bet · GE01AU3 · 1990-10-23 00:00:00 — Den lagen har till utgångspunkt attdet följer ett särskilt ansvar med utövandet av sådanarättigheter och befogenheter för arbetstagarorganisationerna,som kan sägas röra arbetsplatsens förhållanden ellerarbetstagarkollektivets intresse i stort. Det har ansettsriktigt och rimligt att förbehålla rättigheterna och detövergripande ansvaret åt de organisationer som redan haretablerat samarbete med arbetsgivaren och som har åtagit sig derättsliga förpliktelser som följer av att man binder sig vidkollektivavtal. anser att de nuåtergivna förarbetsuttalandena bör ha giltighet även beträffanderätten att utse regionala förtroendemän.Utskottet kan inte heller ansluta sig till den i v-motionenframförda uppfattningen att rätten till tillträde bör gällaoberoende av om den fackliga organisationen har medlemmar påarbetsplatsen. Förtroendemannalagen uppställer visserligen intenågot formellt krav på att arbetstagarorganisationen skall hamedlemmar hos den arbetsgivare till vilken organisationen vändersig. Såsom framförs i propositionen leder emellertid deförutsättningar som ställts upp för att lagens regler skallgälla till att det inte torde vara möjligt att göra någonrättighet enligt lagen gällande mot en arbetsgivare som inte haranställda som är medlemmar i den avtalsbundna fackligaorganisationen. Vad som avses är förutom att det skall finnaskollektivavtal att det måste vara fråga om facklig verksamhet,dvs. en verksamhet på medlemmarnas vägnar. Utskottet vill isammanhanget erinra om att interna föreningsangelägenheter såsommedlemsvärvning inte utgör facklig verksamhet i lagens mening.Med hänvisning till det anförda ansluter sig utskottet tillregeringens förslag att bör anta ändringarna iförtroendemannalagen och avstyrker följaktligen motionerna A2,A3, A4 och A5. Motionerna A707 och A709 får anses tillgodoseddamed utskottets ställningstagande.Övriga frågor rörande regionala fackliga förtroendemänRörande det av m.fl. (s) i motion A1framförda förslaget att erfarenheterna av verksamheten medregionala skyddsombud bör kunna tas till vara när man iframtiden prövar frågan om finansiering av regionalaförtroendemän är följande att säga. Regeringens förslag innebäratt de fackliga organisationerna själva får bära kostnadernaför verksamheten med regionala fackliga förtroendemän. Tankenpå att låta det allmänna stå för kostnaden avvisas, och i frågaom LOs förslag att kostnaderna skall bäras av produktionenanförs att detta i första hand är en fråga för arbetsmarknadensparter att diskutera i förhandlingar. Utskottet instämmer idetta och noterar att arbetsmarknadsministern avser att följavad som vidare händer i denna fråga. Utskottet utgår från attäven erfarenheterna beträffande de regionala skyddsombudendärvid kommer att uppmärksammas. Något initiativ från riksdagenssida är därför inte påkallat med anledning av motionen.ÖversynskravI kommittémotion A5 begärs en total översyn avarbetsrättslagstiftningen, inkluderande bl.a.förtroendemannalagen. Även i de övriga borgerliga motionernapekas på behovet av översyn såväl av förtroendemannalagen somden arbetsrättsliga lagstiftningen i stort. Frågan om en allmänöversyn behandlas i utskottets betänkande AU6, Medbestämmande iarbetslivet. På grunder som utförligt redovisas i betänkandethar utskottet ansett sig ha skäl utgå från att regeringeninleder ett översynsarbete med beaktande av de allmännasynpunkter utskottet anlagt utan något initiativ från riksdagenssida. Motioner med krav på en allmän översyn har därföravstyrkts. Med hänvisning till detta ställningstagande avstyrksäven det nu behandlade motionsyrkandet.