bet · GE01NU9 · 1990-11-22 00:00:00 — Enligt statsrådets uppfattning kommer detta attunderlätta tillkomsten av gemensamma regler på en hög skyddsnivåsenare under 1990-talet.I det föregående (s.10) har också lämnats en redogörelse förden debatt som fördes i medanledning av en interpellation (1990/91:4) om och EG.I betänkandet (Ds 1990:76) artikel 30, OmEG-rättens s.k. Cassis de Dijon-princip redovisas en studierörande handelshinder i . Artikel 30 ger uttryck förEGs grundläggande princip att varor skall kunna cirkulera fritti EG; sålunda är kvantitativa importrestriktioner och åtgärdermed motsvarande verkan förbjudna. I artikel 36 medges dockundantag för åtgärder som är motiverade av hänsyn till bl.a.skydd för hälsa och säkerhet. Genom Cassis de Dijon-principen,uppkallad efter ett rättsfall i , erkändes att detkan finnas motiv för även andra hänsyn än dem som anges iartikel 36. Exempel på sådana ytterligare undantag är, såsom detsägs i domen, konsumentskydd och skydd för miljö ocharbetsmiljö. (I betänkandet hävdas att Cassis de Dijon-principeninte sällan blandas ihop med huvudregeln om fri varucirkulationi artikel 30.) Genom att sålunda peka ut ett antal viktigagrupper av undantag från det annars strängt tillämpade förbudeti artikel 30 gjorde domstolen det möjligt för medlemsländernaatt utan konflikt med upprätthålla sådana i och försig handelshindrande regleringar som behövs för att tillgodoseangelägna nationella intressen.I utredningen framhålls domstolens uppgift att göra enavvägning mellan nationella intressen och gemenskapsintresset avfriaste möjliga varucirkulation. Utredningen har funnit attRomfördraget inte hindrar enskilda nationer att lösa viktigaregleringsproblem. En förutsättning är dock att det gemensammaintresset av så öppna ekonomiska gränser som möjligtrespekteras. I fråga om ett tilltänkt har utredningensuppgift varit att undersöka förutsättningarna för att principenom fria varurörelser -- liknande EG-rättens -- skall kunnainföras i svensk rätt. Sammanfattningsvis sägs att man inte harfunnit några konstitutionella hinder eller annars någrasvårigheter för en effektiv svensk anpassning till vad somgäller inom EG på varuområdet.Utskottet finner att EG vad gäller handeln med varor iväsentliga avseenden beaktar frågan om hänsyn till miljö, hälsaoch säkerhet i förhandlingarna om ett . Utskottet intarhärvidlag samma ståndpunkt som tidigare i sitt yttrande tillutrikesutskottet. Något uttalande av till regeringen idenna sak synes inte vara påkallat. Även vad gäller hänvisas till vad näringsutskottet har anförti ämnet. Av det nu sagda följer att utskottet avstyrkermotionerna 1989/90:N312 (vpk) och 1989/90:N265 (mp), den senarei nu behandlad del.Skydd för miljön m.m. i andra länderExport från SverigeKärnteknisk utrustning m.m.Förbud mot export av kärnteknisk utrustning m.m. krävs i tremotioner.Lagstiftningen på kärnenergiområdet måste innehålla strängakrav för alla led i kärnbränslecykeln men också regleraverksamheter som mer är en konsekvens av att kärnkraft utnyttjasför energiproduktion, hävdas det i motion 1989/90:N479 (c).Vidare måste lagstiftningen överensstämma med innebörden iresultatet av folkomröstningen och beslut medanledning av detta. Motionärerna anser därför att export avkärnkraftsreaktorer och reaktorkomponenter samt annankärnteknisk utrustning och teknologi skall förbjudas; de menaratt en ändring av lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet ilinje härmed vore en ändamålsenlig åtgärd.I motion 1989/90:N478 (vpk) utpekas särskiltkärnkraftsteknologi och radioaktivt bränsle som områden, vilkaskulle omfattas av ett exportförbud.Enligt vad som sägs i motion 1989/90:N317 (vpk, mp) borde enlogisk följd av svenska folkets ställningstagande ikärnkraftsfrågan vara att export av kärntekniskutrustning upphör. Det som inte passar i skall inteheller exporteras till andra länder, säger motionärerna.En motion (vpk, mp) om krav på förbud mot export avkärnteknisk utrustning m.m. avstyrktes av