bet · GE01NU8 · 1990-11-15 00:00:00 — Det ärvisserligen riktigt att konsumenten i vissa situationer harlättare att få försäkringsersättning än tidigare var fallet. Detär emellertid en följd av konsumentförsäkringslagen, vilken justvar avsedd att ge ett större hänsynstagande till konsumenter iersättningsfrågor. Det finns med andra ord begränsningar imöjligheten att lägga ansvaret på försäkringstagarna ochdärigenom påverka skadefrekvensen. Lika fullt kommernaturligtvis sådana aktiviteter som inledningsvis exemplifieratsatt fortsätta. Det måste dock framhållas att försäkringsbolagenför att hålla premierna för skadeförsäkring på en rimlig nivåtvingats höja självriskerna. Detta har naturligtvis också enavsevärd betydelse för försäkringstagarnas strävan att begränsaskadefrekvensen.Riksförbundet kan heller inte underlåta att påpeka att det, imotsats till den kritik som riktas mot branschen frånmotionärerna, ofta påstås att försäkringsbolagen lämnarförsäkringstagaren "i sticket", när en skadehändelse -- helt ienlighet med lag och villkor -- inte omfattas av en försäkring.Motionärerna tar också upp det pågående arbetet medproduktansvarslagstiftningen och synes göra gällande attföretagens möjligheter att försäkra sitt produktansvar gör attde inte skulle ha tillräckliga incitament att vidtaskadeförebyggande åtgärder. Inte heller detta är riktigt. Redanenligt gällande rätt har företagen ett mycket strängt ansvar förproduktskador, vilket gör att de har all anledning attuppmärksamma säkerhetsfrågorna. Det nya i det aktuellalagförslaget är att det införs ett ansvar för utvecklingsskador,dvs skador som över huvud taget inte kan förutses och varsuppkomst och frekvens man därför inte har någon som helstmöjlighet att påverka. Beträffande ansvaret för andra skadormåste det framhållas dels att premierna ofta påverkas avskadeutvecklingen för det enskilda företagets produkter (skexperience rating), dels att självriskerna ofta är mycket höga.Härtill kommer att företagen redan av omtanke om sin goodwillhar en mycket stark strävan att hålla skadefrekvensen nere.Alltmera tillkommer ytterligare en faktor som inverkar påförsäkringsskyddets utformning. Det är den allt intensivareinternationella konkurrensen som redan spelar och kommer att änmer spela en roll också för svensk försäkring. Denna konkurrenspåverkar såväl försäkringsskyddets omfattning som premierna.Inte minst dessa förhållanden ger en mycket svåröverskådlig bildav den framtida utvecklingen och torde komma att kräva snabbaoch flexibla lösningar av ständigt uppkommande nya problem. Detär knappast troligt att en utredning skulle kunna fånga in dessaproblem annat än möjligen som en ögonblicksbild. Riksförbundetär därför benäget att instämma iförsäkringsverksamhetskommitténs uppfattning att denna typ avfrågor bäst finner sin lösning på marknaden.Sjöassuradörernas föreningSjöassuradörernas Förening, som är en branschorganisation som bedriver sjö- ochtransportförsäkringsverksamhet, har sedan många år tillbakabedrivit en aktiv skadeförebyggande verksamhet. Detta sker genomförebyggande åtgärder i bl.a. Hamn men även i andrahamnar på väst- och sydkusten samt genom en aktiv rådgivning ochutbildningsverksamhet.För föreningens medlemsbolag är den skadeförebyggandeverksamheten av utomordentligt stor betydelse. Genom i stortsett dagliga besök av föreningens besiktningsorganisation iGöteborg i olika hamnar skapas ett kontaktnät mellanförsäkringsbolag och hamnens olika yrkeskategorier som är unikt.Samverkan sker även genom speciellt inrättade grupper medföreträdare för bl.a. speditionsföretag, hamn, polis, tull m.fl.yrkeskategorier. Syftet med dessa grupper är bl.a. att sökanedbringa stölder och svinn inom terminal- och hamnområden.Dessa grupper, som både verkar i och , har vidflertalet tillfällen aktivt deltagit i avslöjanden av bl.a.stöldligor. Dessa grupper är förebild för motsvarandesammanslutningar i våra nordiska grannländer.Sjöassuradörernas Förening deltar vidare aktivt