bet · GE01KU3 · 1990-10-09 00:00:00 — Vidare förordar motionärerna att statligamyndigheter, institutioner och övriga statliga organ samtstatliga bolag också bör uppmanas att avstå från affärer medföretag eller dess dotterbolag som har investeringar ellerverksamhet i Sydafrika.I motion 1989/90:K639 av m.fl. (vpk) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag som innebär att kommuneroch landsting kan bojkotta produkter och tjänster från företagsom är verksamma i Sydafrika.Motionärerna anser det viktigt att apartheidregeringen iSydafrika utsätts för ett hårt tryck från omvärlden, bl.a.bestående i en effektiv ekonomisk bojkott. En av de åtgärder somi det sammanhanget föreslås i motionen är att kommuner ochlandsting ges möjligheter att bojkotta produkter och tjänsterfrån företag med investeringar i (C 1988:03) har i sitt betänkande(SOU1990:24) Ny kommunallag -- mot bakgrund av bl.a. tidigareriksdagsmotioner av samma innebörd som de nu aktuella --övervägt frågan om kommuner och landsting skall ges möjlighetatt undvika affärsuppgörelser med företag som har ekonomiskaintressen i . Kommitténs slutsats är att någon sådanutvidgning av den kommunala kompetensen inte bör komma tillstånd. (Beträffande kommitténs överväganden i saken, se angivnabet. )Utskottets bedömningDen i motionerna upptagna frågan har behandlats avkommunallagskommittén vars betänkande (SOU 1990:24) Nykommunallag bereds i . Arbetetbedrivs med sikte på att regeringen skallavlämna en proposition med förslag till en ny kommunallag.Riksdagen bör enligt utskottets mening inte föregripa dettaarbete genom att nu ta ställning till den i motionerna upptagnafrågan. Med det anförda får motionerna 1989/90:K617,1989/90:K637 och 1989/90:K639 anses besvarade.23. Misstroendevotum i kommunfullmäktige-ochlandstingsförsamlingarMotionI motion 1989/90:K627 av och (båda mp) yrkas att beslutar att misstroendevotumskall kunna ställas i kommunfullmäktige- ochlandstingsförsamlingar och att enkel majoritet skall varaavgörande för frågan om avgång av politiskt vald person ellerstyrelse.Enligt motionen förekommer det att politiker i bl.a. kommunalastyrelser bryter mot beslut fattade av kommuns högsta beslutandeförsamling. Motionärerna, som anser det nödvändigt att beivrasådant åsidosättande av demokratin, föreslår att på detkommunala området införs misstroendeförklaring av det slag somfinns på riksdagsområdet. Motionärerna framhåller att de anserdet viktigt ur demokratisk synpunkt att kunna ställamisstroendevotum i landsting och kommuner för att därigenomkunna byta ut ordförande i styrelser och nämnder eller att väljahelt nya styrelser eller nämnder.KommunallagskommitténSedan gammalt gäller att en förtroendevald inte kan avsättasmot sin vilja under löpande mandatperiod. Kommunallagskommitténföreslår emellertid i sitt betänkande (SOU1990:24) Nykommunallag att den föreslagna nya kommunallagen i kapitel 4 (Deförtroendevalda) skall innehålla en regel (7§) om attfullmäktige skall kunna återkalla uppdragen för ledamöterna ochsuppleanterna i styrelsen och övriga nämnder under löpandemandatperiod. Att det finns ett system för ansvarsutkrävande ärenligt kommittén viktigt för allmänhetens förtroende förkommunalförvaltningen, eftersom denna ytterst bedrivs förkommunmedlemmarnas skull. Kommittén anser att enavsättningsregel bör begränsas till vissa bestämda situationerdär det objektivt sett finns anledning att avsätta en politikeroch att avsättningsfrågan bör bedömas av fullmäktige. bör entledigande kunna tillgripas dels vid olikaformer av vårdslös ekonomisk förvaltning, dels vid brott avallvarligare art.Kommunallagskommitténs betänkande är föremålför remissbehandling.Utskottets bedömningDen i motionen upptagna frågan har nära samband med en avkommunallagskommittén i dess betänkande (SOU 1990:24) Nykommunallag behandlad fråga, nämligen om en kommunaltförtroendevald skall kunna avsättas mot sin vilja under löpandemandatperiod. Betänkandet bereds icivildepartementet. Arbetet bedrivs med sikte på att regeringenunder skall avlämna en proposition med förslag ny kommunallag. bör enligt utskottets mening inteföregripa detta arbete genom att nu ta ställning till den imotionen upptagna frågan. Med det anförda får motion1989/90:K627 anses besvarad.24. Kommunala förtroendemäns personliga ansvar för olagligabeslutMotionerI motion 1989/90:K215 yrkande 10 av m.fl.