utskottet,som konstaterade att liknande förslag hade behandlats avriksdagen vid ett flertal tillfällen och därvid tillbakavisats.Något skäl för ändrat ställningstagande fanns inte, ansågutskottet (1989/90:NU8). Reservationer avgavs (c; vpk, mp).Riksdagen följde utskottet.Nyligen behandlade näringsutskottet i ett yttrande tillutrikesutskottet (1990/91:NU1y) två motioner (mp) med syfte attförhandlingarna med EG inte skall mynna ut i handel medkärnteknik. hänvisade till ettställningstagande i ämnet (1988/89:NU4y). Någotuttalande på grundval av de nu berörda motionsyrkandena var intemotiverat, ansåg utskottet. Avvikande mening anmäldes (mp).Inom pågår förhandlingar om förbud mot export av farligavaror. Formellt är dessa förhandlingar emellertid inte inordnadei den pågående s.k. Uruguay-rundan. De produktområden som skulleavses med sådana bestämmelser är avfall, läkemedel ochkemikalier, möjligen också konsumentprodukter. En svensklagstiftning om förbud mot export av farliga varor bereds förnärvarande inom ().Betänkandet (SOU 1988:56) Export av farliga varor ligger tillgrund för beredningsarbetet. Utgångspunkten för de övervägandensom redovisas i betänkandet har varit att det är etisktoförsvarligt att till andra länder exportera produkter som avhänsyn till risken för allvarlig skada på person eller i miljöninte får användas här i landet. Avsteg skulle dock kunna varamotiverade t.ex. när mottagarlandet gör andra riskvärderingar änvad som görs här i landet. I betänkandet föreslås regleringbeträffande kemikalier, läkemedel, livsmedel ochkonsumentprodukter. En proposition är att vänta våren 1991.Utskottet finner inte att det genom motionerna ellerannorledes har kommit fram något som motiverar att det ändrarståndpunkt i frågan om export av kärnteknisk utrustning etc.Därför avstyrker utskottet motionerna 1989/90:N317 (vpk, mp),1989/90:N478 (vpk) och 1989/90:N479 (c), de båda senare i häraktuell del.AlkoholdryckerDe motioner som behandlas i detta avsnitt har alla till syfteatt restriktiv svensk alkoholpolitik skall tillämpas även videxport till andra länder. Man anvisar emellertid delvis olikavägar för att målet skall nås.I motion 1989/90:N354 (mp) krävs ett förbud mot export avsvensk vodka m.m. med motivering att det statligamonopolföretaget genom sin aggressivamarknadsföring utomlands av Absolut Vodka rycker undan Sverigesmöjligheter att inför EG hävda att den svenska alkoholpolitikenstyrs av annat än snöd statsnytta.Utskottet avstyrkte (1989/90:NU13) tremotionsyrkanden (fp; mp) som syftade till en begränsning avdåvarande AB Vin & Spritcentralens export. Reservationer förelåg(fp, c; mp). Utskottet uttalade som sin uppfattning att ensidigahandelspolitiska åtgärder skulle vara en olämplig metod omSverige ville bidra till att hålla tillbaka alkoholbruket iandra länder. I stället förordades insatser i internationellasammanhang, bl.a. inom ().Riksdagen gick på utskottets linje. I det nu berördabetänkandet om export m.m. av alkoholdrycker och tobaksvarorlämnas en utförlig redovisning av gällande rätt m.m. I dettaåterges vidare ett remissyttrande från AB Vin & Spritcentralen.Utskottet står kvar vid den ståndpunkt när det gäller kravetpå ett exportförbud som intogs då frågan behandlades förragången. Med det anförda avstyrks motion 1989/90:N354 (mp).I motion 1990/91:N8 (fp) ifrågasätts allmänt de etiskaprinciperna för marknadsföringen utomlands av svenskaalkoholdrycker. Motionären tar också särskilt upp denmarknadsföring som riktas mot och EG. Av regeringensskrivelse /91:20 med redogörelse för de statligaföretagen framgår att den snabba ökningen av vodkaexporten harfortsatt, framhåller hon. Marknadsföringen utomlands sker medreklammetoder som inte är tillåtna i . Trots kritik moten hänsynslös marknadsföring i har Vin & Sprit ABstartat en ny framgångsrik marknadsföring i m.fl.länder av detta slag. Det svenska alkoholmonopolet tillkom avhälsopolitiska skäl och måste försvaras i samband medförhandlingarna med EG. Så länge vi tillämpar olika