bet · GE01SoU9 · 1990-12-04 00:00:00 — Ledningen av den kommunala hälso- och sjukvårdenI propositionen föreslås att ledningen av den kommunala hälso-och sjukvården skall utövas av socialnämnden eller iförekommande fall av social distriktsnämnd eller lokalt organenligt lagen (1979:408) om vissa lokala organ i kommunerna.I motion 1990/91:So17 av () yrkas attkommunerna själva får avgöra hur ledningen av äldreomsorgenskall organiseras. Enligt motion 1990/91:So23 av BengtWesterberg m.fl. (fp) såvitt nu är i fråga bör kommunerna gesstörsta möjliga frihet att själva bestämma på vilket sätt devill arbeta med service och vård för äldre och handikappade.Motionärerna anser att det förhållandet att kommunallagsreformenännu inte är färdigberedd inte utgör något bärande skäl för attlåsa fast kommunerna vid det bestående regelsystemet. Tvärtom ärdet enligt motionen angeläget att kommunerna redan från börjanfår möjlighet att inrätta den nämndorganisation som ter sig meständamålsenlig. I motion 1990/91:So21 av () tas uppförhållandena i . Motionären, som erinrar om attGöteborg såsom landstingsfri kommun redan är huvudman för hälso-och sjukvården, lämnar i motionen vissa uppgifter om denförsöksverksamhet enligt frikommunlagen som kommunen bedrivermed avseende på uppgifter av det slag som propositionen avser.Motionären anser det angeläget att det föreliggande förslagetför del genomförs som är lämplig medhänsyn till den pågående försöksverksamheten. I motionen begärsdärför att ges möjlighet att lokalt anpassagenomförandet av de i propositionen föreslagna förändringarna.Enligt propositionen (prop. s. 64 f.) är syftet med förslagetom hälso- och sjukvård bl.a. att kunna samordna socialaoch medicinska insatser. För att denna samordning skall kunnagenomföras krävs enligt föredragandens mening att en och sammanämnd har det samlade ansvaret för insatserna. Föredragandenanser därför att den samlade sociala och medicinska verksamhet,som kommunerna skall ha ansvar för, skall ledas av socialnämndeneller i förekommande fall av distriktsnämnden i ettsocialdistrikt eller av ett lokalt organ i en kommundel. Ipropositionen erinrar föredraganden om att de kommuner som anseratt en annan nämndorganisation är bättre för kommunen harmöjlighet att ansöka om att få tillämpa lagen omförsöksverksamhet med en friare nämndorganisation.Utskottet får för egen del anföra följande.Utskottet anser att det mot bakgrund av det pågåendefrikommunförsöket saknas anledning att på förevarande delområdenu införa en permanent lagstiftning som i princip skulle gekommunerna frihet att bestämma sin nämndorganisation.Stat-kommunberedningen har beslutat att göra enkartläggning och uppföljning av försöket med en friare kommunalnämndorganisation. Syftet med utredningsarbetet, som avses blislutfört , är att förse regeringen medbeslutsunderlag inför nästa års överväganden om en friarekommunal nämndorganisation. Detta arbete bör enligt utskottetsmening inte föregripas.Utskottet finner att från de synpunkter utskottet har attbeakta det inte finns något hinder mot ett antagande avpropositionen i denna del. Det anförda innebär att utskottetavstyrker motionerna 1990/91:So17 och 1990/91:So23 såvitt nu äri fråga.Enligt utskottets mening bör inte i förevarande sammanhangnågra särskilda uttalanden göras beträffande den kommunalanämndorganisationen i såvitt nu är i fråga. Riksdagenkan få anledning återkomma till den i motion 1990/91:So21upptagna frågan vid behandlingen av regeringens kommande förslagrörande den kommunala nämndorganisationen. Med det anfördaavstyrker utskottet även motion 1990/91:So21.3. Sekretessen inom den kommunala hälso- och sjukvårdenI propositionen (s. 85) framhålls att den verksamhet somenligt reformen läggs på kommunerna -- avseende såväl insatserav hälso- och sjukvårdskaraktär som insatser avsocialtjänstkaraktär -- i sekretesshänseende kommer att omfattasav dels reglerna i 7 kap. 1 § sekretesslagen (hälso- ochsjukvårdssekretess), dels reglerna i 7 kap. 4 § sekretesslagen(socialtjänstsekretess). I propositionen konstateras vidare attdetta inte har någon betydelse eftersom såväl skaderekvisitensom sekretesstidens längd m.m. är desamma inom såvälsocialtjänsten som hälso- och sjukvården. I propositionenföreslås en ändring i sekretesslagen bestående i att 7 kap. 4 §kompletteras med en bestämmelse om att sekretess inte skallgälla för uppgifter i anmälan och beslut i ärenden om ansvareller behörighet för personal inom hälso- och sjukvård.Bestämmelsen utgör en motsvarighet till 7 kap. 2 § 4.sekretesslagen som förhindrar hälso- och sjukvårdssekretess föruppgifter i anmälan och beslut i ärende hos hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd. Detta förslag faller under lagrådetsgranskningsområde. I propositionen uttalas att förslaget är avsådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle vara utanbetydelse.I motion 1990/91:So20 av m.fl. (c) såvitt nu äri fråga tas upp frågan om sekretess och patientjournaler.Motionärerna erinrar om att det inom samt hälso-och sjukvården gäller särskilda regler om förvaring avhandlingar och att patientjournaler innehåller en mängdintegritetskänsliga uppgifter vars handhavande kräver störstanoggrannhet. Vidare anförs i motionen följande.Reformen innebär att patientjournalerna skall överföras tillkommunerna och integreras i den kommunala . Dettakan medföra en annan hantering av de integritetskänsligauppgifterna vars konsekvenser inte är tillräckligt utredda.Lagrådet bör ges i uppdrag att granska frågan. Det är vidareangeläget att lagrådet ger sin syn på frågan om tillägget till 7kap. 4 § sekretesslagen är tillräckligt som kompletterandesekretessreglering till följd av reformen. Vad här anförts omlagrådsgranskning av sekretessbestämmelser och patientjournalerbör ges regeringen till känna.Utskottet får för egen del anföra följande.Som framgått ovan är sekretesskyddet enhetligt utformat inomhälso- och sjukvården samt . Detta innebär attsekretesslagen inte behöver ändras till följd av det framlagdaförslaget om att överföra viss verksamhet på hälso- ochsjukvårdsområdet. Den föreslagna ändringen av 7 kap. 4 §serketesslagen utgör som ovan framgått en motsvarighet tillbestämmelsen i 7 kap. 2 § 4. om offentlighet för uppgifter ianmälan och beslut i ärende hos hälso- och sjukvårdensansvarsnämnd.Det skall i sammanhanget erinras om att utskottet -- ibetänkande 1990/91:KU10 -- behandlat en motion vari begärdes attsistnämnda bestämmelse ändras så att det blir möjligt attbibehålla sekretess för uppgifter i en anmälan till hälso- ochsjukvårdens ansvarsnämnd. Utskottet föreslår med anledning avmotionen att regeringen tar upp denna fråga till övervägande.Riksdagen kommer att behandla betänkandet.I motion 1990/91:So20 ifrågasätts om inte reformen medförbehov av ytterligare förändringar av sekretesslagstiftningen.Motionärerna pekar i sammanhanget på att patientjournaler som enföljd av reformen kommer att överföras från landstingen tillkommunerna. I motionen uttrycks farhågor för att kommunernashantering av de integritetskänsliga uppgifterna i dessajournaler inte är tillräckligt utredda.Utskottet får i denna del anföra följande. Iäldredelegationens rapport (Ds 1989:27) Ansvaret föräldreomsorgen föreslogs en särskild övergångsbestämmelse --intagen i hälso- och sjukvårdslagen -- gällande frågan i vilkenutsträckning journaluppgifter rörande enskilda patienter kanföras över från landstingskommun till kommun. Enligt denföreslagna bestämmelsen får sådan överföringske om det är uppenbart att det kan ske utan men för denenskilde eller någon honom närstående eller om den enskildelämnar sitt samtycke härtill. I propositionen anförs bl.a.följande (prop. s. 144). Vid överförande av journaluppgifter böri första hand inhämtas samtycke från vederbörande enskilda. mån sådant samtycke ej kan erhållas skall journaluppgifternabli föremål för