(fp) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om kommunala förtroendemänspersonliga ansvar för olagliga beslut.I motionen erinras om att förekommit ett antalfall där kommunala församlingar vidhållit fattade beslut trotsatt dessa vid prövning i domstol visat sig vara olagliga.Motionärerna anser till skillnad från kommunalansvarsutredningenatt den effektivaste lösningen för att komma till rätta medtredskande förtroendemän är att dessa åläggs ett personligtansvar. Motionärerna förutsätter att regeringen lägger framförslag avseende kommunala förtroendemäns ansvar i enlighet meddenna uppfattning.UtredningsförslagKommunalansvarsutredningen (C1986:02) har i betänkandet (SOU1989:64) Kommunalbot undersökt om det nuvarande regelsystemetbehöver kompletteras med bestämmelser som motverkar attkommunerna och landstingskommunerna överträder gränserna för denkommunala kompetensen eller sätter sig över domstolarnasavgöranden i kommunalbesvärsmål. Utredningen, som inte anser detvara en framkomlig väg att ytterligare kriminaliseralagöverträdelser av kommunala förtroendevalda ochkommunalanställda, föreslår i stället ett ekonomisktsanktionssystem som direkt riktar sig mot kommunen ellerlandstingskommunen som särskilt rättssubjekt. Enligt förslagetskall således det befintliga sanktionssystemet kompletteras meden mot själva kommunerna och landstingskommunerna riktadgenerell ekonomisk påföljd för grova lagöverträdelser och föröverträdelser av domstolsbeslut om verkställighetsförbud.Sanktionen kallas för kommunalbot. Beloppet för boten är lägst100000kr. och högst 10 milj. kr. Frågor om kommunalbotföreslås bli prövade av kammarrätt som första instans. JOföreslås få exklusiv rätt att föra talan om kommunalbot. Iövrigt föreslås inte några ändringar i sanktionssystemet för denkommunala verksamheten.Betänkandet bereds i civildepartementet.Tidigare riksdagsbehandling m.m.Utskottet har behandlatoch avstyrkt motioner av samma innebörd som den nu aktuella,senaste gången under föregående (1989/90:KU3).Utskottet behandlade då två motioner (fp resp. vpk), vilkaavstyrktes under hänvisning till att det -- mot bakgrund av attdet pågående beredningsarbetet i medkommunalansvarsutredningens betänkande -- inte fanns anledningför att ta ställning till i motionerna upptagnafrågor. följde utskottet.Utskottets bedömningDe frågor som tagits upp i motionen har behandlats avkommunalansvarsutredningen i dess betänkande (SOU 1989:64)Kommunalbot. Betänkandet, som har remissbehandlats, bereds icivildepartementet. Utskottet anser inte att det mot bakgrund avdet pågående beredningsarbetet finns anledning för attnu ta ställning till de i motionen upptagna frågorna. Med detanförda får motion 1989/90:K215 yrkande 10 anses besvarad.25. JO:s talerätt på det oreglerade kommunala områdetMotionerI motion 1989/90:K206 yrkande 17 av m.fl. (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om JO-kontroll av kommunerna.I motionen erinras om att huvudparten av den offentligaverksamhet som allmänheten kommer i kontakt med numera sker ikommunal regi och att det för den enskilde är av stor betydelseatt det ställs lika höga krav på rättssäkerhet ochrättsövervakning på det kommunala området som på det statliga.Motionärerna anser att regeringen bör återkomma tillriksdagen med lagförslag, varigenom JO ges sammafullföljdsmöjligheter över disciplinbeslut m.m. på det kommunalaområdet som på det statliga.I motion 1989/90:K215 yrkande 9 av m.fl. (fp)yrkas att hos regeringen begär förslag om utökademöjligheter för JO till talerätt på det kommunala området.Enligt motionen är det ologiskt och en klar brist