bet · GE01SoU2 · 1990-09-13 00:00:00 — Utskottet avstyrkte de då aktuella motionerna med hänvisning tillden pågående beredningen av Förskola--skola-kommitténs betänkande, vilketlades fram i juni 1985.Förskola--skola-kommitténs betänkande har inte lett till något förslag frånregeringen.I betänkandet SoU 1986/87:35 underströk utskottet, då motsvarande motionerbehandlades, att det var viktigt med skolförberedande verksamhet inom daghemoch deltidsgrupper. Utskottet erinrade om att i det pedagogiska programmet förförskolan poängteras bl.a. betydelsen av att ge de äldre barnen stöd för derasläs- och skrivutveckling (programmet s. 32) samt att förskolan skall bidratill att barnen utvecklar grundläggande begrepp om tid, matematik, förståelseav fysikaliska och kemiska orsakssamband m.m. (s. 29).Socialstyrelsen har givit ut -- innehålloch arbetssätt för de äldre förskolebarnen (råd, 1990:4). I skriftenutvecklas och konkretiseras förskolans innehåll och arbetssätt för de äldreförskolebarnen utifrån den inriktning och de principer som anges i detpedagogiska programmet. Ett särskilt avsnitt behandlar övergången till skolan.Socialstyrelsen betonar bl.a. vikten av en pedagogisk kontinuitet, dvs. attdet pedagogiska arbetet i förskolan får en konsekvent uppföljning i lågstadietoch att själva övergången från förskola till lågstadium förbereds ochunderlättas.Utskottet har tidigare understrukit vikten av att skolförberedandeverksamhet bedrivs inom daghem och deltidsgrupper. Den skolförberedandeverksamhetens betydelse i förskolan betonas numera både i det pedagogiskaprogrammet för förskolan och i allmänna råd Lära i förskolan.Enligt utskottets mening finns det därför inget skäl att bifalla motionernaSo603 (m) yrkandena 1--3, So611 (m) yrkande 2 och So615 (s). De nu nämndamotionerna avstyrks därför.Utskottet vidhåller sin inställning att det är angeläget att undvika ensplittring av förskoleverksamheten och avstyrker därför de motionsyrkanden ivilka begärs att skolstyrelsen skall vara huvudman för den skolförberedandeverksamheten på daghemmen (motionerna So603 (m) yrkande 4, So611 (m) yrkande 3och So633 (m) yrkande 2).Motionärerna i motion So603 (m) anser att det rimliga vore att begreppetbarnomsorg användes för daghem, familjedaghem och annan barnomsorgsverksamhet.Benämningen förskola bör enligt motionärerna användas för en skolförberedande,mer strukturerad verksamhet.Vid behandlingen av motsvarande motionsyrkande avstyrkteutskottet yrkandet med hänvisning till tidigare uttalanden i betänkandetSoU 1985/86:30 s. 19--20. Utskottet anförde då att det skulle vara en alltförsnäv begränsning av begreppet förskola om denna benämning reserverades fördeltidsgrupperna. Även i daghem bedrivs en strukturerad pedagogisk verksamhet,påpekade utskottet. Utskottet delade dock motionärernas uppfattning att detibland råder en viss förvirring vid användningen av begreppen barnomsorg,förskoleverksamhet, barnomsorgens förskoleverksamhet osv. Utskottet redovisadevidare en genomgång av innebörden av de olika benämningarna (1988/89:SoU18 s.23, res. m).Utskottet vidhåller även beträffande detta yrkande sitt tidigareställningstagande och avstyrker motion So603 (m) också i denna del (yrkande6).Den pedagogiska inriktningen m.m.MotionernaI motion So619 (c) yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om kvaliteten i barnomsorgen (yrkande5). I motionen framhålls att barnomsorgens pedagogik bör utarbetastillsammans med föräldrarna och så att barnen får kontakt med bl.a. devardagssysslor som förekommer i hem och familj. Det framhålls vidare att detär viktigt att barnen får kunskap om de etiska grunder som vårt samhälle vilarpå och bakgrunden till de traditioner som finns i vårt samhälle. Slutligenunderstryks att förskolebarnen för sin utveckling i hög grad är beroende avstabila vuxenrelationer.I motion So631 (mp) begärs ett tillkännagivande om vad som i motionenanförs om föräldramedverkan i barnomsorgen (yrkande 3). Motionärerna anseratt föräldramedverkan i den kommunala barnomsorgen aktivt skall uppmuntras ochpå sikt ställas som krav för att erhålla en plats. En sådan medverkan är brabåde för barnen, föräldrarna och personalen, och den innebär ettresurstillskott som gör att behovet av statsbidrag till barnomsorgen sannoliktkan minska något. (Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Sf345. )I motion 1989/90:So635 av () yrkas att begäratt regeringen låter företa en översyn av barnomsorgens pedagogiska innehålloch därvid särskilt belyser behovet av intellektuell stimulans, normgivningoch rätten till tystnad. Barn är olika och en del behöver ibland få vara försig själva och ha "rätt till sin egen tystnad". Det finns behov av en översyndär normgivning, etik och moral liksom barns intellektuella stimulansåterfinns i barnomsorgens pedagogiska program, anför motionären.Efter uppdrag från regeringen utformade ettpedagogiskt program för förskolan (Allmänna råd 1983:3). harsom ovan nämnts utgivit ett kompletterande material till detpedagogiska programmet för förskolan för de äldre förskolebarnen (råd1990:4). kom ett pedagogiskt program för fritidshem (1988:7).Socialstyrelsen har vidare utarbetat Allmänna råd för familjedaghemmen,1988:4.När ett yrkande med samma innehåll som det nu aktuella i motion So619 (c)behandlades i utskottet hänvisades till att det i det pedagogiskaprogrammet för förskolan sägs följande om föräldrarnas roll.Föräldrarna kan ge bidrag till planeringen genom sin kunskap om de egnabarnen och om närmiljön. Föräldrarna ska också ha möjligheter att gesynpunkter på den övergripande planeringen, på hur verksamheten genomförs ochutvärderas. För att bedöma verksamhetens mer konkreta och realistiska mål,dess innehåll och metoder krävs goda kunskaper om barn, hur barn lär ochutvecklas och hur en pedagogisk verksamhet utformas. Denna kunskap harpersonalen. Föräldrarnas roll blir att komplettera med synpunkter påverksamheten utifrån sina perspektiv. Föräldrarnas möjligheter att gesynpunkter underlättas genom att de deltar i verksamheten när så är möjligt.De som ingår i föräldraförsäkringen är här till godhjälp. Personalen bör på alla sätt uppmuntra och underlätta föräldrarnasdeltagande i verksamheten.Föräldrarna bör erbjudas möjlighet att ge synpunkter i organiserade och avdem själva väl kända former så att alla föräldrar kan framföra sina åsikter.I avsnittet Närsamhälle, vardagsliv och övriga samhällsfrågor (programmet s.38) framhålls bl.a. följande. Genom att barnen själva deltar i vardagssyssloroch skötsel av gemensamma ting i förskolan fyller de en egen uppgift och tareget ansvar. Genom att barnen mer och mer får del i vardagslivets praktiskagöromål får de grundläggande kunskap om städning, disk, klädvård, matlagning,förvaring, enkla reparationer m.m. I programmet understryks också att barnensbehov av ro och avskildhet måste uppmärksammas (s. 47).Utskottet (1988/89:SoU18 s. 25) fann att de krav som framställdes i motionenväl överensstämde med förskolans pedagogiska program och avstyrkte motionenmed hänvisning härtill.Utskottet vidhåller sin inställning och avstyrker således motion So619 (c)yrkande 5.Även de krav på föräldramedverkan i barnomsorgen som framställs i motionSo631 (mp) stämmer väl med vad som i det pedagogiska programmet sägs om attuppmuntra föräldrars deltagande i verksamheten. Utskottet avstyrker därförockså motion So631 (mp) yrkande 3.En motion (m) om rätten till tystnad m.m. samt om förändring av detpedagogiska programmet avstyrktes i betänkande 1988/89:SoU18 (s. 24).Utskottet anser inte heller nu att någon åtgärd av är motiveradmed anledning av den nu aktuella motionen i samma ämne. Motion So635 (m)avstyrks därför.Tillgången på barnomsorgspersonal m.m.I motion 1989/90:So326 av m.fl. (c) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vårdkriseni storstäderna (yrkande 2). Den sociala servicen i storstäderna riskeraratt