bet · GE01AU7 · 1990-10-23 00:00:00 — Dessa yrkandenhandlar om arbetsskadeförsäkringens integrering isjukförsäkringen och hundraprocentig sjukpenning för allasjukpenningförsäkrade fr.o.m. . Vid enhundraprocentig kompensation försvinner behovet av särskildaersättningar från kompletterande försäkringar, som i många fallinnebär en överkompensation till den sjuke, anför motionärerna.Riksdagen avslog på förslag avsocialförsäkringsutskottet (1989/90:SfU15, rskr. 203) yrkandenaom integrering av arbetsskadeförsäkringen och frågan om fullkompensation i sjukförsäkringen. Utskottet anförde i betänkandetatt en översyn av arbetsskadeförsäkringen, sjukförsäkringen ochförtidspensioneringen pågår inom . Vidarepekade utskottet på den kommande redovisningen avarbetsmiljökommissionens arbete. Även rehabiliteringsfrågorna ärenligt utskottet föremål för överväganden inomregeringskansliet. Utskottet utgick från att i dessa sammanhangöverväganden även skulle komma att göras beträffandesamordningen mellan sjukförsäkringen ocharbetsskadeförsäkringen. Med hänsyn härtill och i avvaktan påresultatet av beredningen av de nämnda frågorna inomregeringskansliet avstyrkte socialförsäkringsutskottetmotionsyrkandena. följde utskottet.Med hänvisning till vad sålunda anförts och till riksdagensställningstagande till de berörda motionsyrkandena finnerutskottet att nu ifrågavarande motionsyrkande inte kan vinnabifall. Utskottet avstyrker därför motion A725 i nu behandladdel.Motion A607 av och (båda fp)gäller de statliga grupplivförsäkringarna. Motionärernaanser att även homosexuella sambor bör omfattas avefterlevandeskyddet i försäkringarna.Enligt 4 § i avtalet om statens tjänstegrupplivförsäkring(TGL-S) avses med sambo en ogift man eller kvinna som underäktenskapsliknande förhållanden bor tillsammans med en ogiftarbetstagare eller före detta arbetstagare av motsatt kön. Iförordningarna (1988:244--246) om grupplivförsäkring fördeltagare i arbetsmarknadsutbildning m.fl., för doktoranderresp. för värnpliktiga m.fl., definieras sambobegreppet på sammasätt som i avtalet. Enligt såväl avtalet som förordningarna harendast sådan sambo förmånstagarrätt.Motioner med motsvarande yrkanden har behandlats av utskottetvid två tillfällen tidigare (1988/89:AU7 och 1989/90:AU7).Utskottet konstaterade i betänkandet 1989/90:AU7 att frågan omändringar i avtalet tas upp vid förhandlingar mellan statensarbetsgivarverk och de statsanställdas huvudorganisationer, omnågon av parterna begär det. Utskottet fortsatte:I socialförsäkringsutskottets betänkande 1988/89:SfU13 harmotsvarande fråga behandlats såvitt gäller socialförsäkringensefterlevandeskydd. Utskottet åberopade vad som förekommit ianslutning till införandet av nya bestämmelser omefterlevandeförmåner i den allmänna försäkringen (prop.1987/88:171, SfU29, rskr. 401, SFS 1988:881). En utgångspunktför avgränsningen av den pensionsberättigade kretsen hade dåvarit att det skulle röra sig om en samlevnad medfamiljefunktioner och att parterna i och för sig skulle kunnaingå äktenskap med varandra. Bl.a. mot den bakgrunden föllefterlevande homosexuella utanför efterlevandepensioneringenstillämpningsområde. hade inte haftnågon erinran mot den i propositionen gjorda avgränsningen avden pensionsberättigade personkretsen och ansåg inte heller nuatt det fanns skäl att utvidga kretsen.Arbetsmarknadsutskottet fann såvitt gällde de treförordningarna inte anledning att göra annan bedömning i frågaom homosexuella sambors ställning än som kommit till uttryck idet angivna betänkandet av socialförsäkringsutskottet. Vadgällde TGL-S erinrade utskottet om att ändringar i avtalet tasupp på begäran av avtalspart. Med hänvisning till vad utskottetsålunda anfört avstyrktes motionerna.I denna fråga har utskottet inte anledning att ändrauppfattning. Utskottet avstyrker därför bifall till motion A607.ErsättningsfrågorMotionerna A603 av och (båda c)samt A612 av () med motivering i 1989/90:Sk449avser