bet · GE01JuU6 · 1990-11-20 00:00:00 — 1990/91JuU6ÄrendetI skrivelse 1990/91:21 har regeringen ()berett tillfälle att ta del av vad som i skrivelsenanförts om tillämpningen av bestämmelserna irättegångsbalken om hemlig teleavlyssning vid förundersökning ibrottmål.I samband med skrivelsen behandlar utskottet två motioner,dels1990/91:Ju5 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att lämna en redovisningav verksamheten med teleövervakning,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en betydligt fylligare ochinnehållsrikare redovisning beträffande hemlig teleavlyssning,dels1989/90:Ju710 av och (båda v) variyrkas att begär att regeringen ger riksdagenen redovisning av i vilken utsträckning brevhemligheten bryts. Bestämmelser om hemlig teleavlyssning som tvångsmedel vidbeivrande av brott finns i första hand i 27 kap.rättegångsbalken (RB). Reglerna har byggts ut och moderniseratsgenom lagstiftning som trädde i kraft (prop. 1988/89:124, JuU25, rskr. 313, SFS 1989:650). Därvid tidigare använda beteckningen "telefonavlyssning" ersattsmed beteckningen "hemlig teleavlyssning". infördes iRB en möjlighet till hemlig teleövervakning (19§).Regler om hemlig teleavlyssning finns -- förutom i RB -- äveni lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel ivissa brottmål, lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig ellerkrigsfara m.m. samt lagen (1989:530) om åtgärder för attförebygga våldsdåd med internationell bakgrund(terroristlagen).I enlighet med önskemål (JuU 1981/82:54, rskr.298) redovisar regeringen hur reglerna omteleavlyssning i RB och terroristlagen har tillämpats. Såvittgäller avlyssning enligt RBs regler lämnade regeringen hösten1989 en redogörelse till 1988(skr. 1989/90:18, JuU13, rskr. 67).I den skrivelse som utskottet nu behandlar lämnar regeringenen redogörelse för tillämpningen avbestämmelserna i om teleavlyssning vid förundersökning ibrottmål. Redogörelsen, som omfattar samtliga fall avteleavlyssning enligt RB , bygger på uppgifter somrikspolisstyrelsen har lämnat till regeringen i en skrivelseden 12 september 1990.I regeringens skrivelse redovisas att domstolarna under år1989 meddelade tillstånd att avlyssna samtal till eller fråntelefonapparat som innehafts eller begagnats av sammanlagt 211personer misstänkta för grovt narkotikabrott. Antaletsådana fall --1989 är följande.00>1969 13>28 32>1976 45>64 65>1983 78>41800>1970 13>39 32>1977 45>122 65>1984 78>41400>1971 13>44 32>1978 45>102 65>1985 78>23300>1972 13>34 32>1979 45>147 65>1986 78>21300>1973 13>46 32>1980 45>220 65>1987 78>20500>1974 13>44 32>1981 45>277 65>1988 78>21000>1975 13>42 32>1982 45>313 65>1989 78>211Enligt skrivelsen har vidare anfört attpreliminära beräkningar för visaratt antalet tillstånd beträffande grova narkotikabrott intekommer att förändras i någon högre grad jämfört med år 1989.Antalet fall då teleavlyssning skett enligt RB vidförundersökning om andra grova brott än grovanarkotikabrott uppges ha varit 24. De har huvudsakligen gälltmord och grovt rån. Motsvarande siffror har varit 17 under år1983, 13 , 6 och 15 under ettvart avåren 1986, 1987 och 1988.Enligt redogörelsen i regeringens nu aktuella skrivelse varden genomsnittliga avlyssningstiden , 53 dagarår 1986, , och år1989. Det redovisas att avlyssningstiderna varierat åtskilligt,från någon enstaka dag till omkring . I ett fallanges avlyssning ha pågått . När det gällerfrågan i vilken mån teleavlyssningen fyllt avsett ändamålframgår att avlyssningen haft betydelse för förundersökning ifråga om den misstänkte i av fallen , år1986, , och år 1989.Det framgår vidare att det inte har förekommitnågot fall där domstol lämnat en ansökan om teleavlyssning utanbifall; skedde detta i två fall. Vidare anges attrikspolisstyrelsen i likhet har tillämpat vissförhandsprövning av ärenden om teleavlyssning medanledning av grova narkotikabrott.Regeringens skrivelse föranleder följande uttalanden frånutskottets sida. Antalet teleavlyssningar på grund av misstankeom grov narkotikabrottslighet har -- efter en fortlöpandeökning -- --1989 legat på enlägre, tämligen nivå. kan noteras attantalet för grova