sedvanlig sekretessbedömning. Enligtföredraganden bör det ankomma på att utfärdaallmänna råd angående handhavandet av patientjournaler i sambandmed reformens genomförande.Utskottet har inte funnit något att erinra mot de övervägandeni frågan som gjorts i propositionen.Vad härefter angår hanteringen hos kommunen avintegritetskänsliga uppgifter i en patientjournal vill utskotteterinra om att det i propositionen (s.85) pekas på att det inomsocialtjänsten samt hälso- och sjukvården finns särskildabestämmelser om förvaring av handlingar [7 § första stycketpatientjournallagen (1985:562) och 51 § socialtjänstlagen(1980:620)]. Enligt dessa bestämmelser skall journaler och andrahandlingar som rör enskildas personliga förhållanden förvaras såatt obehöriga inte får tillgång till dem. Föredragandenframhåller att med "obehörig" även menas personal hos kommunernasom inte har med uppgifterna att skaffa i och för sitt arbeteoch att det ankommer på den som leder en viss verksamhet att setill att endast de befattningshavare som behöver olika uppgifterför sitt arbete kommer åt dessa. Enligt utskottets mening fårlagregleringen på området anses till fyllest.Utskottet vill allmänt understryka vikten av att inomkommunerna skapas sådana rutiner att endast sådanabefattningshavare inom de aktuella nämnderna som för sitt arbetebehöver sekretesskyddade uppgifter av nu aktuellt slag får delav dessa. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att ensärskild utredningsfråga i det pågående kommunallagsarbetet inomcivildepartementet gäller sekretessen i kommundelsnämnderna (jfrKU 1987/88:23 s.13). Översynen i den delen avser alltså bl.a.de eventuella problem som kan uppkomma till följd av att i denkommunala verksamheten i sådana nämnder förtroendevalda ochtjänstemän får tillgång till och hanterar uppgifter sominhämtats från olika verksamhetsområden och för olika syften.Utskottets slutsats är att den föreslagna reformen -- utöverden föreslagna ändringen i sekretesslagen -- inte medför behovav ytterligare lagändringar på sekretessområdet. Utskottet delarbedömningen i propositionen att det inte varit nödvändigt atthöra lagrådet om propositionen i här behandlad del.Stockholm den 15 november 1990På vägnarOlle SvenssonNärvarande: (), (), (), (), (), StureThun (s), Hans Nyhage (m), (), (), (), (), (), Hans Leghammar (mp), (), Rosa-LillWåhlstedt (s), () och ().Avvikande meningLedningen av den kommunala hälso- och sjukvårdenBirgit (), () och Hans Leghammar(mp) anser att den del av utskottets yttrande under rubrikenLedningen av den kommunala hälso- och sjukvården som börjarmed "Utskottet anser" och slutar med "nu är i fråga" bort haföljande lydelse:Som framhållits i motionerna 1990/91:So17 och 1990/91:So23 börkommunerna ges största möjliga frihet att själva bestämma påvilket sätt de vill arbeta med service och vård för äldre ochhandikappade. Utskottet är därför inte berett att godtapropositionens förslag om att ledningen av den kommunala hälso-och sjukvården endast får utövas av socialnämnden eller iförekommande fall av social distriktsnämnd eller lokalt organ.Förslaget i denna del bör i stället ges en avfattning som gördet möjligt för kommunerna att inrätta den nämndorganisation somter sig mest ändamålsenlig. Det förhållandet attkommunallagsreformen ännu inte är färdigberedd utgör inte någothinder häremot. Det bör ankomma på socialutskottet att utformaerforderliga lagtexter. Utskottet får med det anförda tillstyrkabifall till motionerna 1990/91:So17 och 1990/91:So23 såvitt nuär i fråga.Socialförsäkringsutskottets yttrande1990/91:SfU2yBilaga 19Ansvaret för service och vård till äldre och handikappade m.m.Till socialutskottetSocialutskottet har berettsocialförsäkringsutskottet tillfälle att yttra sig över de delarav proposition 1990/91:14 om ansvaret för service och vård tilläldre och handikappade m.m. jämte motioner som har samband medsocialförsäkringsutskottets