Övriga frågor rörande facklig verksamhetI detta betänkande behandlas även fyra motioner från denallmänna motionstiden som inte rör regionala fackligaförtroendemän.Tre motioner rör facklig verksamhet i transnationellaföretag.I motion A737 av m.fl. (s) framhålls behovetav koncernfackligt samarbete över nationsgränserna.Arbetsgivarnas avvisande hållning gör att ingen annan vägåterstår än lagstiftning, anser motionärerna.Arbetstagarorganisationernas rätt till sådant samarbete börsäkras genom rätt till möten och information över gränserna ochgenom anpassning av förtroendemannalagen.I motion A724 av m.fl. (vpk) begärs att rätt tillkoncernfackligt arbete på betald arbetstid införs. Äveninternationella koncerner bör innefattas enligt motionärerna.Detta är nödvändigt för att inte nivån på det fackligainflytandet skall sänkas drastiskt genom kapitalets allt störreinternationella rörlighet. Motsvarande krav framställs även avKarl-Erik m.fl. (vpk) i motion A711.Liknande motionsyrkanden har tidigare behandlats av utskottet.I betänkandet 1989/90:AU3 avstyrkte utskottet motionerna medhänvisning till den utveckling som pågår på området. Vad somavsågs var bl.a. en överenskommelse 1989 mellanarbetsmarknadsministrarna i och att tillsätta enarbetsgrupp med uppgift att undersöka lämpliga åtgärder,däribland lagstiftning, för att främja en allmän utveckling avdet koncernfackliga arbetet över gränserna, i första hand mellanNorge och . Utskottet utgår från att de nu berördafrågorna kommer att övervägas i samband med en kommande översynav den arbetsrättsliga lagstiftningen. Något initiativ är därförinte påkallat från sida varför motionerna A711 ochA724 i berörda delar och A737 avstyrks.I två motioner begärs att förtroendemannalagenstillämpningsområde utvidgas i fråga om vad som skall ansesutgöra facklig verksamhet.I vpk-motionen A724 yrkas att begreppet skall avse även internfacklig verksamhet. och (båda mp) vill enligt motion A746 att de lokalaarbetstagarorganisationernas arbete för att skydda den yttremiljö som det egna företaget påverkar skall kunna ske medutnyttjande av de rättigheter som följer avförtroendemannalagen.Begreppet facklig verksamhet enligt 1§ förtroendemannalagenär ett lagtekniskt begrepp som möjligen inte sammanfaller medvad som i dagligt tal avses med uttrycket. Med begreppet förståsenligt lagens förarbeten (prop. 1974:88 s. 153 f. och 211 f.,InU 1974:15 s. 28) i första hand uppgifter, som direkt rörarbetstagarnas intressen i förhållande till den enskildearbetsgivaren. Också vissa andra uppgifter som berör deanställdas ställning som arbetstagare innefattas, även omarbetstagarnas intressen inte kan sägas vara direkt riktade motden egna arbetsgivaren -- ett exempel är information tillarbetstagarna om deras rätt till ledighet enligtstudieledighetslagen. Utanför ligger däremot t.ex. politiskverksamhet och annan verksamhet som inte har med ställningen somarbetstagare att göra. Interna föreningsangelägenheter utgörinte heller facklig verksamhet i lagens mening.Det ligger enligt utskottets mening i sakens natur attbegreppet facklig verksamhet kan ändra innebörd i takt med denallmänna samhällsutvecklingen och allteftersom nya uppgifteranförtros de fackliga organisationerna enligt lag eller avtal.Kravet i vpk-motionen att förtroendemannalagen även skallomfatta intern facklig verksamhet är enligt utskottetsmening alltför opreciserat för att kunna ligga till grund förnågot ställningstagande från utskottets sida. Med hänvisninghärtill avstyrks motion A724 i motsvarande del.När det gäller frågor om företagets påverkan på den yttremiljön kan utskottet konstatera att ett visst inflytande överyttre miljöfrågor har tillförsäkrats de fackligaorganisationerna genom miljöskyddslagen. Enligt 48a§miljöskyddslagen har nämligen lokala arbetstagarorganisationersom organiserar arbetstagare i den verksamhet som avses med ettvisst beslut besvärsrätt i fråga om beslutet. Enligt förarbetena(prop. 1980/81:92 s. 41) motiverar det ansvar som de fackligaorganisationerna har för arbetsmiljöfrågorna att de gesinflytande i sådana fall då det krävs en samordnad lösning föratt på bästa möjliga sätt tillgodose