regler vidförsäljning utomlands och i torde det dock vara svårtatt övertyga EG om det berättigade i att tackar nej tillatt ta emot en del av vinöverskott. I motion1989/90:N349 (fp) framförs synpunkter som sammanfaller med denyss refererade. I denna begärs med samma motivering som i nämnda motionen ett uttalande av ommarknadsföringen utomlands av svensk vodka.Den reklam som i utlandet har gjorts för svensktillverkadalkohol vittnar om dubbelmoral från svenska statens sida, heterdet i motion 1989/90:N269 (c). Motionären hänvisar till attSverige har accepterat WHOs mål om en minskning avalkoholkonsumtionen och han anser attSverige måste förutsättas agera i enlighet härmed iinternationella sammanhang.I anslutning till den behandling av motioner om exportförbudför alkoholdrycker som har nämnts i det föregående(s.22) avstyrkte utskottet ett yrkande (fp) med krav påriksdagsuttalande om vikten av att Vin & Spritcentralen ochSvenska följde de av antagna riktlinjernaför alkohol- och tobakspolitiken. I dessa innefattades ocksåmarknadsföringen. tillstyrktes ett yrkande (fp) av merövergripande karaktär; regeringen borde uppmanas sörja för attSverige inom WHO söker få till stånd etiska riktlinjer förmarknadsföring av alkohol. beslöt i enlighet medutskottets hemställan.Enligt uppgift från är delar av den statistikom svensk export av alkohol som åberopas missvisande. I någrafall, t.ex. vad gäller exporten till , sker även s.k.reexport av alkohol som har förts in genom skeppshandlare.Vidare hävdar bolaget att försäljningen av framför allt vodkaavser områden med starka inslag av turism, t.ex. den karibiskaö-världen, och därtill att produkterna åsätts en så hög prisnivåatt det torde vara uteslutet att den utprägladelokalbefolkningen köper svensk vodka.Utskottet delar inte uppfattningen att svenska företag isamband med sin export eller utlandsförsäljning bör tillämpaandra lagar eller principer än dem som gäller i det berördalandet. Utskottet erinrar om de avsevärda skärpningar avmarknadsföringen för alkohol som är under övervägande bl.a. iolika europeiska länder liksom om det program som harbeslutats inom WHO när det gäller alkohol. Av det sagda följeratt utskottet inte ställer sig bakom kraven i motionerna1990/91:N8 (fp), 1989/90:N349 (fp) och 1989/90:N269 (c). Dessamotioner avstyrks alltså.En översyn av alkoholexport begärs i motion1989/90:N268 (fp). Enligt motionärernas uppfattning äventyrasdet internationellt sett goda rykte som har för sinhälso-, sjuk- och socialvård, inte minst när det gäller insatserför minskat bruk av tobak och alkohol, genom exportsatsningarnapå dessa varor. Den svenska statens dubbelmoral, anför de, blirän tydligare mot bakgrund av åtagandet gentemot WHO att såvälalkohol- som tobakskonsumtionen skall minskas till år2000.Utskottet har i det föregående redovisat sin syn på svenskaföretags ansvar för utländska konsumenter. främjar deberörda skyddsintressena bäst genom att i olika internationellasammanhang verka för gemensamma riktlinjer för försäljning ochmarknadsföring av alkoholdrycker. Utskottet erinrar om Sverigesinitiativ inom WHO i detta avseende. Av det nu sagda följer attutskottet inte heller finner någon översyn av export avalkoholdrycker erforderlig. Motion 1989/90:N268 (fp) avstyrkssåledes.TobaksvarorEn översyn av export m.m. av tobaksvaror begärs imotion 1989/90:N268 (fp). Om menar allvar med sittengagemang i WHO bör inte det statsägda Svenska Tobaks ABtillåtas att okontrollerat expandera internationellt, heter deti motionen.Våren 1989 avstyrkte utskottet två motionsyrkanden om SvenskaTobak ABs (numera ) utlandsverksamhet.Utskottet ansåg att denna verksamhet -- liksom dittills -- bordefå bedrivas på företagets eget ansvar, i varje land efter därföreskrivna riktlinjer (1988/89:NU13 s.12 f.). Riksdagenanslöt sig till vad utskottet hade uttalat. En reservationförelåg (fp, c, vpk, mp).I behandlades hithörande frågor även . Enmotion (mp) med krav på avyttrande av de utländskaenheterna inom (1989/90:NU35 