årsskatteomläggning. En av de viktigaste frågor kommittén har att belysa gällerskatteomläggningens effekter på fördelningen av inkomster och förmögenheter.Mot bakgrund av det anförda är det enligt finansutskottets mening förnärvarande inte påkallat att tillsätta en särskild låginkomstutredning.Utskottet avstyrker följaktligen motion Fi8 (v) yrkande 3.I motion Fi28 av () anförs att bristen på livsmedelredan i vinter kan leda till en flyktingström från till Sverigeoch andra länder. Motionären anser att skall göra etttillkännagivande om att bör ha beredskap för att ge livsmedelsbiståndtill Sovjetunionen.Utskottet får med anledning härav erinra om att statsrådet besvarade en fråga i kammaren om livsmedelshjälp tillSovjetunionen. Av statsrådets svar framgår att regeringen stöder deinternationella strävandena att söka ge bistånd till . Statsrådetframhöll också att regeringen bevakar utvecklingen noga och att den självfalletinte kommer att vara overksam om en verklig hungerkatastrof skulle utbryta ilandet.Eftersom regeringen sålunda redan har sin uppmärksamhet riktad på problemetär det enligt utskottets mening inte nu påkallat med något uttalande frånriksdagens sida. Motion Fi28 (c) avstyrks därför av utskottet. beträffande riktlinjerna för den ekonomiska politikenatt med anledning av regeringens proposition 1990/91:39 ochskrivelse 1990/91:50 samt med avslag på motionerna 1990/91:Fi7, 1990/91:Fi8yrkandena 1, 2, 4 och 5, 1990/91:Fi9, 1990/91:Fi10, 1990/91:Fi11,1990/91:Fi14, 1990/91:Fi15 yrkandena 1 och 2, 1990/91:Fi16, 1990/91:Fi17yrkandena 12--14, 1990/91:Fi18, 1990/91:Fi19, 1990/91:Fi20 och 1990/91:Fi29godkänner vad utskottet anfört och som sin mening ger regeringen detta tillkänna,res. 1 (m,fp)res. 2 (c)res. 3 (v)res. 4 (mp)2. beträffande och EGatt avslår motionerna 1990/91:Fi15 yrkande 3 och 1990/91:Fi17yrkandena 1--11 och 15--20,res. 5 (v)res. 6 (mp)3. beträffande övriga motionsyrkanden med anknytning till regeringensskrivelseatt avslår motionerna 1990/91:Fi21, 1990/91:Fi22,1990/91:Fi23, 1990/91:Fi24, 1990/91:Fi25, 1990/91:Fi26, 1990/91:Fi27,1990/91:Fi30 och 1990/91:Fi31,4. beträffande tillsättande av en låginkomstutredningatt avslår motion 1990/91:Fi8 yrkande 3,res. 7 (v, mp)5. beträffande livsmedelsbistånd till Sovjetunionenatt avslår motion 1990/91:Fi28.Stockholm den 4 december 1990På finansutskottets vägnarHans GustafssonNärvarande: (), (), (),(), i (s), (), Per OlofHåkansson (s), (), (), (), FilipFridolfsson (m), (), (), (),(), () och (). Riktlinjerna för den ekonomiska politiken (mom.1)(), (), (), ()och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 25 börjar med "Somframgår" och på s. 41 slutar med "för bytesbalansen" bort ha följande lydelse:Tillväxten i den svenska ekonomin kommer att falla från en relativt måttligtakt till en svagare takt 1990 och 1991. Det finns som utskottet serdet tydliga stagnationstendenser i ekonomin. Den måttliga ökningen år 1989hölls uppe av en kraftig investeringsökning samt förhållandevis hög offentligkonsumtion. Den privata konsumtionen ökade jämförelsevis litet efter flera årsrelativt stark utveckling. kommer tillväxten att avta men hållasuppe främst av den privata konsumtionen och av bruttoinvesteringarna.År 1991 finns en uppenbar risk att BNP stagnerar. Industrin väntas skära nedsina investeringar i . Svenska företag investerar i ökad omfattning iutlandet medan utländska investerare är betydligt mer försiktiga i . Denoffentliga konsumtionen kommer att bromsas upp 1991 av en förhållandevis stramfinanspolitik samt ett kommunalt skattestopp. Endast den privata konsumtionenkommer att öka i snabbare takt.Utskottet har därvid utgått från mer realistiska lönekostnadsökningar än vadregeringen gör i sitt alternativ. Utskottet tror inte att ens en prolongeringav avtalen och beslutade avtalshöjningar med anledning avprisutvecklingen kan inrymmas i dessa tal. Därtill har nivåerna på grund avlöneglidning och annat höjts för mycket redan vid ingången av år 1991.Bytesbalansen kommer att försämras med ytterligare närmare 20 miljarderkronor , och det är utskottets bedömning att en ytterligare lika storförsämring kommer att ske . Om den ekonomiska politiken inte ändraskommer svensk ekonomi att gå in i en förhållandevis djup recession med storarbetslöshet och höga räntor. Risken blir uppenbar för devalveringsrykten somkommer att sätta press på den svenska kronan, vilket i sin tur medför attförsvaret av den fasta växelkursen kan kräva stora uppoffringar.Det är utskottets uppfattning att den ekonomiska politiken måste läggas om såatt vitaliteten och växtkraften i