i anordnandetav och deltagandet i kurser, seminarier och andrautbildningsaktiviteter för olika yrkeskategorier som kommer ikontakt med all form av godshantering. Ett mycket nära samarbeteäger vidare rum med medlemsföretagens skadereglerare i dessafrågor och även här föreligger ett mycket väl fungerandekontaktnät. Den skadeförebyggande verksamheten samt godsvård ocharbetet i övrigt för att förhindra svinn och stölder är ensjälvklarhet för de till anslutnamedlemsbolagen. Ett ytterligare exempel på den vikt somföreningens medlemsbolag fäster vid skadeförebyggande verksamhetär det aktiva deltagandet i olika forskningsprojekt på dettaområde.Det i det andra stycket i motionen återgivna citatet "istället för att vidta ytterligare skyddsåtgärder mot exempelvisbrott kan du försäkra dig hos oss" är ett påstående som inomsjöförsäkringens område och enligt föreningens uppfattning ärhelt ogrundat. Det är således helt felaktigt att påstå att"Denna aspekt på försäkringsverksamheten har hittillsförbisetts." Det är en självklarhet att det ligger i denenskilde försäkringsgivarens intresse att inte gå in i riskersom kan anses som dåliga. Det är näst intill omöjligt attbedriva försäkringsrörelse om innehållet i påståendet vore sant.Många exempel finns på vad försäkringsbolag i gjort ochfortfarande aktivt gör för att förhindra brott. Som ett exempelkan anföras det aktiva arbetet att framta effektiva lås ochsigill för containrar.Motionärerna tar vidare upp problematiken inom deninternationella sjöfarten. På detta område har säkerhetsfrågornabåde avseende de ombordanställda och passagerarnas situationstarkt fokuserats i massmedia . Det ärett faktum att många olyckor av olika slag där både personal,passagerare och materiell egendom blivit utsatt har existerat sålänge sjöfart funnits. Riskkoncentrationen har dock under senareår ökat i takt med tonnagets tillväxt och den allt[mer] ökandeinternationella handeln.Sverige ligger internationellt sett långt framme vad gällersäkerhetsmedvetande ombord. Både internationella konventioneroch svensk lagstiftning ställer stora krav på redaren ochfartygsoperatören. Kontrollerna från det svenska sjöfartsverketoch fartygsinspektionen är långtgående och omfattande.Av påstående i motionen kan man lätt få den uppfattningen attsvenska försäkringsbolag försäkrar fartyg som avklassifikationssällskapen förklaras undermåliga. Dennauppfattning är helt felaktig och saknar all grund. Tvärtom ärdet på det viset att svenska sjöförsäkringsbolag inte alltidnöjer sig med klassifikationssällskapens besiktningar utan manvill med egna resurser förvissa sig om ett fartygs kvalitetinnan man tar en risk. De farhågor som framkommer i motionen ärenligt föreningens uppfattning helt ogrundade. Det är urförsäkringssynpunkt en självklarhet att svenskasjöförsäkringsbolag kan neka försäkra fartyg som enligt bolagensuppfattning inte uppfyller de höga kvalifikationskrav sombolagen ställer för svenska fartyg.Sjöassuradörernas Förening har inlett ett samarbetemed klassifikationssällskap i för att ytterligareförbättra säkerhetsfrågorna. Detta är ytterligare ett exempel påden vikt som de svenska försäkringsbolagen fäster påsjösäkerheten.Avslutningsvis vill föreningen erinra om det nyligenpresenterade betänkandet (SOU 1990:15) angående beredskap motoljeutsläpp till sjöss som föreslår vittgående förbättringar påsjösäkerhetens område. Detta är ytterligare ett exempel påmedvetenheten av dessa för svensk sjöförsäkringsverksamhetutomordentligt viktiga frågor.FolksamAllmäntDet är lätt att sympatisera med många av de synpunkter somförs fram. Det är onekligen så att olika försäkringsarrangemangbidrar till att för konsumenterna mildra de ekonomiska följdernaav t.ex. viss brottslighet. Dessutom bidrar t.ex. vanliga hem-,villa- och bilförsäkringar till att minska kundernas motivationtill att av tillverkare kräva t.ex. mera hållbarahushållsapparater och varmvattencisterner, effektivarelåsanordningar etc.Men försäkringsbolagen gör ändå åtskilligt för att angripaproblemen vid källan: man försöker sätta press på tillverkareoch myndigheter och man försöker påverka utformningen avbyggnorm och lagstiftning. Att vi ofta misslyckas i dessasträvanden beror huvudsakligen på att marknadens olika aktörerföljer olika ekonomiska spelregler.Beträffande de frågeställningar som motionärerna tar upp villFolksam anföra följande.