bet · GE01TU9 · 1990-11-22 00:00:00 — Säkerheten vid järnväg, tunnelbana och spårväg, m.m. I betänkandet behandlar och tillstyrker utskottet proposition1990/91:1 med förslag till en järnvägssäkerhetslag och vissföjdlagstiftning. Förslaget till järnvägssäkerhetslag gäller ävensäkerheten vid tunnelbanor och spårvägar. Propositionen skall ses motbakgrund av trafikpolitiska beslut. I fråga om de statligajärnvägarna innebar beslutet att SJ svarar för trafiken, medan ennyinrättad myndighet, , svarar för spåranläggningarna ochför säkerhetsfrågor som rör spårtrafik. Beslutet innebar också attjärnvägstrafik på det statliga nätet i viss utstäckning kan bedrivasav andra än SJ, t.ex. trafikhuvudmännen. Detta förhållande medför attdet finns behov av delvis andra säkerhetsföreskrifter än de som nugäller för SJ. Flera av dessa föreskrifter måste enligtregeringsformen meddelas i form av lag eller med stöd av bemyndigandei lag. finns bestämmelser om järnvägssäkerhet spridda iett flertal författningar. Regeringen har funnit att det skulle varaav värde från lagteknisk synpunkt och att det skulle underlättaläsbarheten om de bestämmelser som behövs kunde samlas i en gemensamgrundläggande författning.I en c-motion behandlas frågan om trafikledningsansvaret i fall dåtvå eller flera trafikutövare nyttjar samma spåranläggning. Medanledning av motionen framhåller utskottet att det för sådana fall ärangeläget få till stånd regler om trafikledning som under allaförhållanden säkerställer största möjliga konkurrensneutralitet ochtrafiksäkerhet. Regeringen bör enligt utskottet möjligtåterkomma till med förslag som tillgodoser utskottetsönskemål.Utskottet avstyrker en m-motion om avslag på propositionen och medkrav på att regeringen skall återkomma till med ett nyttförslag till järnvägssäkerhetslag. M-ledamöterna reserverar sig.Vidare avstyrker utskottet en fp-motion i vilken framhålls att manvid tillståndsprövning enligt förslaget till järnvägssäkerhetslag inteskall ta hänsyn till den tillståndssökandes ekonomiska kunnande ochlämplighet. M- och fp-ledamöterna reserverar sig. Regeringen () föreslår i proposition1990/91:1 om säkerheten vid järnväg, tunnelbana och spårväg, m.m. attriksdagen antar inom upprättade förslagtill1. järnvägssäkerhetslag,2. lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192),3. lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer,4. lag om ändring i körkortslagen (1977:477),5. lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande avalkoholhaltiga drycker m.m.,6. lag om uppphävande av lagen (1911:53 s.1) omjärnvägaktiebolag,7. lag om upphävande av lagen (1930:267) om bokföring vid enskildjärnväg.Lagförslagen har tagits in som bilaga till detta betänkande. 1990/91:T3 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att beslutar om sådan lydelse av fjärde paragrafenjärnvägssäkerhetslagen att krav på ekonomisk lämplighet inte kanställas,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kriterierna för krav på yrkeskunnande enligtfjärde paragrafen järnvägssäkerhetslagen,3. att beslutar om sådan lydelse av 20§järnvägssäkerhetslagen att det framgår att tillsyn utövas avbanverket genom trafikinspektionen.1990/91:T4 av m.fl. (c) vari yrkas att hosregeringen begär nytt förslag till mer konkurrensneutral form förtrafikledning enligt vad som angetts i motionen.1990/91:T5 av Tom () vari yrkas1. att beslutar avslå propositionen,2. att hos regeringen hemställer om ett nytt förslag ienlighet med vad som anförts i motionen.InledningStatens järnvägar (SJ) har fram till genomförandet av 1988 årstrafikpolitiska beslut (prop. 1987/88:50, bil. 1, bet. TU19, rskr.260) haft till uppgift både att driva järnvägstrafik och att svara förden nödvändiga infrastrukturen, dvs. SJ har varitsin egen säkerhetsmyndighet och själv utfärdat normer ochföreskrifter, utövat tillsyn och utrett olyckor. De enskildajärnvägarna, spårvägarna