svensk ekonomi återskapas. Med en långsiktigpolitik, som inte påtagligt avviker från den i våra konkurrentländer, kaninvesteringar och företagande lockas tillbaka till för att möjliggöraen stabil tillväxt. Det krävs ett långvarigt och mödosamt arbete med betydandestrukturförändringar och uppoffringar för att åter ge en ekonomi ibalans.Den ekonomiska politiken på medellång siktLångtidsutredningen (LU90) syftar till att ge underlag för denekonomiska politiken. LU90 påvisar att ekonomins tillväxt under 1980-taletmöjliggjorts genom devalveringarna 1981 och 1982 samt genom den utdragnainternationella högkonjunkturen. Den utrikeshandelsledda expansionen efterdevalveringarna avbröts emellertid tidigt i uppgångsfasen då industrinskapacitetsutnyttjande slog i taket. Ökningen av antalet offentliganställdafortsatte, som arbetsmarknaden överhettades. Lönekostnadsutvecklingenöversteg den i våra konkurrentländer som produktivitetenavtog. Därmed vändes efterfrågan från utländsk till inhemsk. Kapitalbildningenbörjade ge ett negativt bidrag till tillväxten som konsumtionen ökadestarkt. Resultatet blev en trendmässig försämring av bytesbalansen.Utskottets slutsats av politiken är att devalveringarna 1981 och 1982 heltmisslyckades med att uppnå sitt huvudsyfte, nämligen att varastrukturpåverkande. Detta blev särskilt tydligt efter 1985. Devalveringarna harendast bidragit till att dölja behovet av genomgripande förändringar ochdärigenom bidragit till att förstärka stagnationstendenserna.I LU90 anges att den svenska ekonomin kännetecknas avför hög pris- och lönekostnadsökning,för låg produktivitetsökning ochför lågt sparande.Med nuvarande inriktning av den ekonomiska politiken består dessa problem denärmaste åren. Inflationen väntas vara väsentligt högre än omvärldens,tillväxten och produktivitetsökningen väsentligt lägre och underskottet ibytesbalansen (det totala sparandeunderskottet) väntas öka. Räntan förblir hög.Arbetslösheten väntas öka.Utskottet kan instämma i propositionens inledande problembeskrivning. Ipropositionen utlovas riktlinjer för inflationsbekämpning, reformer inom denoffentliga sektorn och tillväxtpolitik. Utskottet tvingas emellertid konstateraatt trots en i stora stycken korrekt analys drar inte regeringen de naturligaslutsatser som följer av analysen. Flera exempel på detta återges också imotionerna Fi7 (fp) och Fi10 (m).Utskottets slutsats av den analys som görs i långtidsutredningen och dentolkning som görs härav i propositionen är att den ekonomiska politiken måsteläggas om och att det krävs omfattande åtgärder för att åstadkomma enkursändring.Den svenska ekonomin har inte förmått att utvecklas på samma sätt somekonomierna i vår omvärld. För att öka tillväxten och lägga grunden förframtidens välstånd måste den svenska ekonomin ges en ny utvecklingskraft.Utskottet anser i likhet med vad som anförs i motionerna Fi7 (fp), Fi10 (m) ochFi14 (m, fp) att följande sex punkter bör ingå i ett program för att åstadkommabalans i den svenska ekonomin.1. Europapolitiken är central. måste ansöka om medlemskapi EG. Detta bör kunna resultera i att kan vara fullvärdig medlem imitten av 1990-talet.Sverige bör så snabbt som möjligt söka en anslutning till det västeuropeiskavalutasamarbetet. Ett steg är att i likhet med knyta kronan tillEG-valutan ecu.Utskottet är väl medvetet om den snabba utveckling mot en politisk ochmonetär union som EG nu drar upp riktlinjerna för. Det ser utskottet inte somett hinder, utan tvärtom som ytterligare ett argument för att måstesöka medlemskap. måste tillhöra dem som är pådrivande i den europeiskaintegrationen.Utskottet vill i likhet med motionärerna med skärpa slå fast attväxelkursförändringar är uteslutna som medel för att försöka lösa Sverigesstrukturella problem. Ytterligare devalveringar skulle enbart vara ett bevisför att inte förmår genomföra en intern anpassning, och det skullestarkt försvåra medlemskap i . Även skattepolitiken är av största vikt. Den viktigaste uppgiften är attunder kommande år successivt sänka det totala skattetrycket. Om iframtiden skall kunna klara konkurrensen med andra länder kan vi inte haskatter som väsentligt avviker från dessa. Efter den nu beslutade sänkningen avmarginalskatten och återinförandet av det automatiska inflationsskyddetframstår enligt utskottet sänkt mervärdeskatt och sänkta arbetsgivaravgiftersom angelägna åtgärder. Utskottet anser även att den totala nivån påkapitalbeskattningen är för hög, inte minst med tanke på kapitaletsinternationella rörlighet. Särskilt brådskande är därvid att avskaffaförmögenhetsskatten på de