bryta samman, anför motionärerna. I sammanhanget hänvisar de tillpersonalomsättningen inom bl.a. barnomsorgen, sjukvården och . (Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Bo250. )I motion 1989/90:So619 av m.fl. (c) hemställs omtillkännagivanden om rekrytering av personal till barnomsorgen (yrkande6), om familjedaghemmens arbetssituation (yrkande 7) och omnödvändigheten av att behovet av personal i barnomsorgen tillgodoses(yrkande 8). Det är enligt motionärerna inte acceptabelt att daghemtvingas stänga på grund av personalbrist och att personalomsättningen är såstor att barnen inte har någon känd vuxen att ty sig till . Det ärockså viktigt att uppmärksamma familjedaghemmens arbetssituation.Personalsituationen får inte vara sådan att kvalitetsfrågorna kommer ibakgrunden, anförs det.I motion 1989/90:So644 av m.fl. (fp) yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om personaleninom barnomsorgen (yrkande 4). Det är svårt att rekrytera personal tillbarnomsorgen och det är svårt att behålla den, påpekar motionärerna.Personalrekryteringen resulterar ofta i att de olika enheterna inombarnomsorgen tar personal från varandra. Orsakerna till personalbristen ärbl.a. små möjligheter till vidareutbildning och fortbildning, för litet ansvarför och delaktighet i verksamheten, för små resurser och för låg status.Dessutom leder personalbristen, enligt motionärerna, till en hårdarbetsbelastning, vilket i sin tur leder till att ännu fler slutar.Åtgärder har vidtagits, såväl i kommunerna som centralt, för att minska denstora personalomsättningen och underlätta rekryteringen. Här kan nämnas attsocialstyrelsen redovisat rapporten slutar personalen inombarnomsorgen (redovisar 1988:9). har där gjorten sammanställning av olika rapporter i ämnet och försökt reda ut orsaker ochverkningar. Enligt rapporten går det inte att ange en enkel orsak till attpersonal slutar. I stället är det sannolikt många orsaker som samverkar ochuppträder i olika kombinationer.Prognosen visar att det t.o.m. behövs ett tillskott av ca19 000 årsarbetare.Socialstyrelsen har även vidtagit åtgärder för att stimulera forskningen påområdet och förbättra statistiken över personalomsättningen.Rekryteringskampanjer med medverkan av , ,, och berörda fackliga organisationer hargenomförts för att förbättra personalrekryteringen till barnomsorgen.De överläggningar kring utbyggnaden av barnomsorgen m.m. som förs mellanregeringen och omfattar ävenpersonalrekryteringsfrågan.Våren 1989 konstaterade utskottet att problemen med personalförsörjningeninom barnomsorgen engagerade såväl kommunala instanser som centrala statligaorgan. Frågan berörde också i hög grad arbetsmarknadens parter. Mot bakgrundav den uppmärksamhet som ägnades frågan ansåg utskottet det obehövligt med ettriksdagsinitiativ i saken och avstyrkte en då aktuell motion om ettåtgärdsprogram för rekrytering av personal till barnomsorgen (1988/89:SoU18 s.26, res. c).I årets budgetproposition har föreslagits en utökning av antaletnybörjarplatser på förskollärarlinjen från 3 276 till 3 426 (prop.1989/90:100 bil. 10, p. D 8). I propositionen uppges att rekryteringen tillutbildningen är fortsatt god. Samtliga utbildningsorter utom harbetydligt fler sökande än utbildningsplatser.Riksdagen har fastställt regeringens förslag till planeringsramar förförskollärarutbildningen (UbU 22, rskr. 233).Den ovan nämnda aktionsgruppen för barnomsorgen har även lagt fram förslagtill olika åtgärder för att förbättra personalsituationen inom barnomsorgen.Sammanfattningsvis föreslår aktionsgruppen att regeringen övervägeratt möjligheten till riktade barnskötarutbildningar mot nyamålgrupper prövas,att antagningen till förskollärarlinjen ökas både vad avser 100- och50-poängsutbildningar,att antalet utbildningsplatser ökas även på fritidspedagoglinjen,att 50-poängsutbildningarna görs mer flexibla i förhållande till kommunalabehov,att extrainsatser vidtas bl.a. i