att JO mednuvarande lagstiftning kan fullfölja anmälningar omdisciplinansvar på det statliga men inte på det kommunalaområdet. I motionen, vari erinras om att huvudparten av denoffentliga verksamhet som allmänheten kommer i kontakt mednumera sker i regi, understryks att det för denenskilde är av stor betydelse att det ställs lika höga krav pårättssäkerhet och rättsövervakning på det kommunala som på detstatliga området. Motionärerna anser att regeringen böråterkomma till med lagförslag, varigenom JO ges sammafullföljdsmöjligheter över disciplinbeslut m.m. på det kommunalaområdet som på det statliga.Gällande ordningEnligt gällande ordning kan JO till domstol överklagadisciplinbeslut på det statliga området under förutsättning attvederbörande befattningshavare står under JO:s tillsyn. Någonmotsvarande talerätt gäller inte på det oreglerade kommunalaområdet, där det disciplinära ansvaret regleras genomkollektivavtal.UtredningsförslagRegeringen tillsatte 1986 en utredning --kommunalansvarsutredningen (C1986:02) -- med uppdrag attutreda frågan om behovet av åtgärder för att stärka respektenför gränserna för den kommunala kompetensen. Enligt de utfärdadedirektiven ingick i uppdraget att analysera behovet av ochförutsättningarna för en eventuell talerätt för JO och JKbeträffande frågan om disciplinansvar, avskedande elleravstängning såvitt gäller kommunernas och landstingskommunernastjänstemän.Kommunalansvarsutredningen redovisade resultatet av sittuppdrag i betänkandet (SOU 1989:64) Kommunalbot. Utredningenföreslår där att det befintliga sanktionssystemet mot kommunalalagöverträdelser kompletteras med en mot själva kommunerna ochlandstingskommunerna riktad generell ekonomisk påföljd för grovalagöverträdelser och för överträdelser av domstolsbeslut omverkställighetsförbud. Sanktionen kallas för kommunalbot. Närdet gäller frågan om talerätt för JO och JK i fråga om kommunalabeslut om disciplinansvar föreslås ingen ändring i gällandeordning. Enligt utredningen är det en för den kommunalasjälvstyrelsen ingripande sak att i någon form föra in ettstatligt inflytande över disciplinansvaret i de kommunalaförvaltningarna. Utredningen anser att behovet av en sådanförändring bör bedömas mot bakgrund av verkningarna av detförslag om införande av kommunalbot som utredningen lagt fram.Betänkandet bereds i civildepartementet.Tidigare riksdagsbehandlingUtskottet har behandlatoch avstyrkt motioner av samma innebörd som de nu aktuella,senaste gången under föregående (1989/90:KU3).Utskottet avstyrkte då en motion (fp) under hänvisning till attdet -- mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet icivildepartementet med kommunalansvarsutredningens betänkande --inte fanns anledning för att ta ställning till imotionen upptagna frågor. följde utskottet.Utskottets bedömningDen i motionerna upptagna frågan har behandlats avkommunalansvarsutredningen i dess betänkande (SOU 1989:64)Kommunalbot. Betänkandet, som har remissbehandlats, bereds icivildepartementet. Utskottet anser inte att det mot bakgrund avdet pågående beredningsarbetet finns anledning för attnu ta ställning till den i motionerna upptagna frågan. Med detanförda får motionerna 1989/90:K206 yrkande 17 och 1989/90:K215yrkande 9 anses besvarade.26. Ökad länsdemokratiMotionerI motion 1989/90:K612 av m.fl. (c) yrkas attriksdagen begär att regeringen tillsätter en parlamentariskutredning med uppgift att utarbeta förslag om införande avlänsdemokrati.I motionen lämnas inledningsvis en redogörelse för arbetet medlänsdemokratifrågor fram tillriksdagens beslut om en ny regional statligförvaltning (prop. 1988/89:154, 1989/90:BoU4 och BoU9). Enligtmotionen har varit pådrivande för att få tillstånd en vidgad länsdemokrati i form av en decentraliseradförvaltning och ett demokratiskt beslutsfattande i den regionalaförvaltningen, medan socialdemokraternas viljeinriktning varitatt stärka det statliga inflytandet på regional nivå.Motionärerna konstaterar att det inte från