narkotikabrott lagförda personer minskatnågot medan antalet beslag av narkotika ökatkraftigt under senare år.Utskottet vill, liksom tidigare, betona vikten avrestriktivitet när det gäller användningen av ett så ingripandetvångsmedel som det här är fråga om. Av betydelse i dettasammanhang är den praxis enligt vilken ärenden omteleavlyssning på grund av misstanke om grovt narkotikabrottanmäls för rikspolischefen (jfr prop. 1980/81:76 s. 277 f ochJuU 1987/88:4 s. 4). Hemlig teleavlyssning kan, somdepartementschefen anför i skrivelsen, uppenbarligen inteavvaras i kampen mot narkotikabrottsligheten och annan särskiltgrov brottslighet. Som utskottet tidigare uttalat är detemellertid ett oavvisligt krav att åtgärden i varje enskiltfall så långt det är möjligt begränsas i fråga om både antaletavlyssnade telefonapparater och den tid som avlyssningen pågår.Vad gäller önskemålet i motion Ju5 om en fylligareredovisning beträffande hemlig teleavlyssning vill utskottetförst erinra om dels att den aktuella redovisningen tillriksdagen lämnas av regeringen efter ett initiativ avjustitieutskottet (JuU 1981/82:54, rskr. 298), delsatt utskottet därefter vid behandlingen av motsvaranderedovisningar funnit anledning att påpekavikten av att redovisningen tillgodoser de anspråk somriksdagen ställde upp . Det sagda gällde inte minstuppgifter om vilka tillståndstider som förekommit och i vilkenmån avlyssningen fyllt avsett ändamål (se JuU 1987/88:4 och därgjorda hänvisningar). Utskottet kan konstatera attredovisningarna numera innehåller även de kvalitativa elementsom tidigare efterlysts och att redogörelserna uppfyller dekrav som , efter ingående överväganden, uppställt.Mot denna bakgrund föranleder motionsyrkandet inget annatuttalande från utskottets sida än att utskottet -- såsomtidigare skett -- vill framhålla vikten av att denparlamentariska kontrollen och insynen i fråga om tillämpningenav bestämmelserna i om teleavlyssning bör hållaspå minst samma nivå som hittills.Som angetts inledningsvis infördes i RB fr.o.m. den 1september 1989 en möjlighet till hemlig teleövervakning.Sådan övervakning innebär bl.a. inhämtande av uppgifter om frånvilka telefonnummer samtal kommer till en viss telefon ellertill vilka telefonnummer samtal går från en telefon samttidsuppgifter för samtal. Den nya regleringen har skett medutgångspunkt från reglerna om hemlig teleavlyssning, menvillkoren för att få tillgripa teleövervakning är inte likastränga. Detta skall ses mot bakgrund av att -- såsom ocksåuttalades i lagstiftningsärendet (prop. 1988/89:124, JuU25,rskr. 313) -- de betänkligheter med hänsyn tillintegritetsintressena som kan anföras mot teleavlyssning integör sig gällande med samma styrka i fråga om teleövervakning. Isamma lagstiftningsärende uttalade justitieministern attordningen med årlig redovisning till av tillämpningenav bestämmelserna om teleavlyssning allmänt torde anses vara avstort värde samt att hon ansåg övervägande skäl tala för att enmotsvarande redovisning lämnas när det gäller hemligteleövervakning.I den nu aktuella skrivelsen erinrar justitieministern omsitt nämnda uttalande. Under hänvisning till attrikspolisstyrelsen uppgivit att en redovisning förtillämpningen av de nya, gällandebestämmelserna om teleövervakning inte kan ske förrän år 1991lämnas i skrivelsen inte någon sådan redovisning.I motion Ju5 begärs ett tillkännagivande av innebörd attregeringen bör lämna en redovisning av verksamhetenmed teleövervakning.Utskottet vill för sin del till en början notera att det härgäller tillämpningen under enbart av etttvångsmedel som allmänt sett får anses vara mindre ingripandeän teleavlyssning. Som justitieministern anger i skrivelsen ärdet av tekniska skäl som en redovisning inte kunnat lämnasredan nu. Under beredningen av ärendet har utskottet inhämtatatt det mött svårigheter att före de nya bestämmelsernasikraftträdande hos de lokala polismyndigheterna resp.tingsrätterna bygga upp de redovisningssystem beträffandeteleövervakning som erfordras.Med beaktande av vad som anförts och med hänsyn till att denefterfrågade redovisningen kommer att lämnas saknasenligt utskottets