och tunnelbanorna har stått under tillsyn avvägverket.Genom det trafikpolitiska beslutet har ansvaret förjärnvägstrafiken och för statens spåranläggningar delats upp mellan SJoch det den 1juli 1988 inrättade . SJs huvuduppgift är attdriva järnvägstrafik, medan huvuduppgifter är att främjajärnvägens utveckling, driva och förvalta statens spåranläggningar ochha hand om säkerhetsfrågor för spårtrafik. har därvidbeträffande säkerhetsfrågorna också från övertagit uppgiftenatt utöva tillsyn över enskilda järnvägar, tunnelbanor och spårvägar.Vissa bestämmelser om säkerheten vid de av staten ägda järnvägarnafinns i förordningen (1988:1379) om statens spåranläggningar. I övrigtgäller de föreskrifter som SJ eller har utfärdat. För andraspåranläggningar finns säkerhetsföreskrifter i förordningen (1967:604)om enskilda järnvägar, tunnelbanor och spårvägar. Vidare innehållerjärnvägstrafiklagen (1985:192) i 6 kap. vissa bestämmelser om ordningoch säkerhet vid järnvägstrafik m.m.Inom finns en järnvägsinspektion, som har ettsjälvständigt ansvar för säkerheten i spårtrafiken. Bakgrunden tillatt en särskild järnvägsinspektion har inrättats är att det ansågsprincipiellt felaktigt att ett trafikföretag är sin egensäkerhetsmyndighet. Inrättandet av järnvägsinspektionen skedde eftermönster av de hos och luftfartsverket inrättadesjöfarts- resp. luftfartsinspektionerna.Propositionens innehåll i huvuddragFöredragande departementschefen framhåller att 1988 årstrafikpolitiska beslut i fråga om järnvägstrafiken inte endast innebarden nämnda uppdelningen av ansvaret mellan SJ och förjärnvägstrafiken resp. för statens spåranläggningar och försäkerhetsfrågor rörande spårtrafik. Det trafikpolitiska beslutetinnebar också att järnvägstrafik på det statliga nätet i vissutsträckning kan bedrivas av andra än SJ, såsom t.ex. detrafikhuvudmän som avses i lagen (1978:438) om huvudmannaskap för visskollektiv persontrafik. Detta förhållande medför att det finns behovav delvis andra säkerhetsföreskrifter än de som gäller för SJ. Enhel del av dessa föreskrifter måste enligt regeringsformen meddelas iform av lag eller med stöd av bemyndiganden i lag.Av vad departmentschefen anför framgår vidare att den nämndaförordningen av om enskilda järnvägar, tunnelbanor ochspårvägar () är otidsenlig och i behov av översyn. Utöver , 1988års förordning om statens spåranläggningar och 1985 årsjärnvägstrafiklag finns -- framhåller departementschefen -- spriddabestämmelser om järnvägssäkerhet i en del andra författningar. Detskulle från lagteknisk synpunkt och för att underlätta läsbarhetenvara av värde om de bestämmelser som behövs kunde samlas i en gemensamgrundläggande författning. Propositionens förslag tilljärnvägssäkerhetslag skall ses mot den sålunda angivna bakgrunden.Lagförslaget innebär i korthet följande. Begreppen järnväg,tunnelbana och spårväg i lagen skall ha samma innebörd som i nugällande järnvägslagstiftning. bestämmer till vilkettrafikslag en viss spåranläggning hör. Lagen omfattar i principsamtliga järnvägar, tunnelbanor och spårvägar, dvs. inte bara statligaspåranläggningar utan även sådana som omfattas av . Drift avjärnväg, tunnelbana och spårväg delas upp i verksamhetsgrenarna driftav spåranläggningar (spårinnehav) och drift av spårtrafik(trafikutövning). Trafikledningen, som omfattar tidtabellsplaneringoch trafikledning, ingår i driften av spåranläggningar, om intespårinnehavaren har överlåtit ansvaret härför på någon annan.Trafikledningen utgör då en egen verksamhetsgren (särskildtrafikledningsverksamhet). Verksamhetsutövaren svarar för attspåranläggningar, fordon och annan materiel är av säker beskaffenhetså att skador till följd av verksamheten undviks. En ny ellerväsentligt ombyggd spåranläggning får inte upplåtas för trafik utangodkännande av järnvägsinspektionen. Ett fordon får inte framföras påen spåranläggning utan sådant