s.21)avstyrktes av utskottet, som också starkt ifrågasatte om ensådan åtgärd skulle vara ägnad att främja en minskning avtobaksbruket utomlands. Motionen följdes upp i en reservation(mp).Som svar på en fråga (1989/90:90) i avBarbro () om etiska riktlinjer för marknadsföringav alkohol och tobak svarade socialminister . (RD 1989/90:11 s.106) att regeringen i enlighet medriksdagens önskemål hade instruerat delegation vid WHOatt i detta forum ta upp frågan om sådana internationellariktlinjer. Han redogjorde för det motstånd mot att WHO skulleengagera sig i frågor som berör internationell handel som detsvenska initiativet mötte. Frågeställaren kunde, sadestatsrådet, vara förvissad om att regeringen även ifortsättningen skulle bevaka frågan.Som svar på en fråga (1989/90:657) av sammafrågeställare lämnade socialminister upplysningarom det fortsatta arbetet inom WHO med etiska riktlinjer förmarknadsföring av alkohol och tobak (RD 1989/90:130 s.53).Därvid nämnde hon att en resolution -- på förslag av bl.a.Sverige -- om "tobak eller hälsa" hade antagits enhälligt av WHOi . Innebörden var att länderna i sin tobakskontrollskall överväga skärpta restriktioner och gemensamma åtgärder isyfte att all direkt och indirekt annonsering, annanmarknadsföring samt sponsring skall upphöra. Hon redogjorde ävenför andra inom WHO planerade åtgärder som syftar till enminskning av tobakskonsumtionen.Betänkandet (SOU 1990:29) Tobakslag, som presenterades våren1990, innehåller en rad förslag till åtgärder för minskattobaksbruk, däribland förbud mot tobaksreklam och reglering avhandeln med tobaksvaror. En proposition har aviserats till våren1991.I ett flertal europeiska länder har långtgående restriktioneri fråga om tobaksprodukter införts eller förbereds sådanaåtgärder. Enligt vad som anges i det nyssnämnda betänkandetråder totalförbud mot tobaksreklam i ett tjugotal länder,däribland och . I övervägs förnärvarande ett sådant förbud. Vidare har ochBelgien beslutat om förbud i fråga om försäljning och import avrökfri tobak.Utskottet finner inte att några omständigheter har förts framsom motiverar ett ändrat ställningstagande i frågan om SwedishTobacco Group ABs export eller utlandsförsäljning. Utskotteterinrar om arbetet inom WHO och EG på att minskatobakskonsumtionen liksom strävandena i denna riktning pånationell nivå. Skärpning på de utländska marknaderna avreglerna för försäljning och marknadsföring av tobaksvarorträffar sålunda också det svenska bolaget. Någon utredning avdet slag som påyrkas i motionen synes därför inte befogad.Utskottet avstyrker med det sagda motion 1989/90:N268 (fp) i nubehandlad del.Import till SverigeAllmänt om miljö- och socialklausulerFrån mer generella utgångspunkter berörs i ett par motionerfrågan om import av varor som har producerats under socialteller hälsomässigt oacceptabla förhållanden eller produkter sommedför skada på miljön i det producerande landet. Det rör sig omvad man ibland kallar ekologisk eller social dumpning. Allmännautgångspunkter beträffande en s.k. miljöklausul m.m. iinternationella handelsavtal finns berörda i det föregående(s.18).I motion 1989/90:N311 (c) föreslås att omfattningen av importav varor som producerats under icke acceptabla förhållandenskall kartläggas. Motionärerna önskar också att regeringen skalllägga fram förslag till sådana åtgärder som kan vara motiveradetill följd av den genomförda kartläggningen. I motionen förordassamtidigt att kompletteras med miljö- och socialklausuler.