uppfattning skäl till någon åtgärdmed anledning av motionsyrkandet.Regeringens skrivelse bör läggas till handlingarna.I motion Ju710 förs fram ett önskemål av innebörd attregeringen bör ge en redovisning även avtillämpningen av bestämmelserna om brevkontroll i RB.I detta hänseende gäller bestämmelserna om beslag i 27 kap.RB.Föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning ombrott eller som har avhänts någon genom brott får tas i beslag(27 kap. 1 § RB). Detsamma gäller föremål som kan komma attförverkas. Med föremål jämställs skriftlig handling. Beslag kanförekomma vid alla slags brott, dvs. även vid bötesbrott.Beslag får ske såväl hos den som är misstänkt som hos vem somhelst i övrigt.Beslag får inte läggas på vissa typer av skriftligahandlingar. Detta framgår av 27 kap. 2 § RB. Där sägs attbeslag inte får läggas på skriftlig handling, om dess innehållkan antas vara sådant att befattningshavare eller annan somavses i 36 kap. 5 § RB inte får höras som vittne därom, ochhandlingen innehas av honom eller av den, till vars förmåntystnadsplikten gäller. Om t.ex. frågeförbud enligt 36 kap. 5 §RB skulle gälla för en advokat om innehållet i en skriftlighandling, som en klient lämnat till honom, får handlingen intetas i beslag hos vare sig advokaten eller klienten. Vidareundantas från beslag skriftliga meddelanden mellan sådananärstående, som avses i 36 kap. 3 § RB, såvida inte brottet ärså allvarligt att minimistraffet är fängelse.För beslag av brev eller telegram som befinner sig i post-eller vård krävs att det är föreskrivet minst ettårs fängelse för brottet samt att försändelsen hos mottagarenskulle kunna vara underkastad beslag (27 kap. 3 § RB).Den som griper eller anhåller en misstänkt eller verkställervissa tvångsmedel, bl.a. husrannsakan eller kroppsvisitation,får lägga beslag på föremål som därvid påträffas. Efter beslutav undersökningsledaren eller åklagaren får beslag också ske iandra fall. I brådskande fall får även en polisman besluta ombeslag, dock med ett undantag (27 kap. 4 § RB). Vidare kandomstol besluta om beslag i vissa fall (27 kap. 5 § RB). Om ettbeslut om beslag -- t.ex. vid en husrannsakan -- fattats utanrättens förordnande, kan den som drabbats av ett beslag begäraatt rätten överprövar beslutet. Har beslag gjorts gäller somhuvudregel vissa frister för åtals väckande (27 kap. 7 § RB).Rättens beslut om beslag kan överklagas särskilt genom besvär(49 kap. 4 § första stycket 6 RB). Rätten skall då målet avgörspröva om beslaget skall bestå (27 kap. 8 § RB).RB kräver inte att den, hos vilken beslag sker, skall varanärvarande då åtgärden vidtas. Är han inte närvarande skall hanemellertid utan dröjsmål underrättas om beslaget (27 kap. 11 §RB).Om en försändelse hos t.ex. postanstalt har tagits i beslagskall enligt samma lagrum så snart det kan ske utan men förutredningen mottagaren och -- om han är känd -- även avsändarenunderrättas. Och enligt 12 § gäller att, om innehållet i t.ex.en postförsändelse i dess helhet eller till någon del utan menför utredningen kan meddelas mottagaren, så skall avskrifteller utdrag av handlingen ofördröjligen tillställas honom.Över beslag skall föras protokoll (27 kap. 13 § förstastycket RB). I protokollet skall anges ändamålet med beslagetoch vad som förekommit vid detta. Beslagtaget föremål skallnoga beskrivas. Enligt andra stycket har den som drabbats avbeslag rätt att på begäran få bevis om beslaget, av vilketskall framgå vilket brott misstanken avser.Enskilda handlingar som tas i beslag får inte närmareundersökas och brev eller annan sluten handling får inte öppnasav annan än rätten, undersökningsledaren eller åklagaren.Sakkunnig eller annan som anlitas för utredning angåendebrottet får dock efter anvisning av rätten,undersökningsledaren eller åklagaren företa sådan undersökning(27 kap. 12 § första stycket RB).Utskottet vill först uttala viss tvekan införmotionsförslaget eftersom det, om det skulle genomföras,skulle innebära en ökad omgång hos bl.a. de rättstillämpandeorganen. Härtill kommer såsom framgår av den lämnaderedogörelsen att reglerna om brevkontroll, i ett väsentligtavseende skiljer sig