både den yttre och den inremiljöns intressen. Det föredragande statsrådet förutsatte attdetta inflytande regelmässigt skulle komma att göras gällandevid planeringen hos det berörda företaget. Besvärsrätten bordeenligt propositionen öka möjligheterna att få frågor omsambandet mellan arbetsmiljö och yttre miljö allsidigt prövade.Genom föreskriften i 12§ arbetsmiljöförordningen attarbetsgivaren skall underrätta bl.a. arbetstagarorganisation omansökan eller anmälan enligt miljöskyddsförordningen gesorganisationen möjlighet att bevaka sin ställning som sakägare.Det ankommer i sista hand på domstol att uttolka begreppetfacklig verksamhet enligt förtroendemannalagen och att avgöra ivad mån sådan verksamhet i visst konkret fall skall medföra rätttill ledighet och bibehållna anställningsförmåner.Med hänvisning till det anförda avstyrks även motion A746.Slutligen framförs i vpk-motionen A724 krav på lagändring föratt främja fackligt arbete på deltid, detta för att undvikaspecialisering och klyftor mellan fackliga förtroendemän ochmedlemmar. Motionärerna vill dessutom att deltidsanställda skallfå rätt att vid behov utöka sin sysselsättningsgrad genomfackligt arbete.Det förstnämnda kravet framställdes även i en motion underföregående . Utskottet anförde då i betänkandet1989/90:AU3 att en regel av det slag som motionärerna efterlystetorde innebära en begränsning av den rätt till ledighet som gäller för fackligt arbete. Utskottets principiellautgångspunkt var att ansvaret för bedömning av eventuellaproblem av detta slag bör åvila arbetstagarna och de fackligaorganisationerna. Yrkandet avstyrktes således. Utskottet stårfast vid den redovisade uppfattningen. När det gäller frågan omen arbetstagare skall ha rätt att utöka sin sysselsättningsgradför att utföra fackligt arbete ser utskottet det som främmandeatt lösa saken lagstiftningsvägen. Utskottet är alltså inteheller berett att tillstyrka motion A724 i denna del. beträffande tillträdesrätten för regionala fackligaförtroendemänatt med bifall till proposition 1989/90:157, medanledning av motionerna 1989/90:A707 och 1989/90:A709 samt medavslag på motionerna 1990/91:A2, 1990/91:A3, 1990/91:A4 och1990/91:A5 yrkande 2 antar det till propositionen fogadeförslaget till lag om ändring i lagen (1974:358) om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen,res. 1 (m, c)res. 2 (fp)res. 3 (v)2. beträffande kostnaderna för verksamheten med regionalaförtroendemänatt avslår motion 1990/91:A1,3. beträffande översyn av arbetsrättslagstiftningenatt avslår motion 1990/91:A5 yrkande 1,res. 4 (c)4. beträffande facklig verksamhet i transnationellaföretagatt avslår motionerna 1989/90:A711 yrkande 2,1989/90:A724 yrkande 30 och 1989/90:A737,res. 5 (v)5. beträffande intern facklig verksamhetatt avslår motion 1989/90:A724 yrkande 29,res. 6 (v)6. beträffande påverkan på den yttre miljönatt avslår motion 1989/90:A746,res. 7 (mp)7. beträffande fackligt arbete på deltidatt avslår motion 1989/90:A724 yrkande 28.res. 8 (v)den 23 oktober 1990På arbetsmarknadsutskottets vägnarLars UlanderNärvarande: (), (), KjellNilsson (s), (), (), BörjeHörnlund (c), (), (m), StenÖstlund (s), (), (), KerstiJohansson (c), (), (), (), () och (). Tillträdesrätten för regionala fackliga förtroendemän(mom.1)(), (), (m),() och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "En princip" och på s. 9 slutar med "sig föreligga" och somdärefter på s. 10 fortsätter med "Med hänvisning" och slutar med"utskottets ställningstagande" bort ha följande lydelse:Utskottet ifrågasätter om det verkligen finns behov av attlagreglera tillträdesrätten. Regeringen har inte kunnat påvisaatt det skulle finnas några verkliga problem för fackligaförtroendemän, t.ex. ombudsmän, att få tillträde tillarbetsplatser. Inte heller har någon remissinstans hävdat attpåtagliga problem skulle förekomma i sammanhanget. Utskottetanser det märkligt