form av profileringarav utbildningen för att öka rekryteringen till förskollärarlinjen iStockholm,att ett ökat antal 10-poängskurser med olika inriktning införs förförskollärare ochatt vidareutbildningsmöjligheterna förbättras för all barnomsorgspersonal.Aktionsgruppens förslag bereds nu inom . Utskottet ansermot bakgrund härav att inte nu bör ta något initiativ vad gällerpersonalförsörjningen inom barnomsorgen och avstyrker därför motionerna So326(c) yrkande 2 och So619 (c) yrkandena 6--8.I aktionsgruppens rapport påpekas också att möjligheten till fortbildningför personalen är av särskild betydelse för barnomsorgens kvalitetsmässigautveckling. Fortbildning och andra personalutvecklande åtgärder är ocksåmycket viktiga åtgärder för att få personalen att stanna i yrket.Aktionsgruppen anser att personalutvecklingsåtgärder måste prioriteras ochföreslår kommunerna att överväga att fortsätta och fördjupa satsningen påfortbildning och andra personalutvecklande åtgärder för att möta olikagruppers behov.Sedan år 1988 har särskilda medel för fortbildning avsatts i statsbidraget.Våren 1989 hemställde hos regeringen om en uppföljning avkommunernas användning av de särskilda fortbildningsmedlen som avdelats inomstatsbidragets ram. Utskottet hade bl.a. påpekat att en ökad satsning påfortbildning var angelägen för att minska den omfattande personalomsättningeninom barnomsorgen (1988/89:SoU18, rskr. Frågan bereds isocialdepartementet i samverkan med . Regeringen beviljat för att genomenkäter och riktade konferenser belysa de hittillsvarandefortbildningsinsatserna i kommunerna. Arbetet kommer att pågå under år 1990.Med hänvisning till den här lämnade redovisningen avstyrker utskottet ocksåmotion So644 (fp) yrkande 4, som tar upp bl.a. fortbildningens betydelse föratt minska personalomsättningen inom barnomsorgen.En enhetlig utbildning för barnomsorgspersonalenI motion So626 (vpk) hemställs om tillkännagivanden om allmän behörighetför en enhetlig yrkeskår (yrkande 10) och om vidareutbildning avbarnskötare och outbildad personal med bibehållen lön (yrkande 11).Socialstyrelsen har enligt motionärerna slagit fast att den viktigastekvalitetsfaktorn är personalen och deras utbildning samt att det bör vara enlångsiktig strävan att uppnå en enhetlig yrkeskår. Motionärerna anser att enallmän behörighet och en enhetlig yrkeskår är viktiga krav samt attbarnskötare och obehörig personal skall erbjudas vidareutbildning tillförskollärare eller fritidspedagoger med lön under utbildningstiden.Dessa förslag har tidigare vid ett flertal tillfällen behandlats ochavstyrkts av utskottet, senast i betänkandet 1988/89:SoU18 s. 26.När det gäller regler för allmän behörighet för personal utan formellbehörighet att med bevarad lön erhålla sådan behörighet har utskottet tidigareavstyrkt sådana yrkanden med hänvisning till att det skulle strida motkommunernas frihet att ordna barnomsorgen om skulle fatta beslut omsärskilda behörighetsregler eller om att viss andel av personalen skulle hagenomgått visst slag av utbildning (se bl.a. SoU 1983/84:18 s. 20).I 1989 års budgetproposition (bil. 10 s. 219) anförde dåvarande statsrådetBodström att utbildningsplanerna för förskollärar- ochfritidspedagogutbildningarna borde revideras inom nuvarande ramar medbeaktande av pedagogiska program för barnomsorgen.Utbildningsutskottet avvek inte från detta ställningstagande(1988/89:UbU22).UHÄ har påbörjat ett arbete med att revidera de nuvarandeutbildningsplanerna för fritidspedagog- och förskollärarutbildningarna.Arbetet beräknas vara klart . De nya utbildningsplanernaavses gälla fr.o.m. /92.Genom ett beslut av (prop. 1988/89:150 bil. 7, UbU32,rskr. 330) anvisades 5 milj.kr. till UHÄ för att ordna kurser som vänder sigtill tidigare utbildade förskollärare. Regeringen har genom beslut den 7december 1989 medgett att medel för obesatta platser på dessa kurser fåromfördelas till 50-poängsutbildning, dvs. för sökande med