bet · GE01BoU4 · 1990-11-29 00:00:00 — De aktuella villkoren angesförsena och fördyra bostadsbyggandet.Motivledes förs i moderata samlingspartiets partimotion framliknande synpunkter om behovet av förenklingar och avreglering.I två med anledning av proposition 1990/91:27 om vissalagstiftningsfrågor till följd av beslutet om ny regionalstatlig förvaltning väckta motioner har även frågan om enavveckling av länsbostadsnämnderna tagits upp. Dessa yrkandenbör behandlas i nu föreliggande betänkande.Det finns enligt motion Bo11 (m) såvitt motionen behandlas idetta betänkande starka skäl att helt avvecklalänsbostadsnämnderna. Den s.k. övergripande planering somnämnderna ägnar sig åt är enligt motionärernas meningonödig och överflödig. Vidare anförs att ett införande av det avdem föreslagna lånesystemet innebär att den renalåneadministrationen kan läggas ut på bankerna. Övriga uppgifterkan därefter överföras till central nivå eller avvecklas.Även i motion Bo12 (c) yrkande 6 förs fram förslag om enavveckling av länsbostadsnämnderna -- detta med hänvisning tillatt motionärerna i annat sammanhang har föreslagit ett förenklatbostadsfinansieringssystem som bl.a. innebär attlåneadministrationen kraftigt kan minska.Utskottet anför följande i frågan. Somförutsättning för statens stöd till bostadsfinansieringen i formav bostadslån och räntebidrag gäller ett antalbostadspolitiskt motiverade krav. Dessa krav har sitt ursprung ien strävan att främja en bostadsproduktion som fyller debostadssociala mål som ställts upp. Kraven utgör sålunda viktigabostadspolitiska instrument. Den omläggning avbostadsfinansieringssystemet som föreslås innebär inte attbehovet av dessa instrument försvinner. Mot bakgrund av att deuppställda målen för bostadsproduktionen, som utskottet anförtinledningsvis, står fast bör sålunda statsmakterna ävenfortsättningsvis ges möjlighet att hävda de krav som behövs föratt vidmakthålla dessa mål. Inte minst de omfattande åtagandensom staten gör också i det nya bostadsfinansieringssystemetmotiverar ett sådant ställningstagande. Det är rimligt attstaten får ett inflytande över den bostadsproduktion som den iväsentliga avseenden står som garant för. bör detsjälvfallet vara en strävan att inte onödigtvis hävda krav somkan undvaras utan att den bostadspolitiska målsättningeneftersätts. I anslutning härtill bör också framhållas det skyddför bostadskonsumenterna som flera av kraven syftar till. Detgäller bl.a. kraven på produktionsgaranti och ansvarsutfästelsevid nybyggnad av egnahem och småhus som upplåts med bostadsrätt.Bostadsutskottet delar mot bakgrund av det nu anfördaregeringens uppfattning att de bostadspolitiskt motiverade kravsom är kopplade till den statliga bostadslångivningen iprincip bör utgöra en förutsättning för statligt stöd också iett nytt bostadsfinansieringssystem. Utskottet har flera gångertidigare behandlat och avstyrkt förslag i motioner med sammainnebörd som de nu aktuella. Utskottet hänvisar till dessatidigare ställningstaganden.Med det anförda avstyrker utskottet partimotionBo9 yrkande 10 och motion Bo6 (c) yrkandena 4 och 5 om attkravet på bostadsanvisningsrätt inte skall gällasom villkor för stödet och att markvillkoret skallavskaffas.Utskottet avstyrker med hänvisning till tidigareställningstaganden förslagen i partimotion Bo9yrkandena 11 och 12 om ett avskaffande av konkurrensvillkoretoch av produktionskostnadsprövningen.Vad i regeringsförslaget i yrkande 3 förordats beträffandeallmänna krav för statligt stöd i ett nyttbostadsfinansieringssystem tillstyrks av utskottet.I sammanhanget bör noteras att regeringen kommer atttillsätta en särskild utredare med uppgift att se över deadministrativa styrmedlens utformning mot bakgrund av införandetav ett nytt bostadsfinansieringssystem. Enligtutredningsdirektiven skall översynen inledas med en utvärderingav de nuvarande reglernas effekter. Mot bakgrund avutvärderingen skall utredaren lämna förslag om hur de regler sombehövs för att tillgodose de syften som anges i propositionen omen ny bostadsfinansiering lämpligast bör utformas. Särskilduppmärksamhet skall härvid ägnas åt hur de administrativastyrmedlen samverkar med andra regelsystem. Målet för en reformi denna del anges vara att uppnå enkelhet, klarhet ochöverblickbarhet i det samlade regelsystemet. Vidare uttalas attstyrmedlen skall ge kommunerna möjlighet att genomdriva sina målför bostadsförsörjningen på ett sätt som bl.a. svarar motkommunens behov och medborgarnas krav på insyn och inflytandeöver samhällsplaneringen. Avslutningsvis anges i direktiven attstyrmedlen dessutom skall utformas så att de bidrar till eneffektivare byggprocess.Enligt bostadsutskottets mening bör den nu refereradeutredningen kunna ge underlag för erforderliga förändringarbl.a. i fråga om vilka