att vissa fackliga organisationer ställerkrav på lagstiftning. Det är en del av den svenskaförhandlingsmodellen att de fackligt aktiva anställda på enarbetsplats kan vända sig till den fackliga organisationensombudsmän i olika förhandlingssituationer. Till skillnad motsituationen när NARK lade fram sitt förslag 1977 finns i dagdessutom avtalsmässiga lösningar för de små arbetsplatsernasproblem.Numera finns en medvetenhet om att lagstiftning inte i sig ärden bästa metoden att skapa förtroendefulla ocheffektivitetsbefrämjande relationer mellan arbetsgivare ocharbetstagare. Det är enligt utskottets mening anmärkningsvärtatt regeringen lägger fram ett förslag som ytterligarekomplicerar den arbetsrättsliga lagstiftningen.Det finns vidare anledning att ställa sig kritisk tillförslaget med hänsyn till det ökade ledighetsuttag som kanväntas bli följden av tillträdesrätten. Statsmakterna bör iakttarestriktivitet med lagregler som kan medföra ytterligarekostnadskrävande ledighet för både näringslivet och denoffentliga sektorn.Medbestämmandet skall, såsom sägs i propositionen, först ochfrämst utövas inom det enskilda företaget eller den enskildamyndigheten av de anställda själva och av de lokala fackligarepresentanter som de har utsett. Det skall vara något som angårde enskilda arbetstagarna. Förslaget, som ju bl.a. innebär atttolkningsföreträde beträffande tillträdesrätten utövas av denfackliga organisationen, rimmar illa med denna grundsyn. mening borde den arbetsrättsliga lagstiftningen istället ges en utformning där de enskilda individerna får enstarkare ställning.Slutligen anser utskottet att tillträdesrätten kan skapasärskilda problem t.ex. när det gäller skyddet avföretagshemligheter. Regeringen har tagit alltför lätt påsekretess- och jävsfrågor.Med hänvisning till vad som anförts anser utskottet attpropositionen bör avslås.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande tillträdesrätten för regionala fackligaförtroendemänatt medbifall till motionerna 1990/91:A4 och 1990/91:A5 yrkande 2 ochmed anledning av motion 1990/91:A3 avslår delspropositionen, dels motionerna 1989/90:A707, 1989/90:A709och 1990/91:A2,2. Tillträdesrätten för regionala fackliga förtroendemän(mom.1)och (båda fp) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Det finns" och slutar med "av domstol" och som därefter pås. 10 fortsätter med "Med hänvisning" och slutar med "utskottetsställningstagande" bort ha följande lydelse:Det finns enligt utskottets uppfattning däremot anledning attta fasta på de i folkpartimotionen A3 framförda farhågorna atttillträdesrätten skulle kunna leda till en icke önskvärdcentralisering av medbestämmandet. Lagstiftningen kan nämligenfå till effekt att organisationerna känner sig uppmanade att istörre utsträckning låta sina centrala förtroendemän medverka idet lokala medbestämmandet.Ett avgörande skäl mot lagstiftning på området är enligtutskottets mening att det inte synes vara något problemför fackliga förtroendemän att få tillträde till arbetsplatsen,och detta oavsett om det finns kollektivavtal som reglerartillträdesrätten eller ej. Denna bild styrks inte minst av tvåav remissvaren från huvudorganisationerna på arbetstagarsidan.Utskottet skulle inte ställa sig främmande till lagstiftning omman på det sättet kunde komma till rätta med missförhållanden påarbetsmarknaden. Emellertid har arbetsmarknadsministern intepekat på några sådana exempel. Enbart det faktum att motionerväckts i säger ingenting om hur verkligheten ser ut.Det kan för övrigt noteras att utskottet varje gång avstyrktmotionerna.Sammantaget anser utskottet att regeringen inte påvisattillräckligt vägande skäl för lagstiftning. Propositionen bördärför avslås.