socialdemokratisksida funnits något intresse att förstärka landstingens ställningsom länsparlament och samordnande organ. Regeringenscentraliseringssträvanden innebär enligt motionärerna en alltstörre maktkoncentration och därmed en minskning avlänsinvånarnas självbestämmanderätt. Denna utveckling kan enligtmotionen inte fortgå.Motionärerna förordar en genomgripande förändring avlänsförvaltningen syftande till ökad länsdemokrati. I motionenredovisas följande åtgärdsprogram.Länsstyrelserna avskaffas och därmed även det regionaladubbelstyret. Samma styrelseformer som gäller på kommunal- ochriksplanet bör gälla även på länsplanet.De folkvalda landstingen ges rollen som länsparlament ochövertar större delen av de nuvarande länsstyrelsernas ochlänsnämndernas uppgifter.Landstingen själva inom givna legala ramar får besluta om sinegen organisation och sina egna arbetsformer liksom om hurlänsförvaltningen i övrigt skall skötas.Arbetsuppgifterna för landstingen och kommunerna vidgas genomatt statliga uppgifter flyttas över från central nivå till dessaorgan.En ny "landstingsstyrelse" bildas som länets styrelse.Länsnämnderna inordnas under den nya landstingsorganisationen,varigenom ett parlamentariskt ansvar kan utkrävas av debeslutsfattande.Ett samrådsförfarande införs mellan de statliga myndigheternaoch länsparlamentet i frågor som berör länet.Motionärerna anser att en parlamentarisk utredning börtillsättas för att utarbeta förslag i enlighet med det anförda.I motion 1989/90:K252 av ochj (båda mp) yrkas att beslutar tillsätta enparlamentarisk folkkommitté med uppgift att föreslå ändringar avrikets indelningar och styrelseskick vilka skall leda till ökaddemokrati på de regionala och lokala planen. Motionärernaföreslår bl.a. att direktval införs till regionala och lokalaorgan.BakgrundI slutet av tillsattes den s.k. länsdemokratikommitténför att utreda frågan om vidgad länsdemokrati. Kommittén lämnadeår 1982 sitt slutbetänkande (SOU1982:24) Vidgad länsdemokrati.I betänkandet behandlades bl.a. förslag till förstärktlänsdemokrati genom landstingen, förstärkt samordning påregional nivå, ändringar i administrativa förfaranden ochårsredogörelser för utvecklingen m.m. i länet.I 1984 års budgetproposition (bil. 15, s.39 ff.)konstaterade civilministern att politisk enighet nåtts ihuvudfrågan, nämligen att man skall undvika organisatoriskaförändringar mellan statlig förvaltning och kommunalsjälvstyrelse samt att man inom den statliga förvaltningen skallöka samordningen och därvid stärka länsstyrelsernas roll.Civilministern ställde sig inte bakom ett förslag av kommitténom att vissa länsorgan skulle ställas under ett starktlekmannainflytande genom att organens styrelser utom ordförandenskulle väljas av landstingen. Civilministern var inte hellerberedd att ställa sig bakom vissa framlagda förslag tillförstärkt samordning av statlig verksamhet på regional nivå.Under 1983/behandlade utskottet bl.a. enpartimotion av vari föreslogs att nyabetydelsefulla uppgifter skulle överföras till landstingen. Itvå andra c-motioner i samma ärende förordades ett fortsattarbete med länsdemokratifrågorna på grundval av länsdemokratinsslutbetänkande.Utskottet, som inte fann anledning att frångå det ibudgetpropositionen anlagda synsättet, avstyrkte motionerna (KU1983/84:24 s.40).De i ovannämnda proposition 1988/89:154 framlagda förslagen omen ny statlig regional förvaltning byggde på erfarenheter av denförsöksverksamhet med samordnad länsförvaltning som bedrivits iNorrbottens län och som föregåtts avstatskontorets rapport med förslag tillsådan försöksverksamhet, rapporten (Ds C 1987:10) avgiven av en särskildarbetsgrupp i , betänkandet (SOU1985:5--6)Samordnad länsförvaltning avgivet av utredningen(C 1988:02) om samordnad länsförvaltning, betänkandet (Ds1989:9) Länsstyrelsernas sociala funktioner avgivet i januari1989 av utredaren, f.d. landshövdingen , samtstatskontorets rapport (1989:31) Samordnad länsförvaltning iStockholms län.Den av beslutade reformen (1989/90: BoU4 och 9),innebär bl.a. följande. Den nyalänsstyrelsens ansvarsområde skall bl.a. omfatta de verksamhetersom bedrivs av länsvägnämnden, länsskolnämnden,lantbruksnämnden samt den nuvarande . Viss del avlänsbostadsnämndens verksamhet skall också ingå i den nyalänsstyrelsen, som i övrigt får vidgade befogenheter i vad avserkommunikationsområdet, skogsvården och trafiksäkerheten. Påvissa andra områden införs ett vidgat samrådsförfarande.Den nya skall få ett striktförtroendemannainflytande genom inrättande av nämnder vid sidanav styrelse. I propositionen hade föreslagitsinrättande av fem obligatoriska nämnder. fannemellertid att det borde överlåtas åt den enskildalänsstyrelsens styrelse att besluta om vilken nämndorganisationsom skulle knytas till och hur den i så fall skallutformas. Detta gav regeringen till känna. Enligt ettannat tillkännagivande skall nämnderna i förekommande fallväljas av styrelse, nämnderna skall ha ett ojämntantal ledamöter -- lägst fem och högst elva inkl. ordföranden --samt skall landshövdingen i normalfallet vara ordförande.Reformen skall träda i kraft . I en gemensamreservation av och ledamöter ibostadsutskottet förordades avslag på propositionen. Ireservationen förordades att det fortsatta reformarbetetskulle inriktas mot att begränsa den centraliseradeförvaltningen och att decentralisera uppgifterna inom dettaområde så långt det är möjligt till regionala och lokala organ.I den senaste budgetpropositionen (prop. 1989/90:100, Bil. 2,Utveckling av offentlig sektor, Gemensamma frågor, avsnitt 2.2anges om reformen bl.a. följande (s. 5 f.):Reformen skall ses som en fortsättning av den partiellaomorganisation som genomfördes . till en bättre samordning av ytterligare ett antalstatliga sektorsmyndigheter på regional nivå samt ett utökatförtroendemannainflytande. Det innebär att ytterligare ett stegnu tas mot en bättre anpassad regional organisation med störremöjligheter att ta emot delegerade arbetsuppgifter från dencentrala nivån. En följd av detta är också större möjligheteratt gå vidare med att minska detaljstyrningen avprimärkommunerna i och med att det statliga ansvaret iregionerna mer kommer att handla om övergripande statliganationella åtaganden i form av regional utveckling ochhushållning med naturresurser som tunga inslag.Utskottets bedömningRiksdagen avslog motioner av sammainnebörd som de nu aktuella i samband med behandlingen avproposition 1988/89:154 om en ny regional förvaltning(1989/90:BoU4 och 9, rskr. Arbetet med genomförande av dendå beslutade reformen har därefter påbörjats och bl.a. harinrättats en central organisationskommitté och regionalaorganisationskommittéer i varje län. har därefter isamband med behandlingen av vissa budgetfrågor avslagit motionerav samma innebörd som utskottet nu har att pröva (1989/90:BoU16,rskr. Vad som anförts i de föreliggande motionerna ochsom i övrigt framkommit i ärendet ger inte utskottet anledningatt föreslå att frångå sina tidigareställningstaganden. Med det anförda avstyrker utskottetmotionerna /90:K252 och 1989/90:K612. beträffande proposition 1989/90:100, bilaga 2, avsnitt3.3 (Kommunerna och landstingen i förändring)att lägger propositionen i denna del tillhandlingarna,2. beträffande delning av kommuneratt avslår motionerna 1989/90:K624 såvitt nu är ifråga, 1989/90:K625 yrkande 1 och 1989/90:K634 yrkande 1,res. 1 (m, fp, c, mp)3. beträffande stad som benämning på vissa orteratt avslår motion 1989/90:K634 yrkande 2,res. 2 (m)4. beträffande stadsfullmäktige som benämning påkommunfullmäktigeatt avslår motionerna 1989/90:K633 och 1989/90:K634yrkande 3,res. 3 (m)5. beträffande fri nämndorganisationatt förklarar motionerna 1989/90:K611 yrkande 1 och1989/90:K625 yrkande 2 besvarade med vad utskottet anfört,res. 4 (fp, mp)6. beträffande minskad statlig styrningatt avslår motion 1989/90:K611 yrkande 3,res. 5 (mp)7. beträffande direktvalda kommundelsorganatt förklarar motionerna 1989/90:K611 yrkande 2,1989/90:K624 såvitt nu är i fråga