lagstiftningsområde.Socialförsäkringsutskottet begränsar sitt yttrande till att avsede lagtekniska effekterna av att vissa sjukhem och andravårdinrättningar överförs till kommunerna. Utskottet harsärskilt granskat i propositionen framlagda förslag till lag omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring (lagförslag 4)och förslag till lag om ändring i lagen (1981:49) om begränsningav läkemedelskostnader, m.m. (lagförslag 7). Någramotionsyrkanden som tar upp sådana lagtekniska effekterföreligger inte.I propositionen (avsnitt 4) föreslås att landstingens sjukhemoch andra inrättningar för somatisk långtidssjukvård, som hareller avses få en kommun eller del av kommun somupptagningsområde, skall överföras till kommunerna den 1 januari1992. Överföring skall dock inte ske om särskilda skäl talar motdet. Landstingen och kommunerna skall dessutom kunna kommaöverens om att göra överföringen och ävenatt föra över andra sjukhem och motsvarande till kommunerna. Ipropositionen anges vidare att sjukhemmen och motsvarande efteröverföringen inte längre bör anses som sjukhus i rättslig meningutan som en särskild boendeform för service och omvårdnad enligt20 § andra stycket socialtjänstlagen.Utskottet vill inledningsvis nämna att de lokala sjukhem ochandra vårdinrättningar som skall föras över till kommunerna förnärvarande räknas som sjukhus enligt lagen om allmän försäkring(AFL). För då en person som har hel ålderspension fårsjukhusvård tar ut en avgift som utgör entredjedel av pensionen räknat per dag, dock högst . förvarje vårddag (2 kap. 12 § AFL). Avgift beräknad på detta sätttas även ut från den som har hel förtidspension och somförtidspensionär erhållit sjukhusvård . Avgiftentas ut genom avdrag vid pensionsutbetalningen. En pensionär haräven möjlighet att helt eller delvis befrias från avgiften omdet finns särskilda skäl med hänsyn till hans eller hennesekonomiska förhållanden och behov av medel till bostad ellersärskilda rehabiliteringsinsatser (2 kap. 12 a § AFL). För annanperson som är försäkrad enligt AFL minskas sjukpenningen med 65kr. för denne får sjukhusvård, dock med högst entredjedel av sjukpenningens belopp (3 kap. 4 § andra stycketAFL). Några avgifter i övrigt för vården på sjukhuset tas inteut. bekostar även helt de läkemedel somtillhandahålls patienten. Den försäkrade har också rätt tillersättning för resekostnader i samband med sjukhusvården enligtgrunder som regeringen fastställer (2 kap. 6 § AFL). Grundernaanges i sjukreseförordningen (1987:82).För annan hälso- och sjukvård som ombesörjs avsjukvårdshuvudman får patientavgift tas ut enligt vad somföreskrivs i en särskild förordning (1984:908).För privat läkarvård eller annan sjukvårdande behandling somlämnas av läkare eller sjukgymnast som är uppförd på en avförsäkringskassan upprättad förteckning får patientavgift tas utenligt vad som anges i läkarvårdstaxan (1974:699) ellerförordningen (1976:1018) med taxa för sjukvårdande behandling.Läkemedel som förskrivs av läkare tillhandahålls i allmänhetvid apotek mot en kostnad för patienten på högst . enligtlag (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m. Ilagen finns även bestämmelser om högkostnadsskydd som i huvudsakinnebär att en person har rätt att få läkemedel kostnadsfrittnär läkemedel inköpts eller patientavgifter för läkarbesökerlagts vid sammanlagt minst 15 tillfällen. Kostnadsfrihetengäller för den tid som återstår av räknat från det förstavårdtillfället, behandlingstillfället eller läkemedelsinköpet. nämnda förordningarna anges att patienten ärbefriad även från patientavgift.Av 2 kap. 6 § AFL följer att en försäkrad har rätt tillersättning även för resekostnader i samband med läkarvård ellerannan sjukvårdande behandling enligt vad som sägs isjukreseförordningen.I förhandlingarna om ersättning till sjukvårdshuvudmännen förår 1991 har parterna kommit överens om att sjukvårdshuvudmännenfr.o.m. själva får fastställa storleken avavgifter