mindre och medelstora företagens arbetande kapital.Avdragsrätten vid beskattningen för medlemsavgifter till fackligaorganisationer och arbetsgivarföreningar måste avskaffas. Enligt utskottetskulle framtida löneförhandlingar underlättas om staten avstod från att medskattemedel subventionera uppbyggnaden av fackliga konfliktfonder.Utskottet vill i detta sammanhang instämma i motionärernas tveksamhet i frågaom effekterna av den s.k. arbete. Enligt utskottet typ av "mjuk inkomstpolitik" som regeringen genom kommissionen driver småutsikter att nå ett stabiliseringsavtal. Lönebildningen påverkas främst avsamspelet mellan utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden.Det kommunala skatteuttaget får inte öka.Utskottet delar likaså motionärernas uppfattning att den av regeringen i ensärskild proposition föreslagna höjningen av fastighetsskatten på s.k.kommersiella lokaler måste avvisas.3. De offentliga utgiftsökningarna måste hållas tillbaka och utgifterna påvissa områden minskas. Det är en förutsättning för att det skall vara möjligtatt sänka skattetrycket. Om kostnadsökningar och inflation skall pressas ned,förutsätter det nämligen en stram finanspolitik.En stram finanspolitik krävs också för att avlasta penningpolitiken. Enräntenivå som med flera procentenheter överstiger utlandets räntor ärinflationsdrivande och verkar dessutom hämmande på företagens investeringar.Ett väsentligt inslag i en stram finanspolitik bör enligt utskottet vara attutgifterna för socialförsäkringarna och bostadssubventionerna begränsas. Dettabör ske både genom direkta minskningar i ersättningsnivåer och genom deindirekta minskningar som följer av minskad frånvaro på grund av sjukdom,förtidspension o.d.Inom sjukförsäkringssystemet bör en sänkning av ersättningsnivån, lika föralla, kombineras med en arbetsgivarperiod, dvs. med att arbetsgivarna under ettpar veckor betalar sjuklön till de anställda. med att offentligautgifter på detta sätt överförs till den privata sektorn måstearbetsgivaravgifterna sänkas. Därmed skapas incitament både för den enskildeatt inte stanna hemma i onödan och för arbetsgivare att reducerakorttidsfrånvarons orsaker. Dessutom kan då den omfattande byråkratin iförsäkringssystemet angripas och resurser frigöras för rehabiliteringsinsatser.Som ett räkneexempel vill utskottet nämna att en minskning av det s.k.sjuktalet till den nivå som rådde skulle ge utrymme för ensänkning av momsen med nära tre procentenheter.Även arbetsskadeförsäkringen och reglerna för deltidspensioneringen behöverges förändrad utformning.Arbetslöshetsförsäkringen måste reformeras, bl.a. genom att en större del av"försäkringspremien" erläggs av de enskilda löntagarna. Utskottet finner detockså intressant att pröva en utveckling av arbetslöshetsförsäkringen så attden svarar för en större del av de arbetsmarknadspolitiska insatser som i enlågkonjunktur kan bli nödvändiga.Den lagstadgade semestern bör vara . Det innebär att den utvidgningmed som beslutade om bör återgå sedan alla fått utde dagar de redan har tjänat in.Bostadssubventionerna bidrar till att driva upp byggkostnaderna och måstedärför successivt minskas. Dessutom krävs en genomgripande avreglering avbyggsektorn.Den reducering av transfereringsutgifterna som utskottet ovan förordar börenligt utskottet ge utrymme både för nödvändiga och önskvärda skattesänkningaroch en satsning på investeringar i infrastruktur. har bådeinvesteringar i väl fungerande kommunikationsnät och grundläggande forskningoch utbildning blivit eftersatta. förmåga att hävda sig i deninternationella konkurrensen är beroende av att denna eftersläpning återtas.4. Välfärdspolitiken måste reformeras också i andra avseenden. En av de allraviktigaste uppgifterna är att avreglera den i dagmonopoliserade sociala tjänstesektorn.Utskottet anser att med utgångspunkt i system med gemensam finansiering börpengarna i stor utsträckning följa de val som den enskilde själv träffar.Därmed kombineras marknadens fördelar med det gemensamma ansvarets rättvisa.Detta innebär en valfrihetsrevolution i välfärdspolitiken. Genom att brytaupp de offentliga monopolen skapas helt nya möjligheter såväl för dem somarbetar inom vård, omsorg och utbildning att själva välja mellan olikaalternativa verksamhetsformer och arbetsgivare som för dem som är beroende avdessa tjänster att själva fatta sådana viktiga beslut som berör barnomsorg,sjukvård och skola.Utskottet vill också understryka vad motionärerna anför om att avregleringoch ökad konkurrens leder till bättre utnyttjande av de totala resurserna, dvs.till ökad effektivitet.