godkännande. Undantag från kravet pågodkännande görs för vissa utländska fordon. Den som är anställd viden järnväg, tunnelbana eller spårväg skall ha god kännedom omverksamheten och de regler som gäller för denna och som berör hansarbetsuppgifter. Särskilda lämplighetskrav gäller för dem som arbetari säkerhetstjänst. Tillstånd erfordras för att få drivaspåranläggningar, spårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet.SJ och får dock driva sådan verksamhet utan tillstånd.Tillstånd får beviljas den som med hänsyn till yrkeskunnande,laglydnad samt ekonomiska och andra förhållanden av betydelse bedömslämplig att bedriva verksamhet enligt lagen. Regeringen bemyndigas att medge och föreskrivaundantag från lagen samt att utfärda ytterligare föreskrifter tilllagen. Regeringen får rätt att delegera sina befogenheter tillbanverket. Beslut som i särskilt fall har meddelat enligtlagen eller enligt föreskrift som har meddelats med stöd av lagen fåröverklagas hos kammarrätten. Andra beslut av får överklagashos regeringen.I propositionen föreslås också vissa följdändringar ijärnvägstrafiklagen, lagen (1975:88) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer, körkortslagen(1977:477) och lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m.m. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraftden . Vidare föreslås att lagen (1911:53 s.1) omjärnvägsaktiebolag och lagen (1930:267) om bokföring vid enskildjärnväg skall upphöra att gälla vid utgången av . Tre motioner har väckts med anledning av propositionen. Vidare harutskottet tillställts en dagtecknad skrivelse frånSveriges industriförbund och , variframhålls att inte skall behöva godkänna sådana i utlandetgodkända och registrerade vagnar som går i mera stadigvarande trafikpå det svenska bannätet.I motion T5 (m) yrkas avslag på propositionen och attriksdagen hos regeringen hemställer om ett nytt förslag tilljärnvägssäkerhetslag i enlighet med vad som anförs i motionen.Regeringens förslag till järnvägssäkerhetslag är enligt motionärenonödigt tillkrånglat på vissa punkter. Som exempel härpå angermotionären bestämmelser om att driftorganisation för säker drift skallfinnas och att fordon och anläggningar skall göras så att skadorförebyggs. Bestämmelser av detta slag fyller enligt motionären ingenfunktion. Enligt 24§ krävs -- fortsätter motionären -- anmälan tillbanverket efter en järnvägsolycka med flera avlidna eller allvarligtskadade personer. Redan det faktum att en person avlidit ellerblivit allvarligt skadad borde kräva en sådan anmälan. Motionärenogillar vidare den föreslagna lagens krav på tillstånd av banverketsom en förutsättning för rätt att anlägga eller driva enspåranläggning. En anmälan till borde räcka. Motionären ärockså missnöjd med lagförslagets indelning av spåranläggningar ijärnväg, tunnelbana och spårväg. Det borde räcka om fårutfärda tillämpningsbestämmelser för de olika anläggningarna, ochuppdelningen i lagtexten begränsas till järnväg och spårväg.Utskottet finner det för sin del värdefullt att de bestämmelser omjärnvägssäkerhet som är spridda i ett flertal författningar kansamlas i en gemensam grundläggande författning. Det synes vidarenaturligt att en författning av ifrågavarande slag innehåller vissagrundläggande aktsamhetsregler och en kravkatalog av den art somåterfinns i §§ 10--14. Bestämmelsen i 24§ om skyldighet att tillbanverket anmäla olyckor med flera avlidna eller allvarligt skadadepersoner skall ses mot bakgrund av en liknande regel i lagen(1990:712) om undersökning av olyckor (prop. 1989/90:67, bet. TU23,rskr. Vad gäller frågan huruvida tillstånd skall krävas föranläggande eller drift av en spåranläggning eller om det skall räckamed en anmälan till , synes det utskottet ändamålsenligt meden viss prövning av den personliga lämpligheten hos dem som villbedriva verksamhet av den art som förslaget till järnvägssäkerhetslagavser. Det