ÄndamålsenlighetenRättslig bakgrundDen svenska privata försäkringen är underkastad statligkontroll. Premiesättningen kontrolleras avFörsäkringsinspektionen med sikte på att bolagen skall kunnafullgöra sina förpliktelser mot de försäkrade. Vidare serinspektionen till att och villkor är skäligt avvägda.Det gäller också en sundhetsprincip som bl.a. innebär attförsäkringsbolagen inte får lägga upp sin verksamhet så att denbefrämjar brott eller får andra samhällsskadliga effekter.Det har diskuterats att införa en statlig tillsyn också överändamålsenligheten när det gäller konsumenters försäkringar. (Förslaget till konsumentförsäkringslag, SOU 1977:84 s. 103 ff.)Det har då inte gällt sådant förebyggande av risker som avses imotionen utan i stället intresset att det skall finnas lämpligaförsäkringar som till en överkomlig kostnad skyddarkonsumenterna mot svåra ekonomiska förluster.Folksams grundsynDen hittillsvarande diskussionen har alltså rört försäkringsom socialt och ekonomiskt skyddsnät vid konsumenters skador.Motionärerna koncentrerar sig på en helt annan aspekt,försäkringar som utformas för att förebygga skador.Enligt mening är försäkringar i första hand till föratt ge ersättning vid skador. Med motionärernas synsätt skulledet vara en fördel att försäkringarna utformades så attersättning inte utgick om säkerhetsföreskrifter ochaktsamhetskrav blev åsidosatta. Detta strider mot vadkonsumentförsäkringslagen (1980:38) innehåller. Lagen innebärstörre ersättning än enligt äldre rätt om aktsamhetskravåsidosätts. Den som glömde låsa ytterdörren till bostaden ochblev bestulen fick förr ingen försäkringsersättning. utgår istället av full ersättning.Folksam hävdar alltså att försäkring i första hand är till föratt ersätta skador och att detta också är lagstiftarensinställning. När motionärerna menar att de preventivafunktionerna bör prioriteras framför de ersättande har de delvismissförstått försäkringsidén. Motionen bör därför i denna delinte läggas till grund för någon åtgärd.Det kan tilläggas att motionärernas målsättning "allmänt sänktrisknivå" i sig är högst diskutabel. Det är sällan lämpligteller möjligt att utforma en verksamhet så att alla skaderiskerelimineras. Ur samhällets synpunkt torde i varje fall vissarisker för sakskador och förmögenhetsskador alltid fåaccepteras. Den senaste tidens utveckling mot s.k.allriskförsäkringar får ses i denna belysning.Dåliga billåsFörsäkringsbolagen tillhandahåller kunderna stöldförsäkringför att täcka deras ekonomiska skador om stöld inträffar. Ombolagen skulle vägra ersättning vid stöld av bilar med dåligalås skulle bilägarna själva tvingas att stå för sina förluster.Av sociala skäl kan försäkringsbolagen inte ta detta steg förränproducenterna förmåtts att ändra billåsen. Försäkringsbolagensamverkar med myndigheterna och producenterna för att få enbättre låsstandard när det gäller bilar, eftersom bolagen harett -- bl.a. företagsekonomiskt -- intresse av att få nedantalet bilstölder. förmedlar vidare effektiva billarmoch liknande stöldskydd till sina kunder.Brand- och vattenskadorSkadeutvecklingen på dessa områden oroar försäkringsbolagen.Olika typer av skadeförebyggande åtgärder har därför redanvidtagits, andra är under förberedelse. Som exempel kan nämnasatt vanliga villaförsäkring har förhöjda självriskervid vattenskada. har vidare ett s.k. husesynsprogram.Programmet, som innebär besiktning och rådgivning, har visat sigeffektivt för att bringa ned antalet vattenskador.Oljeolycka i MarockoOseriösa försäkringsbolag i andra länder kan inte nås genomsvensk lag och svenska