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande tillträdesrätten för regionala fackligaförtroendemänatt medbifall till motion 1990/91:A3 och med anledning av motionerna1990/91:A4 och 1990/91:A5 yrkande 2 avslår delspropositionen, dels motionerna 1989/90:A707, 1989/90:A709och 1990/91:A2,3. Tillträdesrätten för regionala fackliga förtroendemän(mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9börjar med "Enligt lagförslaget" och slutar med "utskottetsställningstagande" bort ha följande lydelse:Utskottet anser att tillträdesrätten för regionala fackligaförtroendemän bör lagfästas. Emellertid är regeringens förslagbehäftat med vissa svagheter. Såsom anförs i v-motionen A2 börkravet på att det skall finnas ett kollektivavtal mellanparterna slopas. De starkaste behoven av biträde från fackligaföreträdare som kommer utifrån finns ofta på arbetsplatser somsaknar kollektivavtal. Det är i dessa företag som denlagstiftning som skall bereda de anställda ett grundläggandesocialt skydd oftast kränks. De anställda saknar också detviktiga försäkringsskydd som normalt följer med kollektivavtal.Utskottet instämmer också med v-motionen att det inte hellerfinns något skäl att som villkor för företrädesrätten uppställaatt den fackliga organisationen har åtminstone en medlem påarbetsplatsen. Den jämförelse som görs i propositionen medmedbestämmandelagens förhandlingspliktsregler saknar enligtutskottets mening relevans, eftersom det ligger i sakens naturatt den fackliga organisationen företräder en medlem för attförhandlingsrätt skall föreligga. Tillträdesrätten avser däremotäven annan facklig verksamhet än förhandlingar. Vad utskottet nuanfört bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande tillträdesrätten för regionala fackligaförtroendemänatt dels med bifall till proposition1989/90:157, med anledning av motionerna 1989/90:A707 och1989/90:A709 samt med avslag på motionerna 1990/91:A3,1990/91:A4 och 1990/91:A5 yrkande 2 antar det till propositionenfogade förslaget till lag om ändring i lagen (1974:358) omfacklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen, delsmed bifall till motion 1990/91:A2 ger regeringen tillkänna vadutskottet anfört,4. Översyn av arbetsrättslagstiftningen (mom. 3)och (båda c) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 10 sombörjar med "I " och slutar med "behandlademotionsyrkandet" bort ha följande lydelse:1970-talets arbetsrättsliga lagstiftning hade främst som motivatt ge arbetstagarna ett ökat inflytande på beslutsprocesseninom näringsliv och offentlig förvaltning. Det är en viktigprincip att människor skall kunna vara med och påverka även påsin arbetsplats. Det ökade inflytandet ger också ett störreansvar för den egna arbetsplatsen. Lagstiftningen har vidaregett möjligheter att ta till vara arbetstagarnas kunskaper ochspeciella erfarenheter. Men det har ocksåställts många krav på förändringar. Lagstiftningen harkritiserats för stelbenthet och för att den i vissa avseendenlett till byråkratisering och centralstyrning. Ett genomgåendedrag är att den övervärderar arbetsgivarnas och de fackligaföreträdarnas juridiska kompetens. har den viktigafrågan om gränsdragningen mellan medbestämmandet och denpolitiska demokratin inte kunnat få en tillfredsställandelösning.Utskottet delar mot den bakgrunden uppfattningen i centernsmotion A5 att de arbetsrättsliga reglerna nu bör ses över.Översynen bör ha formen av en total översyn av denarbetsrättsliga lagstiftningen. Det är önskvärt att reglernablir så långt möjligt klart och entydigt utformade, samtidigtsom det skapas utrymme för en större flexibilitet itillämpningen som bättre än tar hänsyn till demindre företagens förhållanden och de enskilda arbetstagarnasrättigheter.I vad gäller de enskilda arbetstagarna bör översynsarbetetsyfta till att stärka deras rätt och öka deras inflytande på denegna arbetsplatsen. Det kan erinras om attarbetsmiljökommissionen har uttalat sig för att möjligheten attöka inflytandet för de enskilda arbetstagarna övervägs i denöversyn av arbetsrätten som kommissionen har