synes vidare lämpligt att järnvägsinspektionen gesmöjlighet att komma in i planeringsprocessen för en spåranläggning påett tidigt stadium för att kunna följa projektering, granska ritningarm.m. Med nuvarande ordning kan det -- som departementschefenframhåller -- finnas risk för att en anläggning har byggts som sedaninte kan godkännas utan ombyggnad. Utskottet kan för sin del inteheller finna något att erinra mot att begreppet tunnelbanauttryckligen omfattas av en järnvägssäkerhetslag.Sammanfattningsvis kan utskottet inte finna att de av motionärenanförda invändningarna utgör skäl att avslår propositionenoch hos regeringen hemställer om ett nytt förslag tilljärnvägssäkerhetslag. Motionen avstyrks följaktligen.I motion T3 (fp) yrkas att beslutar om sådan lydelse av4§ andra stycket i förslaget till järnvägstrafiklag att krav påekonomisk lämplighet inte kan ställas på den som vill ha tillståndatt driva spåranläggningar, spårtrafik eller särskildtrafikledningsverksamhet. Vidare yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförs om kriterierna förkrav på yrkeskunnande. Motionärerna framhåller att de -- i linje medden uppfattning de har hävdat beträffande yrkestrafiklagen -- anseratt tillståndsprövningen endast skall avse faktorer av betydelse föratt transporterna skall ske på ett säkert sätt. Lagförslagets krav påyrkeskunnande får därför inte innebära något krav på dentillståndssökandes ekonomiska kunnande.4 § andra stycket i förslaget till järnvägssäkerhetslag harföljande lydelse: "Tillstånd (att driva spåranläggningar ellerspårtrafik eller särskild trafikledningsverksamhet) får beviljas densom med hänsyn till yrkeskunnande, laglydnad samt ekonomiska och andraförhållanden av betydelse kan anses uppfylla kraven i denna lag och iföreskrifter som meddelats med stöd av lagen. "Departementschefen framhåller att prövningen av entillståndssökandes personliga och ekonomiska förutsättningar främstbör omfatta yrkeskunnande, laglydnad och ekonomisk lämplighet. När detgäller yrkeskunnandet är det främst branscherfarenhet samtadministrativt och ekonomiskt kunnande som skall prövas. Kravet pålaglydnad syftar, på motsvarande sätt som i yrkestrafiklagen, till engaranti så långt möjligt för att verksamheten skall drivas efter deföreskrifter som reglerar verksamheten och efter de villkor somjärnvägsinspektionen i övrigt ställer. I fråga om den ekonomiskalämpligheten är det främst -- fortsätter departementschefen --sökandens ekonomiska förutsättningar att driva verksamheten efteruppställda normer som bör prövas. Om sökandens ekonomiska kalkyl äralltför optimistisk finns det nämligen risk för att man i verksamhetenunderlåter att uppfylla sådana säkerhetskrav som kostar pengar utanatt ge någon intäkt.Kravet på den tillståndssökandes ekonomiska lämplighet ochyrkeskunnande enligt förslaget till järnvägssäkerhetslag skall sålundaenligt departmentschefen ses mot bakgrund av de säkerhetskrav sommåste gälla för den som driver spåranläggningar, spårtrafik ochsärskild trafikledningsverksamhet. Utskottet delar departementschefensuppfattning och kan följaktligen inte ställa sig bakom kraven imotionen på att en tillståndssökandes ekonomiska lämplighet inte börtillmätas någon betydelse vid tillståndsprövning enligt lagförslaget.Yrkandena 1 och 2 i motion T3 (fp) avstyrks, medan regeringens förslagtill järnvägssäkerhetslag tillstyrks såvitt avser 4§.I motion T3 (fp) framhålls också att bör besluta om sådanlydelse av 20§ i förslaget till järnvägssäkerhetslag att det framgåratt tillsyn utövas av genom järnvägsinspektionen.Motionärerna framhåller att det framgår av propositionensspecialmotivering av lagförslaget att järnvägsinspektionen avsesfullgöra de tillsynsuppgifter som föreskrivs i lagförslaget.Av förordningen (1988:707) med instruktion för framgåratt järnvägsinspektionen är en enhet inom banverket.Järnvägsinspektionen