myndighetsingripanden. Oljeskador ersättsenligt den internationella oljeskadekonventionen.ProduktskadorMotionärerna ondgör sig över att producentgrupper slår sigtillhopa för att sprida ut ansvaret på flera och på så visminska sitt skadeståndsansvar. Försäkring förskadeståndsskyldighet, ansvarsförsäkring, är en vanligföreteelse på de flesta områden. Att risken pulvriseras på fleraföljer av försäkringens idé -- att solidariskt dela påförluster. I produktansvarsförsäkringen ingår undantag för falldär företagen inte har kontrollerat produkterna eller avvikerfrån statliga produktsäkerhetsnormer. Kritiken motproduktansvarsförsäkringen saknar varje grund, särskilt somförsäkringen väsentligt underlättar för den skadade att få utersättning.Jämställdhet mellan kvinnor och män i fråga ompensionsförsäkringspremierFörsäkringsinspektionenVad gäller privat individuellt tecknad försäkring är det inteså som hävdas i motionen N232 att försäkringsbolagen utgår frånden "rena" medellivslängden. Dödlighetsantagandena är betydligtmer sofistikerade. Man använder sig av en åldersberoendematematisk dödlighetsfunktion som mycket nära ansluter sig tillden faktiskt observerade dödligheten. Det kan här tilläggas attända sedan dödlighetsundersökningar gjorts i , dvs. sedanmitten av , så har kvinnornas medellivslängd varit3--längre än männens. års dödlighetsundersökningarvisar att denna skillnad tenderar att öka; kvinnor lever såledesallt längre än män.Med och förmåner anpassade till de olikaförutsättningar som sålunda rent faktiskt gäller för kvinnor ochmän går det inte att från försäkringsteknisk synpunkt säga attkvinnorna är missgynnade. Följande extremt förenklade exempelbelyser detta.Antag att man vet att en 65-årig man har exakt kvar attleva medan en kvinna har . (Detta är ett realistisktantagande.) Båda har till sin 65-årsdag med egna medel -- medlika -- sparat ihop ettförsäkringskapital på till sitt förfogande. Om manför tydlighetens skull antar att räntan är noll skall rimligtvismannen ha i pension medan kvinnan skall ha10000 kr . Vid sitt dödsfall har bägge då fått ut exaktsitt kapital.Enligt motionärerna bör trots skillnaden i livslängd mellanmän och kvinnor någon skillnad inte återspeglas i vare sigförmåner eller . En utjämning skulle alltså ske avvillkoren mellan män och kvinnor såsom sker mellan olikapersoner eller grupper av personer inom det kvinnliga resp detmanliga försäkringstagarkollektivet. Detta förutsätteremellertid en ändrad lagstiftning. Av den gällandelagstiftningen följer nämligen att premierna skall vara såvälskäliga som betryggande. Skäligheten kräver att så tydligtklarlagda skillnader som finns mellan mäns och kvinnorsdödlighet skall beaktas i försäkringsvillkoren. Ett gemensamtgenomsnittligt dödlighetsantagande för män och kvinnor kan ifrivilligt tecknad försäkring, om ett gemensamt antagande intetillämpas av alla försäkringsbolag, medföra ett selektivt urvalav nytecknade försäkringar på så sätt att kvinnorna tecknar sinaförsäkringar i ett bolag och männen i ett annat. Detta kan då isin tur medföra att premierna inte längre blir betryggande. Avdet sagda framgår att en omläggning av principerna fördödlighetsantagandena måste föregås av en grundlig belysning avförutsättningar och konsekvenser.När det gäller tjänstepension är förhållandet annorlunda. Isamband med ikraftträdandet av det nya som träffades1989-12-22 mellan SAF och PTK uppstod fråga om inte detta avtalstred mot jämställdhetslagen. Avtalet innebar nämligen bl a attde anställda fick möjlighet att teckna viss del av sinatjänstepensionsförmåner i valfritt försäkringsbolag. Då dessaförsäkringsbolag tillämpade olika dödlighetsantagande för mänoch kvinnor uppstod en konflikt mellan jämställdhetslagen ochskälighetsprincipens tillämpning enligt försäkringsrörelselagen.Detta medförde ingående förhandlingar mellan inspektionen, JämO,SAF och PTK. Dessa förhandlingar resulterade i en skrivelse fråninspektionen till berörda försäkringsbolag. Kopia av