de statliga nattraktamentena. I den första motionenpåtalas den låga nivån på nattraktamentet, , för den sominte haft styrkta kostnader. Med en sådan ersättning finns detenligt motionärerna ingen stimulans att fundera på andraalternativ än övernattning på hotell. I den andra motionenhemställs att ett generellt nattraktamente återinförs. Sedannattraktamentena avskaffades har enligt motionären varjeincitament för den som är på tjänsteresa att hålla nerekostnaderna försvunnit. På grund härav har hotellkostnadernastigit våldsamt.Rese- och traktamentsersättningarna för statstjänstemänregleras genom det allmänna reseavtalet (). Det nuvarandenattraktamentet har varit oförändrat . Det harlett till att en beloppshöjning aktualiserats vid olikatillfällen i samband med förhandlingar om statstjänstemännenslöne- och anställningsvillkor. Frågan om en höjning av beloppetdiskuteras återigen inom arbetsgivarverket. Detfår förutsättas att frågan återkommer i sådana sammanhang.När utskottet behandlat motioner omnattraktamentets storlek (1988/89:AU7 och 1989/90:AU7)hänvisades till att frågan tagits upp i ett bredare sammanhang,nämligen inom ramen för utredningen om en reformeradinkomstbeskattning. Utskottet konstaterar nu att frågan ombeskattning av traktamenten och övriga kostnadsersättningar vidresor i samband med tjänsten behandlats av i sambandmed propositionen om en reformerad inkomstbeskattning (prop.1989/90:110, 1989/90:SkU30, rskr. godtog redanunder principen att statliga och kommunalakostnadsersättningar skulle beskattas med rätt till avdrag förmotsvarande merkostnader på samma sätt som för privatanställda.Avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa skulle vidareenligt denna princip endast medges om tjänsteresan varit förenadmed övernattning. Denna princip genomfördes vad gällerendagsförrättningar fr.o.m. . I samband medbehandlingen av nyssnämnda proposition fullföljdes dennaprincip. Enligt beslut medges avdrag för de faktiskakostnaderna för övernattning. För den som uppburit traktamenteaccepterades en nattschablon på . när den skattskyldigeinte kan styrka kostnaderna.Mot bakgrund av det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna A603 och A612.TjänstemannaansvaretLOA har särskilda bestämmelser om avskedande. I 11 kap.stadgas att en arbetstagare får avskedas om han har begått brotteller grov tjänsteförseelse som visar att han uppenbarligen ärolämplig att inneha sin anställning. Frågan om avskedande prövasnormalt av den myndighet som arbetstagaren lyder under.Beträffande vissa högre befattningshavare och domare prövasfrågor om avskedande av en särskild nämnd, nämligen statensansvarsnämnd. Nämndens beslut kan överklagas tilltingsrätt/arbetsdomstolen enligt bestämmelserna iarbetstvistlagen.Enligt 11 kap. 5 § regeringsformen får den som utnämnts tillordinarie domare skiljas från tjänsten om han genom brott ellergrovt eller upprepat åsidosättande av tjänsteåliggande har visatsig uppenbarligen olämplig att inneha tjänsten. Har domarenskilts från tjänsten genom beslut av annan myndighet än domstol,skall han kunna påkalla domstols prövning av beslutet.Allan () begär i motion A602 ett tillkännagivande omatt prövningen av domares skiljande från tjänsten skallöverföras till allmän domstol. Motionären framhåller att deenskilda domarna måste vara garanterade integritet ochoavsättlighet. Prövningen av frågan huruvida en enskild domarepå grund av brott förverkat sin rätt att vara domare måstesåledes tillkomma allmän domstol och inte arbetsdomstolen medsina intresseledamöter och där yrkesdomarna dessutom förordnaspå i sänder. Enligt motionären måste den i 11 kap. 5 §regeringsformen intagna skyddsbestämmelsen anses stödjamotionskravet.Frågan om att överföra prövningen av domares skiljande fråntjänsten till allmän domstol har tidigare behandlats avriksdagen i samband med liknande motionskrav (AU 1986/87:17,1988/89:AU7, 1988/89:JuU24). I sistnämnda betänkande