Även i motion 1989/90:N265 (mp) anges som lämpligtinstrument för att varor som har producerats under förhållandensom är förbjudna i importlandet inte skall kunna införas.Motionärerna anser att bör ta initiativ i dennariktning.Riksdagen avslog en motion (c) med samma yrkande(1989/90:NU8 s. 22) liksom en av liknande innebörd (mp).Utskottet hänvisade till att frågan om miljöhänsyn iinternationell och regional handel är föremål för ett stort ochökande intresse, bl.a. inom , där tog vissainitiativ . beslöt i enlighet med utskottetshemställan. Reservationer avgavs till förmån för motionerna (c,vpk, mp).Såsom framgår i det följande (s. 26) har frågan omsocialklausul I behandlats vid ett rådsmöte. harvarit pådrivande i denna fråga.Utskottet konstaterar att det internationella arbetet medbl.a. miljöfrågor fortsätter och erinrar om initiativi detta avseende. Något skäl till ändrat ställningstagande harenligt utskottets uppfattning inte framkommit. Motionerna1989/90:N311 (c) och 1989/90:N265 (mp) avstyrks därför i häraktuella delar.TekoprodukterDen svenska tekoindustrins framtid är föremål för yrkandet imotion 1989/90:N334 (vpk). Däri krävs att regeringen lämnarförslag till en begränsning av tekoimporten på grundval av ensocialklausul. Motionärerna uttrycker sin oro över den svenskatekoindustrins framtid och beklagar att textilimportörernaslobbyverksamhet har varit framgångsrik. De finner bl.a. motdenna bakgrund att argumenten för deras tidigare framförda kravpå miljö- och socialklausuler är giltiga.Riksdagen behandlade två motioner (s; vpk) omsocialklausul i internationella handelsavtal. Utskottet kundekonstatera att strävan i ett internationellt sammanhang att nåen lösning av frågan om socialklausuler fortsätter och attSverige deltar aktivt därvid. Motionerna avstyrktes (1989/90:NU8s.24 f.). Reservationer tillförmån för motionerna anmäldes (vpk, mp).I svar på en interpellation (1990/91:28) av () om textilindustrins överlevnad hänvisade industriministerRune (RD 1990/91:21) beträffande importrestriktionernatill att har ställt sig bakom regeringensställningstaganden beträffande en fullständig avveckling den 31juli 1991. Syftet är bl.a. att bidra till en dämpning avprisökningarna. I fråga om EES-förhandlingarna fastslogstatsrådet att frågan om en harmonisering avtekohandelspolitiken gentemot tredje land inte hadeaktualiserats. Vad gäller erinrade han om syftet atttekohandeln skall återföras till normala GATT-regler. Som ensammanfattning konstaterade han att regeringen inte såg någonanledning till ändrat ställningstagande i fråga om beslutet attrestriktionerna för tekoimporten skall slopas.Diskussioner i förs om huruvida detmultilaterala handelsavtalet borde kompletteras med ensocialklausul, dvs. regler om miniminivåer för anställnings- ocharbetsvillkor. Varor som har producerats under förhållanden sominte uppfyller sådana normer skulle sålunda kunna utsättas förhandelspolitiska sanktioner. Det är i första hand FörentaStaterna och som har drivit frågan och också lämnatförslag till ett förhandlingsmandat. har det varitsvårt att nå enighet om var gränsen går mellan de importerandeländernas intresse att värna om goda arbetsförhållanden iexportlandet och deras intresse av att skydda den inhemskanäringen. Motståndet mot socialklausuler i kommer i förstahand från , som befarar att sådana klausuler skulleanvändas av i-länderna i protektionistiskt syfte.För första gången har frågan om socialklausuler förts upppå rådsnivå, vilket skedde vid GATTs senaste rådsmöte. I frågaom barnarbete fördes överläggningar om slopandet av en punkt idet nyssnämnda förhandlingsmandatet om granskning avminimiåldern. Avsikten skulle vara att tillgodose u-ländernasönskemål i detta avseende. Från svenskt håll har man emellertidmotsatt sig ett sådant beslut, då frågan om barnarbete ansesvara en central del i en tilltänkt socialklausul. intarvidare den ståndpunkten att en sådan klausul inte bör komma ifråga i de sammanhang där den kan tjäna protektionistiskasyften. I sitt inlägg under rådsmötet betonade också demöjligheter till att tillgodose målet om ökad social hänsyn iarbetsförhållanden som finns genom dels en av () antagen konvention om minimiålder förarbete (se 1989/90:AU16), dels om barnetsrättigheter (se 1989/90:SoU28).Utskottet konstaterar sålunda att GATTs rådsmöte nu har tagitupp frågan om socialklausul och att har varitpådrivande. Med hänvisning härtill och till vad som i övrigt haranförts i det föregående avstyrker utskottet motion 1989/90:N334(vpk) i