barnskötarutbildningoch yrkesverksamhet inom förskoleverksamhet. I åretsbudgetproposition föreslogs att antalet nybörjarplatser i 50-poängsutbildningskulle ökas med 120. har godkänt förslaget (1989/90:UbU22, rskr.233).Här kan också nämnas att aktionsgruppen för barnomsorg (se ovan) föreslagitkommunerna att överväga att genomföra en stegvis personalutbildning, främst ikommuner med en hög andel outbildad personal.Utskottet anser inte att det inträffat något som bör föranleda en ändradbedömning från utskottets sida i frågan om särskilda behörighetsregler förbarnomsorgspersonalen. Utskottet avstyrker motion So626 (vpk) yrkandena 10 och11.I motion 1989/90:So630 av och () yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av en kompletterande personalgrupp inom barnomsorg och grundskola,nämligen danspedagogerna. Inom den psykologiska forskningen ägnas allt störreintresse åt barnens motoriska färdigheter och rörelsebehov samt kopplingenmellan den sensomotoriska utvecklingen och den intellektuella, emotionella ochsociala utvecklingen, uppges det i motionen. Ju bättre ett barn kankontrollera sina rörelser, desto bättre kan det också koncentrera sig påutförandet av teoretiska uppgifter. Antalet barn med lässvårigheter har ökatoroväckande i skolorna , och en bidragande orsak till detta kanenligt motionärerna vara förskolebarnens bristande sensomotoriska färdigheter.För verksamheten vid förskolorna och för barnens utveckling kandanspedagogerna utgöra ett viktigt komplement till de personalkategorier somnu finns, nämligen förskollärarna och barnvårdarna.Socialstyrelsens pedagogiska program för förskolan tar upp rytmik, dans- ochrörelselekar (s. 34 f.). Även i Lära i förskolan, socialstyrelsenskompletterande material för de äldre förskolebarnen, betonas vikten avmotorisk träning i form av exempelvis dans och rytmik (s. 109 f.).Vid behandlingen av ett motsvarande yrkande förklarade utskottetsig dela motionärens uppfattning att dans och rytmik var viktiga inslag ibarnomsorgsverksamheten. Utskottet ville dock inte förorda ettriksdagsinitiativ i syfte att mer systematiskt knyta danspedagoger tillförskolan och avstyrkte därför motionen (betänkande 1988/89:SoU18, s. 26).Utskottet vidhåller sin inställning i frågan och avstyrker därför motionSo630 (m).Kvalitetsnormer m.m.I motion So626 (vpk) yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om att rekommendationer ombarngruppers storlek skall upptas som norm (yrkande 3). Socialstyrelsensrekommendationer bör lyftas fram och gälla som miniminormer för att undvikaframtida missförhållanden och kvalitetsförsämringar i barnomsorgen, framhållsdet i motionen.I proposition 1984/85:209 om förskola för alla barn underströks att det ärkommunen som beslutar i frågor av organisatorisk art, t.ex. när det gällerbarngruppernas storlek, personaldimensionering, lokalutformning m.m. Ipropositionen framhölls dock att även fortsättningsvisnoggrant bör följa utvecklingen i kommunerna i dessa frågor (s. 17). Riksdagendelade propositionens bedömning (SoU 1985/86:5 s. 9, rskr. 27).Utskottet har behandlat yrkanden om bindandenormer beträffande barngruppernas storlek, i betänkandet1988/89:SoU18 s. 16 (res. vpk).Vid frågans tidigare behandling har utskottet hänvisat till att kommunernavad gäller barnomsorgsverksamheten inte bör bindas av detaljerade föreskriftersom fastslagits av statsmakterna. Utskottet har även erinrat om att dettainnebar att ett stort ansvar läggs på kommunerna då det gäller kvalitetskravenpå barnomsorgen och om att borttagande av vissa statliga regler inte får ledatill en kvalitativ utarmning av förskolan.Utskottet står fast vid sin bedömning och avstyrker motion So626 (vpk)yrkande 3.I motion So644 (fp) yrkas att hos regeringen begär en översynav de kostnadsfördyrande normer som förhindrar utbyggnaden av barnomsorgen(yrkande 3). Om kommunerna skall få fram de resurser som krävs för attklara det uppsatta målet vad gäller