inom den öppna hälso- och sjukvården och utan något takför de enskilda avgifternas storlek men att detta förutsättervissa ändringar i högkostnadsskyddet. Regeringen har i enlighethärmed i proposition 1990/91:51 om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen föreslagit att högkostnadsskyddet förändrasså att en enskild person inte skallbehöva betala mer än sammanlagt . för inköp avläkemedel och erläggande av patientavgifter. Utskottet vill härerinra om att en särskild kommitté har tillkallats med uppgiftatt göra en utredning om det samlade förmånssystemet förförsäkrade med betydande kostnader för sjukdom och handikapp(dir. 1990:34). Kommittén bör enligt sina direktiv ha slutförtsitt uppdrag senast den 1 juli 1991.I förevarande proposition föreslås att kommunerna ges ettsamlat och utvidgat ansvar för långvarig service och vård tilläldre och handikappade. Vid de sjukhem och motsvarande somkommunerna övertar liksom vid övriga särskilda boendeformer förservice och omvårdnad, vid bostäder med särskild service och vidkommunala dagverksamheter skall kommunerna ha ansvaret atterbjuda den hälso- och sjukvård som de enskilda behöver.Kommunernas ansvar skall dock inte omfatta sådan hälso- ochsjukvård som meddelas av läkare.I propositionen (avsnitt 5.8) anförs att kommunerna bör fåbestämma storleken på avgifterna inom den kommunala hälso- ochsjukvården och att de enskilda bör garanteras att under entolvmånadersperiod inte behöva betala mer än sammanlagt 1500kr. för läkemedelskostnader och vårdbesök hos ochkommunerna.I propositionen anförs vidare att i avvaktan på en pågåendeöversyn av avgiftssystemen för kommunala tjänster inom äldre-och handikappomsorgen bör nuvarande avgiftssystem för olikainsatser för vård gälla vid de lokala sjukhem som förs över tillkommunerna, och förslag läggs därför fram om att avdrag skallske från sjukpenning resp. pension på samma sätt som vidsjukhusvård. Kommunerna skall inte ta ut någon ytterligareavgift för vården vid sjukhemmen. Vidare läggs fram förslag tilllösning av frågan om kostnader för läkemedel till patienternavid dessa sjukhem. Föredragande statsrådet erinrar om att ivården och behandlingen vid landstingens sjukhus ingår läkemedelutan kostnad för patienten. Kostnaderna faller i sin helhet påsjukvårdshuvudmännen. Vid öppen vård erhåller patienten däremotläkemedlet på apotek mot viss avgift, medan läkemedelskostnadeni övrigt ersätts av den allmänna försäkringen. Statsrådet anseratt landstingen alltjämt bör svara för de läkemedelskostnadersom uppkommer vid de inrättningar som överförts till kommunernaför att reformen tills vidare inte skall innebära någonomfördelning av kostnadsansvaret för läkemedel. I propositionenanges att i de fall en läkare som är anställd vid landstingetskriver ut läkemedel till den som vårdas vid ett kommunaltsjukhem m.m. kan läkemedlen tillhandahållas av utankostnad för patienten. Patienten skall emellertid även kunna taut de förskrivna läkemedlen på apotek. För att patienten inteskall drabbas av någon särskild kostnad härför krävs att det ilag anges att sådana läkemedel skall lämnas ut utan kostnad.Ersättningen till Apoteksbolaget skall i dessa fall utges avvederbörande landsting.Socialförsäkringsutskottet delar regeringens uppfattning attavgift för vården vid ett lokalt sjukhem eller motsvarande somövertas av kommunen -- i avvaktan på översynen av kommunernasavgiftssystem -- bör tas ut genom att avdrag görs på sjukpenningeller pension med samma belopp och på samma sätt som gäller försjukhusvård. Lagförslag 4 har emellertid utformats så att avdragskall göras för den som under "hel dag" vistas vid sjukhemmet,medan vid sjukhusvård avdrag görs för "" även om vårdeninte avser hel dag, vilket innebär att avdrag vid sjukhusvårdbl.a. görs för såväl inskrivningsdag som utskrivningsdag.Eftersom de nya lagparagraferna hänvisar till vad som enligtannat lagrum gäller vid sjukhusvård, föreslår