avstyrktesmotionsyrkandet med hänvisning till kommande översyn av LOA.Enligt vad utskottet tidigare i framställningen redogjort förhar en översyn av påbörjats. Enligt direktiven står detutredningen fritt att utöver vad som direkt angetts i direktiventa upp de förslag till förändringar i som utredningen finnerlämpliga. I en särskild bilaga till direktiven tas uppspeciella frågor där ändringar i bör övervägas särskilt. Idenna bilaga nämns särskilt förhållandet till m.m.Mot den bakgrunden bör motionen inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Utskottet avstyrker därför bifall till motion A602.Någon omplaceringsskyldighet åvilar i princip intearbetsgivaren i samband med avskedande enligt . (v) vill i motion A724 ha en ändring i på så sätt atten arbetsgivare åläggs skyldighet att undersökaomplaceringsmöjligheterna innan en tjänsteman -- på vilkenställs höga krav på personligt uppträdande, som t.ex. polismän-- avskedas. Som lagen är formulerad kan offentligt anställdatjänstemän riskera avsked även vid relativt lindriga förseelser.Den situation som motionärerna tar upp har särskilt noterats idirektiven till , i vilken det beträffande dennafråga heter:I praxis har det förekommit att polismän har blivit avskedademed stöd av 11 kap. 1 § i fall där en sådan ingripandeåtgärd kanske inte skulle ha vidtagits, om det hade gällt enstatsanställd inom något annat yrke (jfr AD 1981 nr 168, 1989 nr69). Avskedandet torde med andra ord främst ha grundats på desärskilda krav som måste ställas på polismän.Enligt direktiven bör det övervägas om det finns skäl att göraändring i lagen i syfte att öka möjligheterna för t.ex. denfelande polismannen att under ändrade villkor vara kvar itjänsten.Med det anförda får motion A724 anses tillgodosedd och börinte påkalla någon åtgärd. Utskottet avstyrker därförbifall till motionen.Utskottet tar i detta sammanhang upp ännu ett yrkande i motionA724 (vpk) om ändring i . Motionärerna vill ha förslag tilländring i 16 kap. 2 § på så sätt att tidsfristen att väckatalan förlängs i överensstämmelse med vad som gäller ianställningsskyddslagen (LAS).Enligt 16 kap. 2 § gäller att en arbetstagare som vill sökaändring i beslut om t.ex. avskedande skall väcka talan från det att han fick del av beslutet.Enligt 40--41 §§ LAS gäller följande tidsfrister. Enarbetstagare som avser att yrka ogiltigförklaring av ettavskedande skall underrätta arbetsgivaren om detta senast tvåveckor efter det att avskedandet skedde (40 §). Under vissaomständigheter uppgår tidsfristen till en månad. Har förhandlingpåkallats skall talan väckas efter det attförhandlingen avslutades. Den som vill kräva skadestånd har fyramånader på sig att underrätta motparten om detta (41 §). Harförhandling påkallats skall talan väckas efterdet att förhandlingen avslutades.Utskottet konstaterar att är föremål för en omfattandeöversyn. Mot den bakgrunden finns det enligt utskottet inteanledning för att vidta någon åtgärd i enlighet medmotionsyrkandet. Utskottet avstyrker därför bifall till motionA724 i nu behandlad del.Invandrare på arbetsmarknadenI motion A609 av () hemställer motionären attriksdagen beslutar uppmana regeringen att, i samverkan medmuslimska organisationer och arbetsmarknadens parter, försökaåstadkomma ett regelsystem på arbetsplatser och i offentligasammanhang som respekterar muslimernas religiösa sedvänjor i denutsträckning de inte strider mot svenskt rättsmedvetande.Enligt motionären har politiker ett ansvar för att se till attde lagar som man är med om att arbeta fram också kan efterlevaspraktiskt. Detta gäller i allra högsta grad även lagen omreligionsfrihet. Vad innebär ordet religionsfrihet för vårainvandrargrupper om vi inte också tillförsäkrar dem enmöjlighet att utöva sin religion enskilt och i grupp, frågarmotionären.Motionären anser därför att det svenska samhället bör försökabereda utrymme för muslimernas grundläggande kulturella behov.Dit hör bl.a. deltagande i