dennaskrivelse bifogas.Med anledning av vad som sägs i motion N321 om brister iförsäkringsbolagens information vill inspektionen avslutningsvisupplysa om att inspektionen kommer att utfärda s kallmänna råd angående den information som skall lämnas vidförsäljning av bl a pensionsförsäkringar.Svenska försäkringsbolags riksförbundI motionen N232 grundar sig hemställan till på enmisstolkning av den i motionen åberopade statistiken. Iverkligheten genomförs premiekalkylen på ett synnerligensofistikerat sätt men det skulle vara för långt att redogöra fördetta här. Ett uppenbart fel som begås i motionens resonemang äratt man inte betraktar antalet kvarlevande. Enkelt uttryckt:Betrakta ett stort antal äktenskap där man och hustru är likagamla och båda lever på pensioneringsdagen. finnsdet fler änkor än änklingar i gruppen och trots att skillnaden iåterstående medellivslängd ständigt sjunker så överlever varjeår betydligt fler kvinnor än män sina äkta hälfter. Alltsåutbetalas betydligt mer till kvinnorna än till männen.Det är alltså klart matematiskt-statistiskt belagt att det meddagens lagstiftning och den däri ingående skälighetsprincipenfinns underlag för premieskillnader mellan män och kvinnor.Samma underlag ger vid dödsfallsförsäkringar det omvändaförhållandet med högre för män än för kvinnor eftersomflera tidiga dödsfall bland männen föranleder flerautbetalningar av dödsfallsbelopp. Vi utgår från att det är ettrent förbiseende att detta fenomen inte noterats i någon avmotionerna.I motionen N321 pekas på det grundläggande skälet för attpremieskillnader mellan män och kvinnor tillämpas, nämligen somsagts försäkringsrörelselagen. Det är självklart en fråga somkan bli föremål för utredning och politisk bedömning. Den tordelämpligen komma in i den översyn av försäkringsrörelselagen somaviserats.FolksamMotionerna uttrycker -- från jämställdhetssynpunkt -- missnöjemed den princip om skilda dödlighetsantaganden för mänrespektive kvinnor som tillämpas inompensionsförsäkringsområdet. delar motionärernasuppfattning att regelsystemet bör ses över.Frågan om skilda (alternativt skillnader i utfallandeförmåner) för kvinnor och män har sin grund i den iförsäkringsrörelselagen uttryckta principen om skälighet ipremiesättningen. Skälighetsprincipen, som i lagen är mycketallmänt hållen, har till väsentlig del fått sin konkretautformning och tillämpning genom tillsynsmyndighetens --försäkringsinspektionens -- praxis. Principens tillämpningåterspeglas framför allt i försäkringsbolagens grunder förlivförsäkringsverksamheten.Skälighetsprincipen anses innebära att försäkringsbolagen ipremiesättningen ska beakta sådana objektivt konstaterbaraskillnader som kan finnas mellan individer eller kategorier avindivider i kollektivet. De främsta exemplen på sådana faktorerär ålder och kön. När det gäller kön är det i första hand dentydliga skillnaden i medellivslängd mellan könen -- f n -- som får betydelse vid personförsäkring. Härav följeratt försäkringsbolagens premiegrunder innehåller bestämmelserför premiesättningen som innebär att försäkringar för livsfall(pensionsförsäkringar) blir något dyrare för kvinnor än för män,medan det omvända förhållandet gäller för dödsfallsförsäkringar-- det senare ett faktum som inte framkommit särskilt tydligt iden hittillsvarande debatten om kvinnors försäkringspremier.Frågan om "kvinnopremier" på pensionsförsäkringsområdet harsenast uppmärksammats av jämställdhetsombudsmannen, . De nyareglerna för ITP-planen innebär att tjänsteman som omfattas avplanen själv kan disponera över en viss del av de medel somarbetsgivaren erlägger för ITP-pensionen. Tjänstemannen kananvända dessa medel för att teckna pensionsförsäkring i ett avflera försäkringsbolag. Eftersom försäkringsbolagen tillämparskilda dödlighetsantaganden för män och kvinnor, blirpensionsförmånerna olika beroende på om tjänstemannen är maneller kvinna.Enligt JämO strider detta förhållande mot lagen omjämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet (JämstL).Försäkringsinspektionen har i skrivelse tillförsäkringsbolagen förklarat att inspektionen delar JämO:suppfattning och att försäkringsbolagens grunder för denkompletterande ålderspensionen inom ITP "måste vara så utformadeatt antagandena leder till lika förmåner för man och kvinna".Mot bakgrund av JämstL:s tillämpningsområde torde dennainställning från de båda myndigheternas sida betyda att alltjänstepensionsförsäkring -- sålunda även individuell sådan --fortsättningsvis måste ha en sådan "könsneutral" utformning.Med hänvisning till att en omläggning till lika förmåner börske samt till att inte alla försäkringsbolagklarar en omläggning till det nu kommande , harförsäkringsinspektionen -- efter samråd med JämO -- beslutattillåta att försäkringsbolagen fram till den 1 januari 1992använder sig av antaganden som medför olika förmåner för man ochkvinna.Frågan om jämlikhet mellan könen inom försäkringsområdet äremellertid knappast löst med detta. För personförsäkring sominte har samband med tjänst gäller skälighetsprincipenfortfarande med hittillsvarande uttolkning och tillämpning.Bortsett från att det svårligen låter sig förklaras varför detär rimligt att t ex en tjänstepensionsförsäkring är könsneutraltill sin utformning, medan en privat -- men i övrigt kanske heltidentisk -- pensionsförsäkring inte är det, kan det lätt insesatt den situation som inträtt kommer att leda till problem,om inte skälighetsprincipens innehåll förändras.Försäkringsbolagen kan i många fall komma att tvingas inrättaoch arbeta med dubbla grunder och administrativa system förförsäkringar som tecknas dels av arbetsgivare för anställdasräkning, dels av privatpersoner. Kostnaderna för detta kommerslutligen att belasta försäkringskollektiven. Flera märkliga ochsvårlösta problem kommer också att uppkomma. Ett exempel är atten arbetsgivare överlåter en tjänstepensionsförsäkring till denanställde -- en vanligt förekommande åtgärd. När försäkringengenom överlåtelsen ändrar karaktär till privatpensionsförsäkring, måste nya grunder börja gälla för den,eftersom skälighetsprincipen gäller "fullt ut" (med skildadödlighetsantaganden) när och så länge försäkringen är privat.En sådan situation kommer att ställa försäkringsgivaren införmycket svårlösta problem när det gäller att beräkna premieuttagoch utfallande förmåner. Samma problem uppkommer givetvis ocksånär en privat pensionsförsäkring genom överlåtelse tillarbetsgivaren övergår till att bli tjänstepensionsförsäkring.Mot bakgrund av det anförda anser att frågan om likapremier och förmåner för kvinnor och män i personförsäkringendast kan lösas genom att skälighetsprincipens tolkning ochtillämpning förändras i så måtto att skilda dödlighetsantagandenför kvinnor och män inte accepteras. Det är angeläget att enöversyn av skälighetsprincipen med detta syfte initieras nu ochatt en förändring kan genomföras i så god tid före den 1 januari1992 att försäkringsbolagen hinner ansöka om nödvändigagrundändringar och få dessa godkända senast till detta datum.Bonussystemet i trafikförsäkringFörsäkringsinspektionenFörsäkringsinspektionen föreskriver med stöd avtrafikförsäkringsförordningen (1976:359) indelning i riskklasserför trafikförsäkring. Föreskrifterna är intagna ibankinspektionens och försäkringsinspektionensförfattningssamling (BFFS 1988:6). I riskklassindelningen ingårbland annat föreskrifter om bonus och förutsättningar förintjänande respektive förlust av bonusrätt. Av föreskrifternaframgår att bonusrätten inte påverkas "om försäkringstagaren kanbevisa att varken han eller föraren på något sätt vållat skadanoch han kan bevisa att annan vållat skadan". Försäkringsbolagensförsäkringsvillkor överensstämmer i sak med nyssnämndaföreskrift men har fått en utformningsom bedöms som mera lättförståelig för försäkringstagarna.I den situation som motionären beskrivit skall, med en korrekttillämpning av bonusreglerna, försäkringstagaren inte behövadrabbas av bonusförlust.