utbyggnaden, måste verksamheten blieffektivare, anser motionärerna. Den regelflora som påverkar barnomsorgenrymmer flera onödiga hinder som fördyrar barnomsorgen. Dessa hinder utgörsenligt motionärerna bl.a. av byggnormer samt arbetsmiljö- ochlivsmedelslagstiftning.En arbetsgrupp i ser över regler ochadministrativa hinder för barnomsorgens utbyggnad på bl.a. arbetsmiljö- ochlivsmedelslagstiftningens områden.Aktionsgruppen för barnomsorg har enligt sina direktiv prövat bl.a. insatserför att ta bort administrativa, tekniska eller organisatoriska hinder ikommunerna i syfte att påskynda utbyggnaden av framför allt heldagsomsorgen ide kommuner som har uppenbara svårigheter med utbyggnadstakten.I sin framlagda rapport har aktionsgruppen bl.a. föreslagit en störreflexibilitet inom barnomsorgen vad gäller öppettider, gruppstorlekar ochlokalanvändning. Gruppens förslag bereds nu vidare inom regeringskansliet.Utskottet konstaterar att det i syfte att underlätta utbyggnaden redan pågåröversyner av de regler och normer som styr barnomsorgen.Utskottet anser att motion So644 (fp) därmed är tillgodosedd och avstyrkerdärför motionen såvitt nu är i fråga (yrkande 3).Information om arbetsplatsförlagda daghemI motion 1989/90:So632 av () yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att stimuleraarbetsplatsförlagda daghem. "Arbetsplatsdaghem" ökar valfriheten förföräldrarna, anförs det i motionen. Ett aktivt intresse från arbetsgivarnassida för denna barnomsorg ökar också chanserna att nå målet om fullbehovstäckning 1991. Statsmakterna bör därför uppmuntra tillkomsten av sådanadaghem, anser motionärerna och påpekar att detta kan ske genom attsocialstyrelsen utger en särskild information om detta alternativ. (Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Fi515. )Arbetsplatsdaghem, som också kallas "företagsdagis", får statsbidrag tillverksamheten om de drivs i form av föräldrakooperativ.I årets budgetproposition, 1989/90:100 bil. 7, uppges att regeringen nyligenhar uppdragit åt att utarbeta ett särskiltinformationsmaterial om vilka regler och villkor som gäller när man startaralternativ barnomsorg (s. 115).Utskottet anser att något initiativ av i frågan därmed inte ärerforderligt. Motion So632 (fp) avstyrks därför.Ändring av socialtjänstlagenI motion So633 (m) yrkas att hos regeringen begär skyndsamtförslag till sådan ändring av socialtjänstlagen att där klart framgår att vårdav egna barn skall betraktas som jämbördigt med motsvarande förvärvsarbete(yrkande 1). Erfarenheten av socialtjänstlagen är enligt motionärerna attsocialbidrag förvägras familjer där en förälder frivilligt tar hand om barnen.Motionärerna anför att socialbidrag alltid är en nödlösning, men när behovdärav trots allt uppstår bör egen vård av barn jämställas med motsvarandeförvärvsarbete.Motioner om rätt till socialbidrag vid vård av egna barn har behandlats vidflera tidigare tillfällen och avstyrkts, (1988/89:SoU17 s. I ett tidigare betänkande, SoU 1986/87:34 s. 8 f., hänvisadeutskottet till uttalanden som gjordes av i samband medsocialtjänstlagens tillkomst, till innehållet i allmänna rådpå området samt slutligen till innehållet i en dom av regeringsrätten,i vilken domstolen avslog en begäran om bistånd i form av socialbidrag i detfall plats hade anvisats inom kommunens barnomsorg och modern därför hadevarit oförhindrad att söka arbete. Vid /85 gjorde utskottet isammanhanget följande uttalande (SoU 18 s. 9).Utskottet konstaterar för sin del att enhälliga uttalanden isamband med socialtjänstlagens tillkomst utgår från synen att den som självkan försörja sig genom eget arbete inte bör ha rätt till socialbidrag.Utskottet anser detta vara en naturlig utgångspunkt även för bedömningen avsådana fall som motionärerna tar upp. Den som inte har ett arbete bör såledesi vart fall stå till arbetsmarknadens förfogande. Utskottet konstaterar attregeringsrättens prejudicerande avgörande går i samma riktning.