utskottet att detnya lagrummet 2 kap. 12 b § AFL bör lyda: "Frånpensionsberättigad som vistas vid en sådan vårdinrättning somenligt lagen (1990:000) om övertagande av vissa sjukhem ochandra vårdinrättningar övertagits av kommunen skall avgift tasut enligt vad som sägs i 12 §. får besluta ombefrielse från avgift enligt vad som sägs i 12 a §." Påmotsvarande sätt bör 3 kap. 4 a § AFL lyda: "Vad som sägs i 4 §andra och tredje styckena gäller också en försäkrad som vistasvid en sådan vårdinrättning som enligt lagen (1990:000) omövertagande av vissa sjukhem och andra vårdinrättningarövertagits av kommunen." Genom dessa formuleringar blir ävendefinitionen av vårdinrättningen tydligare och mer enhetlig. föreslagna övergångsbestämmelserna i lagförslag 4 hänvisasbl.a. till bestämmelserna i 2 kap. 12 a §. Utskottet anser atthänvisningen skall avse de nya bestämmelserna i 2 kap. 12 b §.För att få en tydligare och, om motsvarande förändringgörs även i lagförslag 7, mer enhetlig lydelse påövergångsbestämmelserna bör punkt 2 formuleras enligt följande. "Om en kommun och en landstingskommun har kommit överens 1991 föra över en vårdinrättning till kommunen med stödav övergångsbestämmelserna till lagen (1990:000) om övertagandeav vissa sjukhem och andra vårdinrättningar tillämpas de nyabestämmelserna i -- -- -- från och med den dag övertagandetskedde för dem som vistas vid vårdinrättningen. "Utskottet anser att följande tillägg eller förändringardessutom bör göras i lagen om allmän försäkring och andranärliggande lagar.I 20 kap. 8 § andra stycket AFL anges att den som driver ensjukvårdsinrättning är skyldig att meddela nären patient tas in för vård på sjukhuset och när sjukhusvårdenupphör. En motsvarande skyldighet bör åläggas den som driver ensådan vårdinrättning som övertagits av kommunen enligt densärskilda lagen, och denna underrättelseskyldighet bör anges iett nytt tredje stycke till 20 kap. 8 § AFL.I 2 kap. 10 § tredje stycket AFL anges vilken försäkringskassasom prövar frågor om "avgift för sjukhusvård enligt 12 och 12 a§§". Här bör enligt utskottets mening även hänvisas till den nyabestämmelsen 12 b § genom formuleringen "avgift enligt 12--12 b§§".Som en konsekvens av ändringarna i AFL bör i lagen (1976:380)om arbetsskadeförsäkring (LAF) anges att avdrag från sjukpenningenligt LAF skall göras även för den som vistas på sådanvårdinrättning som ovan avses. Detta kan göras genom att i 3kap. 8 § första stycket LAF i en ny mening anges att"Motsvarande gäller för den som vistas...".Även i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare finnsbestämmelser om minskning av ersättning vid sjukhusvård.Utskottet anser att i 9 § bör hänvisning göras till de nyabestämmelserna i 3 kap. 4 a § AFL. Detta kan göras genom att i 9§ anges att "3 kap. 4 § andra stycket och 4 a § om minskning aversättning" tillämpas.Beträffande förslaget till lag om ändring i lagen ombegränsning av läkemedelskostnader, m.m. bör enligt utskottetsmening i den nya 2 a § användas den beteckning påvårdinrättningen som förordats ovan beträffande ändringen i AFL.Utskottet anser vidare att uttrycket "frånsett dem" i förslagettill ändring i 10 § bör ersättas med orden "frånsett förmåner".Övergångsbestämmelsen bör formuleras på motsvarande sätt somtill ändringen av AFL. Viktigt är emellertid att i 3 § anges attden där redovisade nedsättningen av läkemedelskostnaden avser"andra fall än som avses i 2 och 2 a §§", och utskottetförordar en ändring i enlighet härmed.I propositionen har således lagts fram förslag till lösning avavgifterna för vården vid sjukhemmet och kostnaderna förläkemedel. Däremot anges inte vem som skall svara för kostnadenför läkarvård vid sjukhemmet. Som framgått ovan bör nuvarandeavgiftssystem för olika insatser för vård vid de lokalasjukhemmen tills vidare gälla vid de sjukhem som förs över tillkommunerna. Kommunerna skall emellertid som nämnts inte ta överansvaret för läkarvården.