leds av en direktör som självständigt har attfatta beslut om 1. säkerhetssystem för spårtrafik och tillsyn översystemets tillförlitlighet,2. säkerhetsföreskrifter för spårtrafik och tillsyn över attföreskrifterna följs, 3. undersökning av olyckor och olyckstillbud ispårtrafiken, 4. undersökning av sådana driftstörningar som berörsäkerheten.Järnvägsinspektionen utövar redan nu -- med stöd av instruktionenför -- tillsynsuppgifter som enligt förordningen om enskildajärnvägar, tunnelbanor och spårvägar och förordningen om statensspåranläggningar åligger . Skälet till att man i de tvåsistnämnda författningarna talar om , ehurujärnvägsinspektionen åsyftas, är att inspektionen endast är en enhetinom verket, låt vara en självständig sådan. Samma skäl ligger bakomutformningen av det nu aktuella lagrummet. Som framhållitsinledningsvis har järnvägsinspektionen inrättats efter mönster av dehos och luftfartsverket inrättade sjöfarts- resp.luftfartsinspektionerna.Med det sagda avstyrker utskottet motionsyrkandena. Regeringensförslag till järnvägssäkerhetslag tillstyrks såvitt avser 20§.Regeringens förslag till järnvägssäkerhetslag i ovan ej berördadelar har inte givit utskottet anledning till erinran eller särskiltuttalande. Detsamma gäller de övriga lagförslag som framläggs genompropositionen. Utskottet tillstyrker förslagen.I motion T4 (c) yrkas att hos regeringen begär nyttförslag till mer konkurrensneutral form för trafikledning enligtvad som anges i motionen. Motionärerna framhåller att propositionensförslag innebär att spårinnehavaren skall stå för trafikledningen.Ansvaret kan också överlåtas på trafikutövaren. Detta utgör sannoliktinget större problem -- säger motionärerna -- då det är entrafikutövare som kommer i fråga. Det är emellertid redan nu möjligtatt skönja en utveckling där fler än en trafikutövare nyttjar sammaspåranläggning, t.ex. SJ och en trafikhuvudman. Då begreppettrafikledning i sig inrymmer bl.a. ett så centralt service- ochstandardavgörande beslut som tidtabelläggning blir det i praktikensvårt att -- såsom förutskickas i propositionen -- överlåtatrafikledningen på en av flera trafikutövare. Motionärerna säger attproblemet inte har fått en tillfredsställande lösning enbart genom denhänvisning till samråd som departementschefen erbjuder. Den ipropositionen föreslagna ordningen kan emellertid accepteras som ettprovisorium i avvaktan på att en mer konkurrensneutral ordningutarbetas genom regeringens försorg.Departementschefen framhåller att ansvaret för trafikledningensjälvfallet måste ligga på ett enda subjekt. Huvudregeln bör därförvara att innehavaren av spåranläggningen är ansvarig förtrafikledningen. Denne bör emellertid ha möjlighet att överlåtauppgiften på trafikutövaren, om denne är en annan än anläggningensinnehavare, eller om det finns flera trafikutövare på någon av dem. Såhar skett i fråga om statens spåranläggningar, där SJ såsom denhuvudsakliga trafikutövaren svarar för trafikledningen.Vidare framhåller departementschefen att det kan tänkas innebäraen viss konkurrensfördel att som trafikutövare ombesörjatrafikledningen även av annan trafik än den egna på en spåranläggning.Denna fördel får i så fall elimineras genom särskilda föreskrifter omtrafikledningen och genom upplåtelseavtalen. När det gäller statensspåranläggningar får enligt 17§ förordningen om statensspåranläggningar de som trafikerar anläggningarna klaga hos banverketöver SJs besluti fråga om trafikledning. Givetvis bör innehavaren av spåranläggningeneller den trafikutövare som svarar för trafikledningen samråda medövriga trafikutövare när det gäller att t.ex. fastställa tidtabellerför den trafik som bedrivs på anläggningen.I de fall där två eller flera trafikutövare nyttjar sammaspåranläggning är det enligt utskottets mening angeläget att man fårtill stånd regler om trafikledning som under alla förhållandensäkerställer