från regleringen av teleavlyssning ochteleövervakning, nämligen på det sättet att brevkontrollen inteär hemlig. Det finns således regler om att adressaten ochavsändaren skall underrättas om brev tas i beslag och om attäven innehållet i brevet skall meddelas mottagaren. Mot dennabakgrund kan utskottet inte ställa sig bakom yrkandet imotionen. beträffande fylligare redovisningatt avslår motion 1990/91:Ju5 yrkande 2,res. 1 (v, mp)2. beträffande hemlig teleövervakningatt avslår motion 1990/91:Ju5 yrkande 1,3. beträffande brevkontrollatt avslår motion 1989/90:Ju710,res. 2 (v, mp)4. beträffande regeringens skrivelse 1990/91:21att lägger skrivelsen till handlingarna.Stockholm den 20 november 1990På justitieutskottets vägnarBritta BjelleNärvarande: (), (),(), (), (), (), (), (),(), (), (),(), (), (), (), () och AlfEriksson (s). Fylligare redovisning (mom. 1)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 3 sombörjar med "Mot denna" och slutar med "som " bort haföljande lydelse:Vid ställningstagande till motionsönskemålet om en fylligareredovisning vill utskottet notera att utskottet tidigareframhållit vikten av att den parlamentariska kontrollen ochinsynen i fråga om tillämpningen av bestämmelserna i omteleavlyssning bör hållas på minst samma nivåsom hittills.Med hänsyn till att det här handlar om ett från bl.a.integritetssynpunkt särskilt ingripande tvångsmedel bör enligtutskottets mening strävan vara att fördjupa och effektiviserariksdagens insyn. I detta syfte vill utskottet förorda enordning för framtiden som i stort innebär följande.Vid varje tillfälle då avlyssning inleds skall det läggas uppett särskilt rapporteringsblad. Där skall antecknas bl.a.beslutande och verkställande organ, den gärning som misstankenavser, hur länge avlyssningen pågått samt vilken betydelseavlyssningen haft för förundersökningen. Rapportbladen skalldärefter insändas till ett centralt organ för att ligga tillgrund för redovisningen till regeringen och riksdagen.Ordningen skall göra det möjligt för utskottet att begära insådana rapporteringsblad, och -- då anledning därtillförekommer -- även förundersökningsprotokoll, för granskning.Det bör ankomma på regeringen att ombesörja att denna ordningkan tillämpas. Vad utskottet nu med anledning av motion Ju5uttalat bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande fylligare redovisningatt med anledning av motion 1990/91:Ju5 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.2. Brevkontroll (mom. 3)() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 5 sombörjar med "Utskottet vill" och slutar med "i motionen" bortha följande lydelse:Vid ställningstagande till motionsönskemålet om en årligredovisning till även av tillämpningen avbestämmelserna i om brevkontroll vill utskottet slå fast attdet här handlar om ett från integritetssynpunkt särskiltingripande tvångsmedel. Det är därför i dessa fall -- dvs. närpostförsändelse under förundersökning tas i beslag och öppnas-- lika angeläget som i fråga om teleavlyssning såväl atttillämpningen sker med största restriktivitet som att riksdagenges möjligheter till kontroll och insyn.I detta syfte vill utskottet förorda en ordning för framtidensom i stort innebär följande.Vid varje tillfälle då brevöppning sker skall det läggas uppett särskilt rapporteringsblad. Där skall antecknas bl.a.beslutande och verkställande organ, den gärning som misstankenavser, vilka brev som öppnats samt vilken betydelsetvångsmedlet haft för förundersökningen. Rapportbladen skalldärefter insändas till ett centralt organ för att ligga tillgrund för redovisningen till regeringen och riksdagen.Ordningen skall göra det möjligt för utskottet att begära insådana rapporteringsblad, och -- då anledning därtillförekommer -- även förundersökningsprotokoll, för granskning.Det bör ankomma på regeringen att ombesörja att denna ordningkan tillämpas. Vad utskottet nu med anledning av motion Ju710uttalat bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under moment 3 bort haföljande lydelse:3. beträffande brevkontrollatt med anledning av motion 1989/90:Ju710 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.