nu behandlad del.Tropiskt timmerFörbud mot import av tropiskt timmer begärs i motion1989/90:N353 (vpk). Motionärerna åberopar en motion (vpk) vidföregående om betydelsen av att genom ettimportstopp för tropiskt timmer markerar sitt missnöje medskövlandet av de tropiska regnskogarna. I denna tidigare motionbeskrevs förhållandena i , och i den nu aktuellamotionen tas upp som exempel.Riksdagen behandlade tre motioner (s; vpk; mp) medförslag om svenskt importstopp som ett medel för att denfortsatta förstörelsen av regnskogarna skulle kunna hejdas(1989/90:NU8 s.27f.). Utskottet sade sig ha noterat ettavsevärt ökat intresse för ämnet. Enligt utskottets uppfattningkunde flera av de förslag till åtgärder som hade kommit framinom den internationella timmerorganisationen (ITTO) förutsättasha goda möjligheter att leda till målet, dvs. en miljövänlig ochuthållig produktion av tropiskt timmer. Den angelägna strävanatt förhindra en fortsatt förstörelse av regnskogarna borde iförsta hand kanaliseras genom ITTO, ansåg utskottet, somavstyrkte motionerna. följde utskottets linje.Motionerna fick stöd i en reservation (vpk, mp). I betänkandetlämnades också en utförlig redogörelse för då pågåendeinternationellt arbete för regnskogarnas bevarande (s.8f. ).En motion (c) med krav på olika åtgärder till skydd förregnskogen avstyrktes av utrikesutskottet(1990/91:UU2 s.11f.) med hänvisning till näringsutskottetsovan refererade bedömning.ITTO beslöt enhälligt om en rekommendation om attden internationella handeln enbart skall avse sådanttimmer som kommer från s.k. uthålligt skogsbruk. Detta måldatumanger producentländernas avsikt att efter bästa förmågaövervinna de svårigheter av politisk, social, ekonomisk ochteknisk natur som är förknippade med sådant skogsbruk. Ocksåkonsumentländernas vilja att uppmuntra och stödja sådanaansträngningar kom till uttryck härigenom.Världsnaturfonden (WWF) har rekommenderat att handel medtropiskt timmer skall upphöra . I samband med ettseminarium begärde svenska avdelningen av WWF ettimportstopp senast , dvs. då nuvarande lager iSverige av sådant timmer beräknas vara tömda. I anslutning tilldetta seminarium har möbelbranschen -- , möbelhandlares centralförbund ochMöbelbranschrådet -- förklarat sig beredd att verka för attbranschens företag avstår från produktion av och handel medmöbler i tropiska träslag från utrotningshotade regnskogar.Samtidigt säger man sig vilja delta i utarbetandet av ettprogram som leder till att inte annat tropiskt virke än sådantsom kommer från uthålligt skogsbruk används för möbelproduktionoch också acceptera ett system som anger godtagbara råvaror.Branschen uttrycker dock sin tveksamhet till att medverka isammanhang som kan tolkas som diktat till fattiga länder om hurde skall förvalta sina naturresurser. Ytterligare en restriktiongäller befintliga lager; branschen förbehåller sig rätten attanvända eller sälja trä och möbler som finns i eller är på vägtill lager. Man erinrar också om den ytterst begränsadetillgången på svenska träslag lämpliga som möbelråvara ochefterlyser en skogspolitik som gynnar produktion av lövträ förmöbelindustrin. Sammanfattningsvis sägs att industri och handelär positiva till ett samarbete med naturvårdens organisationerför att problemen i regnskogsbältet skall lösas.Även i andra sammanhang pågår arbete på att användningen avtropiskt timmer från utrotningshotade skogar skall upphöra.Sveriges inredningsarkitekters riksförbund har utfäst sig attinte föreslå möbler där sådant träslag har använts. Vidare hargenom ett beslut i den kommunalainköpskommittén rekommenderats att verka för attbyggnadsmaterial, timmer, möbler, parkmaterial m.m. av träslagfrån tropiska naturskogsområden inte inhandlas.Utskottet noterar med stor tillfredsställelse de initiativ somi olika svenska organisationer har tagits för den tropiskaregnskogarnas bevarande. Vidare vill utskottet peka på denrekommendation som har beslutats inom ITTO och som syftar stimulans av uthålligt skogsbruk.