och 1989/90:K625 yrkande 3besvarade med vad utskottet anfört,res. 6 (fp, c, mp)8. beträffande det kommunala partistödetatt avslår motion 1989/90:K625 yrkande 10,9. beträffande snabbare valgenomslag i kommunala styrelseroch nämnderatt förklarar motionerna 1989/90:K614, 1989/90:K616,1989/90:K622, 1989/90:K625 yrkande 4 och 1989/90:K634 yrkande 4besvarade med vad utskottet anfört,10. beträffande den fackliga representationen i kommunalanämnderatt förklarar motionerna 1989/90:K256 yrkande 2,1989/90:K602, 1989/90:K625 yrkande 7 och 1989/90:K634 yrkande 5besvarade med vad utskottet anfört,11. beträffande närvarorätt i kommunala nämnder även förandra förtroendevaldaatt förklarar motion 1989/90:K607 besvarad med vadutskottet anfört,12. beträffande ekonomisk ersättning till de förtroendevaldam.m.att förklarar motionerna 1989/90:K609, 1989/90:K615och 1989/90:K624 såvitt nu är i fråga besvarade med vadutskottet anfört,13. beträffande öppna styrelse-, nämnd- ochutskottssammanträdenatt avslår motionerna 1989/90:K611 yrkande 5,1989/90:K624 såvitt nu är i fråga, 1989/90:K625 yrkande 8 och1989/90:K634 yrkande 6,res. 7 (m, fp, c, mp)14. beträffande insynen i kommunala bolag och stiftelseratt förklarar motionerna 1989/90:K611 yrkande 4 och1989/90:K625 yrkande 9 besvarade med vad utskottet anfört,15. beträffande rådgivande kommunala folkomröstningaratt förklarar motionerna 1989/90:K624 såvitt nu är ifråga och 1989/90:K625 yrkandena 5 och 6 besvarade med vadutskottet anfört,16. beträffande statliga bidrag till kommunernaatt förklarar motion 1989/90:K624 såvitt nu är ifråga besvarad med vad utskottet anfört,17. beträffande utvidgad beskattningsrätt för kommunerna;bensinskattatt förklarar motionerna 1989/90:K611 yrkande 6 och1989/90:K632 besvarade med vad utskottet anfört,res. 8 (v, mp)18. beträffande vårdnadsersättningatt förklarar motionerna 1989/90:K608 och1989/90:K634 yrkande 7 besvarade med vad utskottet anfört,res. 9 (m, c)19. beträffande taxesättning(självkostnadsprincipen)att förklarar motion 1989/90:K611 yrkande 7 besvaradmed vad utskottet anfört,20. beträffande offentlig verksamhet på entreprenadatt avslår motion 1989/90:K629,res. 10 (m, fp)21. beträffande förbud mot kommunalt engagemang i normalaaffärsdrivande företagatt förklarar motion 1989/90:K213 yrkande 2 besvaradmed vad utskottet anfört,22. beträffande vidgning av den kommunala kompetensen(u-landsbistånd)att förklarar motion 1989/90:K636 yrkande 1 besvaradmed vad utskottet anfört,23. beträffande kommunalt vänortssamarbete m.m.att förklarar motionerna 1989/90:K630 och1989/90:K636 yrkande 2 besvarade med vad utskottet anfört,24. beträffande kommunala bojkottåtgärder mot Sydafrikaatt förklarar motionerna 1989/90:K617, 1989/90:K637och 1989/90:K639 besvarade med vad utskottet anfört,25. beträffande misstroendevotum i kommunfullmäktige- ochlandstingsförsamlingaratt förklarar motion 1989/90:K627 besvarad med vadutskottet anfört,26. beträffande kommunala förtroendemäns personliga ansvarför olagliga beslutatt förklarar motion 1989/90:K215 yrkande 10besvarad med vad utskottet anfört,27. beträffande JO:s talerätt på det oreglerade kommunalaområdetatt förklarar motionerna 1989/90:K206 yrkande 17 och1989/90:K215 yrkande 9 besvarade med vad utskottet anfört,28. beträffande ökad länsdemokratiatt avslår motionerna 1989/90:K252 och 1989/90:K612.res. 11 (c, v, mp)den 9 oktober 1990På vägnarOlle SvenssonNärvarande: (), (), CatarinaRönnung (s), (), (),(), (), (), TorgnyLarsson (s), (), (), (), (), (), (), () och (). Delning av kommuner (mom.2)(), (), (),(), (), (),() och () anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Utskottet har" och slutar med "och 1989/90:K634 yrkande 1"bort ha följande lydelse:Utskottet anser att regeringen varit alltför restriktiv i sinsyn på kommundelningar. Enligt utskottets mening bör regeringeninta en positiv hållning till en kommundelning som begärts avkommuninvånarna själva, och som princip bör gälla att regeringentillåter en sådan delning.