fredagsbönen, tillgång till bönelokalpå större arbetsplatser, vissa ledigheter vid religiösahelgdagar som exempelvis vid första och sista dag,möjlighet t.ex. genom märkning att undvika grisprodukter, rättför kvinnor som av religiösa skäl vill bära slöja att avbildasså på ID-kort.Utskottet delar uppfattningen att det är angeläget att beredavåra invandrare möjlighet att utveckla det egna kulturarvet inomramen för de grundläggande normer som i det svenska samhälletgäller för mänsklig samlevnad. Att utveckla det egna kulturarvetingår som en viktig del i det av statsmakterna fastlagdavalfrihetsmålet inom invandrarpolitiken.Religionen är en del av det egna kulturarvet. För muslimerliksom för andra trosbekännare är det därför viktigt att detsvenska samhället försöker underlätta för dem att utöva sinreligion. En sådan inställning innebär emellertid inte att mangenom lagstiftning skall skapa ett generellt regelsystem förarbetsplatser angående ledigheter för olika religiösaaktiviteter eller för inrättande av särskilda bönelokaler.Dessa frågor bör i stället lösas i lokala avtal eller genomöverenskommelser på resp. arbetsplats. De lokalaförutsättningarna bör vara avgörande för hur den enskildearbetstagarens behov kan förenas med arbetsplatsens krav påeffektivitet.Beträffande märkning av livsmedel konstateras att enligtlivsmedelslagen anges alla tillsatser i livsmedel på resp.förpackning antingen med namn eller med ett entydigt nummer. Avutrymmesskäl torde det emellertid inte vara möjligt att beskrivavarje substans på alla förpackningar. Enligt uppgift frånlivsmedelsverket planerar man att ge ut en broschyr medutförligare information om tillsatser i livsmedel så att dett.ex. framgår vilka tillsatsämnen som innehåller grisprodukter.Möjlighet för de kvinnor som av religiösa skäl vill bära slöjaoch avbildas så på har behandlats avcertifieringskommittén inom . Sedani juni finns medgivande att identitetshandling är godkändäven om man av religiösa skäl vill bära t.ex. slöja somhuvudbonad.Utskottet vill slutligen tillägga att det enligt vad utskottetunder hand har inhämtat pågår diskussioner mellaninvandrarverket och muslimernas organisationer i ommuslimernas situation i vårt land.Med det anförda har motionen i viss utsträckning blivittillgodosedd. Motionen i övrigt bör inte föranleda någonriksdagens åtgärd. Utskottet avstyrker därför bifall till motionA609. beträffande inriktningen av den statligapersonalpolitikenatt avslår motionerna 1989/90:A601 och 1989/90:A604yrkande 1,res. 1 (m, fp, mp)res. 2 (v)2. beträffande stimulans att driva verksamhet vidare somegna företagareatt avslår motion 1989/90:A752 yrkande 2,res. 3 (m, fp, mp)3. beträffande personalutbildning på arbetsplatsernaatt avslår motionerna 1989/90:A604 yrkande 2,1989/90:A608 och 1989/90:A611,res. 4 (v)4. beträffande tillvaratagande av pensionärers kunskaperatt avslår motionerna 1989/90:A606 och 1989/90:A610,res. 5 (m, fp, v, mp)5. beträffande sambandet mellan sjuklön och pensioneringatt avslår motion 1989/90:A605,res. 6 (m)6. beträffande lagstiftning mot avtal somöverkompenserar inkomstbortfallatt avslår motion A725 yrkande 1,res. 7 (m, fp, c)7. beträffande de statliga grupplivförsäkringarnaatt avslår motion 1989/90:A607,res. 8 (v, mp)8. beträffande nattraktamentenaatt avslår motionerna 1989/90:A603 och 1989/90:A612,res. 9 (m, c)res. 10 (mp)9. beträffande domares skiljande från tjänstenatt avslår motion 1989/90:A602,res. 11 (m, c, mp)10. beträffande omplaceringsmöjligheteratt avslår motion 1989/90:A724 yrkande 37,11. beträffande tidsfrister i LOAatt avslår motion 1989/90:A724 yrkande 38,12. beträffande invandrare på arbetsmarknadenatt avslår motion 1989/90:A609.Stockholm den 23 oktober 1990På arbetsmarknadsutskottets vägnarLars UlanderNärvarande: (), (), KjellNilsson (s), (), (), BörjeHörnlund (c), (), (m), StenÖstlund (s), (), (), KerstiJohansson (c), (), (), (), () och (). Inriktningen av den statliga personalpolitiken (mom.1)(), (), (m),(), () och ErikHolmkvist (m) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Utskottet delar" och slutar med "motion A601" bort haföljande lydelse:Utskottet anser -- i likhet med motion A601 (fp) medmotivering i motion Fi502 -- att ett övergripande mål för denstatliga personalpolitiken är att kunna rekrytera och behållabra arbetskraft. Det är nämligen i mycket hög grad de anställdasmotivation och kompetens som är avgörande för kvalitet, serviceoch effektivitet inom den offentliga sektorn. Lönesystemet måstebli mer flexibelt och faktorer som de anställdas befogenheter,ansvar, relationer till chefer osv. Endecentralisering och delegering är nödvändig. Staten somarbetsgivare har mycket att lära av de enskilda alternativen.Belöningssystem, som är öppna och kända, måste användas mera.Ett förtroendefullt samarbete krävs mellan politiker, personaloch fack. Dock är det politikerna som är ytterst ansvariga förden offentliga verksamheten.Med hänvisning till det anförda tillstyrks motion A601. MotionA604 (vpk) har helt andra utgångspunkter som utskottet inte kanställa sig bakom, varför den avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av den statligapersonalpolitikenatt med bifall till motion 1989/90:A601 samt medavslag på motion 1989/90:A604 yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.BBB2. Inriktningen av den statliga personalpolitiken (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Utskottet kan" på slutar med "behandlad del" bort haföljande lydelse:Samhället präglas alltmer av orättvisa förhållanden. Påarbetslivets område har SAFs syn på bl.a. chefsrollen kommit atti ökad utsträckning påverka även förhållandena inom denoffentliga sektorn. Cheferna och andra "duktiga" medarbetareuppvärderas. Det här går ut över de vanliga arbetarna som fårmycket måttliga löneökningar medan cheferna får jättelika löner.Den utvecklingen måste stoppas. I stället skall arbetarrörelsensklassiska jämlikhetsideal och rättvisekrav vara ledstjärnan förlönepolitiken.Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet motionA604 (vpk) i nu behandlad del. Utskottet kan inte ställa sigbakom motion A601 (fp), varför den avstyrks.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande inriktningen av den statligapersonalpolitikenatt med bifall till motion 1989/90:A604 yrkande 1och med avslag på motion 1989/90:A601 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.3. Stimulans att driva verksamhet vidare som egna företagare(mom.2)(), (), (m),(), () och ErikHolmkvist (m) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "" och på s. 6 slutar med "motion A752" bort haföljande lydelse:När förslag uppkommer att en eller statlig verksamhetskall läggas ut på entreprenad uppstår ofta ett motstånd blandpersonalen. De anställda känner sig hotade av förändringen. Enmetod som i vissa fall skulle kunna minska det problemet visaspå i motion A752 (fp). Genom att uppmuntra en eller fleraanställda att själva starta ett eget företag för att drivaverksamheten vidare skulle de offentliganställda som vill bliegna företagare kunna stanna i sitt gamla yrkesområde. Härefterskulle de kunna erbjuda sin arbetsgivare sina tjänster men pånya villkor.Regeringen bör därför ges i uppdrag att överväga vad som kangöras för att uppmuntra offentliganställda att bli egnaföretagare.Vad utskottet med tillstyrkan av motion A752 i aktuell delanfört bör ges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande stimulans att driva verksamhet vidare somegna företagareatt med bifall till motion 1989/90:A752 yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.4. Personalutbildning på arbetsplatserna (mom.3)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Utskottet hälsar" och på s. 7 slutar med "av utskottet"bort ha följande lydelse:Man måste som framhålls i vpk-motionerna A604 och A611 minskade stora utbildningsklyftorna genom att satsa på dem som harkortast utbildning. De