förutsatt skallkomma till stånd.Revideringen bör vidare utgå från att det skall upprättas enklar gränsdragning mellan den parlamentariska demokratinsprinciper och det fackliga inflytandet. Varken arbetsgivar-eller arbetstagarorganisationer bör via lagstiftningen hamöjlighet att delta i den rent politiska beslutsprocessen.Sammanfattningsvis anser utskottet att den nu förordadeöversynen av arbetsrättslagstiftningen skall leda till att deenskilda individerna får en starkare ställning, att det dras uppen klar gräns mot den politiska demokratin och attarbetsmarknadens funktionssätt underlättas och villkoren förnyskapande förbättras.Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande översyn av arbetsrättslagstiftningenatt medbifall till motion 1990/91:A5 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,5. Facklig verksamhet i transnationella företag (mom.4)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 11 sombörjar med "Liknande motionsyrkanden" och slutar med "A737avstyrks" bort ha följande lydelse:Utskottet instämmer med kravet i vpk-motionen A724 pålagreglering rörande det koncernfackliga arbetet. Sådant arbetebör även när det gäller internationella koncerner kunna utföraspå betald arbetstid. Detta är helt nödvändigt för att inte nivånpå det fackliga arbetet skall sänkas drastiskt genom kapitaletsallt större internationella rörlighet. Vad utskottet anfört medanledning av motionen bör ges regeringen till känna. Utskottetsställningstagande får anses tillgodose även motionerna A711(vpk) och A737 (s).dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande facklig verksamhet i transnationellaföretagatt medbifall till motion 1989/90:A724 yrkande 30 och med anledning avmotionerna 1989/90:A711 yrkande 2 och 1989/90:A737 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,6. Intern facklig verksamhet (mom. 5)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 12 sombörjar med "Det ligger" och slutar med "motsvarande del" bort haföljande lydelse:Utskottet anser att lagens begrepp facklig verksamhet äralltför snävt. Det bör även omfatta intern facklig verksamhet,vilket bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande intern facklig verksamhetatt medbifall till motion 1989/90:A724 yrkande 29 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört,7. Påverkan på den yttre miljön (mom. 6)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12börjar med "När det" och slutar med "motion A746" bort haföljande lydelse:Det är naturligt att arbetet för att värna miljön iarbetslivet omfattar såväl den yttre miljön som den inrearbetsmiljön. De fackliga organisationerna har också undersenare år utvecklat ett engagemang för att skydda även dennayttre miljö. Det är enligt utskottets mening viktigt att dettaarbete från organisationernas sida kan ske med utnyttjande av derättigheter som följer av förtroendemannalagen. Motion A746 (mp)tillstyrks således av utskottet. Vad utskottet anfört bör gesregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande påverkan på den yttre miljönatt medbifall till motion 1989/90:A746 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört,8. Fackligt arbete på deltid (mom. 7)() anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 12börjar med "Det förstnämnda" och slutar med "denna del" bort haföljande lydelse:Utskottet delar den uppfattning som framförs i vpk-motionenA724. För att undvika specialisering och klyftor mellan fackligaförtroendemän och medlemmar bör de fackliga uppdragen i ökadutsträckning utföras på deltid. Förtroendemannalagen bör därförändras så att deltidsledighet främjas. Utskottet instämmer ocksåi det andra kravet på lagändring. Vid behov måstedeltidsanställda förtroendemän kunna öka sin sysselsättningsgradgenom fackligt arbete, under förutsättning att det ryms inom dettidsmått som anges i lagen. Utskottet bifaller således motionA724 i denna del.