största möjliga konkurrensneutralitet och trafiksäkerhet.Enligt vad utskottet erfarit övervägs frågan omtrafikledningsansvaret inom . Regeringen bör snarastmöjligt återkomma till med förslag om trafikledningsansvaretsom tillgodoser utskottets önskemål.Vad utskottet nu anfört -- och som innebär att syftet med motionentorde få anses tillgodosett -- bör som sin mening geregeringen till känna. beträffande avslag på propositionen m.m.att avslår motion 1990/91:T5,res. 1 (m)2. beträffande ekonomisk lämplighetatt med avslag på motion 1990/91:T3 yrkandena 1 och 2antar 4 § i det genom propositionen framlagda förslaget tilljärnvägssäkerhetslag,res. 2 (m, fp)3. beträffande tillsynatt med avslag på motion 1990/91:T3 yrkande 3 antar 20§i det under moment 2 nämnda lagförslaget,4. beträffande förslaget till järnvägssäkerhetslag i övrigtatt antar det under moment 2 nämnda lagförslaget i dedelar det inte omfattas av utskottets hemställan ovan,5. beträffande övriga lagförslagatt antar de genom propositionen framlagda förslagen tilla) lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192),b) lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer, c) lag omändring i körkortslagen (1977:477),d) lag om ändring i lagen (1958:205) om förverkande avalkoholhaltiga drycker m.m.,e) lag om upphävande av lagen (1911:53 s. 1) om järnvägsaktiebolagf) lag om upphävande av lagen (1930:267) om bokföring vid enskildjärnväg,6. beträffande konkurrensneutral form för trafikledningatt med anledning av motion 1990/91:T4 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet härom anfört.Stockholm den 22 november 1990På trafikutskottets vägnarBirger RosqvistNärvarande: (), (), (), (), (), (), GörelBohlin (m), (), (), (), (), (), (), YngveWernersson (s), Tom (), () och EvaZetterberg (v). Avslag på propositionen m.m. (mom.1), och (alla m) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjar med"Utskottet finner" och på s. 6 slutar med "avstyrks följaktligen" bortha följande lydelse:Utskottet ansluter sig till de överrväganden som enligt motionentalar för att propositionen bör avslås. Utskottet tillstyrker sålundayrkande 1 i motionen.Regeringen bör återkomma till med ett nytt förslag tilljärnvägssäkerhetslag, vari den kritik som framförs i motionen harbeaktats.I ett nytt lagförslag bör regeringen också beakta den kritik somframförts i industriförbunds och skrivelse av tillutskottet. Utskottet delar den i skrivelsen uttalade uppfattningen attgodkännande i inte skall krävas av vagnar som är registreradeutomlands och som omfattas av UIC-normerna samt av RIV- ochRIC-överenskommelserna och som mera stadigvarande används i Sverige.Vad utskottet nu har anfört -- och som innebär att syftet medyrkande 2 i motionen torde få anses tillgodosett -- bör somsin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande avslag på propositionen m.m.att riksdagena) med bifall till motion 1990/91:T5 yrkande 1 avslårpropositionen,b) med anledning av motion 1990/91:T5 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet härom anfört,2. Ekonomisk lämplighet (mom. 2)(), (), (), Tom () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med"Departementschefen framhåller" och slutar med "såvitt avser 4 §" bortha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning att entillståndsprövning som omfattar sökandens ekonomiska lämplighet kankomma att användas som ett otillbörligt etableringshinder i strid motnäringsfrihetens grundläggande principer. 4§ i förslaget tilljärnvägssäkerhetslag bör därför ändras så att hänvisningen till"ekonomiska förhållanden" utgår.Enligt utskottets mening bör tillståndsprövningen endast avsefaktorer som är av betydelse för att transporterna skall ske på ettsäkert sätt. Utskottet kan därför inte godta de uttalanden som görs ipropositionen om att prövningen av den tillståndssökandesyrkeskunnande skall omfatta hans "ekonomiska kunnande".