fackliga organisationernas ställning börstärkas. Nya arbetsorganisationsformer måste växa fram. Denlokala fackliga organisationens godkännande skall vara enförutsättning för att få införa nya arbetsorganisationsformer.För att personalutbildningen skall komma alla till del menarutskottet att det behövs en lagstiftning som anger en miniminivå-- t.ex. minst -- för en kompetenshöjandepersonalutbildning för alla anställda. Denna miniminivå börsedan successivt höjas upp till de två veckorspersonalutbildning som både LO och TCO sätter som mål.Lagstiftning behövs även för att tillförsäkra facketinflytande över all personalutbildning i företag ochmyndigheter.En utbyggnad av förnyelsefonderna behövs. En ny avsättning avföretagens vinster måste ske. För att allagrupper skall kunna få del av dessa pengar bör en gemensam fondsom inte är företagsanknuten inrättas.Vad utskottet med tillstyrkan till motionerna A604 i aktuelldel och A611 har anfört bör ges regeringen till känna. MotionA608 (s) får med det anförda i huvudsak anses vara tillgodosedd.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande personalutbildning på arbetsplatsernaatt med bifall till motionerna 1989/90:A604 yrkande2 och 1989/90:A611 samt med anledning av motion 1989/90:A608som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.5. Tillvaratagande av pensionärers kunskaper (mom.4)(), (), (m),(), (), afRantzien (mp) och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Flera av" och slutar med "därför avslås" bort ha följandelydelse:Även om flera åtgärder således har vidtagits för attunderlätta för pensionärer som så önskar att fortsätta sinaktiva yrkesverksamhet återstår enligt utskottets uppfattningåtskilligt att göra. I likhet med motion A606 (fp, m, c, vpk, mpoch s) anser utskottet att staten som arbetsgivare bör ha ettsärskilt ansvar att vara föregångare på detta område. i egenskap av arbetsgivare instruera statliga verk ochmyndigheter att underlätta för och stimulera sina anställda att,i rimlig omfattning, fortsätta i tjänst. De statligaarbetsgivarna bör vidare uppmärksammas på att särskildauppgifter kan utföras av pensionerade arbetstagare och attpensionärer med särskild kompetens härför kan anlitas förutrednings- eller expertuppdrag.Vad utskottet med tillstyrkan av motion A606 har anfört börges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande tillvaratagande av pensionärers kunskaperatt med bifall till motion 1989/90:A606 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.6. Sambandet mellan sjuklön och pensionering (mom.5), och (alla m)anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Mot bakgrund" och slutar med "motion A605" bort ha följandelydelse:Förhållandet mellan sjukersättning och pension samt effekternaav bristande rehabilitering och arbetsanpassning vid de statligamyndigheterna borde ha studerats av rehabiliteringsberedningeninnan dess arbete avslutades. I likhet med motion A605 (fp)anser utskottet att det är viktigt att förhållandet mellansjukersättning och pensionering vid de statliga myndigheternakartläggs. Regeringen bör därför skyndsamt få i uppdrag attgöra en sådan kartläggning.Vad utskottet med tillstyrkan av motion A605 har anfört börges regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse:5. beträffande sambandet mellan sjuklön och pensioneringatt med bifall till motion 1989/90:A605 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.7. Lagstiftning mot avtal som överkompenserar inkomstbortfall(mom.6)(), (), (),(m), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet ser" och på s. 10 slutar med "behandlad del" bortha följande lydelse:I dag erhåller i stort sett alla anställda full kompensationvid sjukdom genom kompletterande försäkringar eller sjuklön somtäcker de inte betalat isjukpenning. Dessa kompletterande ersättningar innebär i mångafall en överkompensation till den sjuke.Utskottet kan inte finna att en sådan ordning är acceptabel.