krav som framgent bör ställas upp somförutsättning för statligt bostadsstöd.Med avseende på vikten av att redan nu ta till vara deförenklingar m.m. som kan vara möjliga vill utskottet peka påden försöksverksamhet som pågår i två län med i princip bara ettlånebeslut även i s.k. tvåbeslutsärenden. Enligt utskottetsmening bör en utvärdering av denna försöksverksamhet snarastkomma till stånd och möjligheterna att i princip övergå tillenbart ett beslut i alla låneärenden med ledning häravövervägas. Vad utskottet nu anfört om beslutsordningen ilåneärenden bör som sin mening ge regeringen tillkänna.I dagens bostadslånesystem används vid nybyggnad ettschablonmässigt beräknat låneunderlag dels för att bestämmabostadslån och räntebidrag för s.k. låntagarbyggda egnahem, delsnär räntebidragen för hyres- och bostadsrättshus skall begränsasenligt den s.k. räntebidragstrappan. Beräkningen av dettalåneunderlag sker enligt en schablonmetod som ställdesig bakom (1988/89:BoU7). I förhållande till tidigareberäkningsmetoder medför den nya metoden en förenkling bl.a.genom att antalet kostnadsbärare är färre. Förslaget till nyttbostadsfinansieringssystem innebär att dagens metod förberäkning av låneunderlaget kommer att användas bl.a. vidberäkning av ränteutgifterna och realräntebidraget i vissa fall.För tydlighetens skull bör i sammanhanget påpekas att det är detoreducerade låneunderlaget som avses grunda beräkningarna iräntelånesystemet. Någon reducering av underlaget motsvarandeden i dagens system kommer sålunda inte att göras.Såväl i som i partimotion förs framkrav på att schablonmetoden för beräkning av låneunderlaget börförenklas ytterligare. Utskottet delar den uppfattning som tordeligga till grund för de aktuella motionskraven -- attberäkningsmetoden skall vara så enkel som möjligt. Somredovisats ovan innebär också den nu använda beräkningsmetodenen förenkling i förhållande till den metod som tidigare använts.Samtidigt måste naturligtvis de ytterligareförenklingsmöjligheter som kan finnas tas till vara. Detta bördock ske med beaktande av att metoden måste ha en rimlig grad avsäkerhet med avseende på de kostnader den är avsedd att mäta.Beräkningsmetoden måste således vara både så enkel och sårättvisande som möjligt.I anslutning till införandet av dagens schablonmetod uppdrogregeringen åt att följa upp och utvärdera utfallet avden nya metoden. Verket har också i en skrivelse tillregeringen dels redovisat utfallet av denna utvärdering, delsföreslagit vissa förändringar. Skrivelsen bereds för närvarandeinom . Enligt utskottets mening bör resultatetav denna beredning avvaktas. Utskottet vill i detta sammahangockså peka på den utredning med uppgift att se över de samladeadministrativa styrmedlen som regeringen kommer atttillsätta och vars direktiv sammanfattningsvis redovisats ovan.Med hänvisning till det nu anförda avstyrker utskottetmiljöpartiets partimotion Bo3 yrkande 2 samt folkpartietspartimotion Bo9 yrkande 4.Utskottet kan inte heller ställa sig bakom förslaget imiljöpartiets partimotion Bo3 yrkande 3 om attparkeringsanläggningar m.m. inte skall ingå ilåneunderlaget. Utskottet hänvisar även i denna fråga tilltidigare ställningstaganden. Motionsyrkandet avstyrks.Avslutningsvis tar utskottet i detta avsnitt upp frågan omden framtida bostadslåneadministrationen.Dagens bostadslåneadministration har fått sin utformning medutgångspunkt i förhållanden som i väsentliga delar inte längreär eller kommer att vara för handen. Härtill bidrar bl.a. delsredan beslutade förändringar av lånehanteringen, dels införandetav ett nytt bostadsfinansieringssystem. Dessa nyaförutsättningar måste naturligtvis återspegla sig också ilåneadministrationens organisatoriska struktur och då inte minstpå den regionala nivån. Utskottet vill i detta sammanhang pekapå de förändringar som följer av att Statensbostadsfinansieringsaktiebolag, , fr.o.m. den 1 juli 1992avses svara för förvaltningen av hela den statligabostadslånestocken. Denna förvaltning ombesörjs avlänsbostadsnämnderna på uppdrag av SBAB.Enligt vad utskottet erfarit avser regeringen att mot bakgrundav förändringarna i bostadsfinansieringssystemet i särskildordning se över den framtida låneadministrationensorganisatoriska utformning. Ett ställningstagande tillerforderliga förändringar av låneadministrationen m.m. börenligt utskottets mening anstå i avvaktan på resultatet av dennautvärdering. Vad i partimotion Bo9 yrkande 6,partimotion Bo3 yrkande 4 samt i motionerna Bo6(c) yrkande 6, Bo11 (m), detta yrkande såvitt nu är i fråga, ochBo12 (c) yrkande 6 förordats beträffande utformningen av denframtida låneadministrationen avstyrks med hänvising till detanförda.Skattekompenserande räntebidragEtt skattekompenserande räntebidrag för hyres- ochbostadsrättshus föreslås i propositioneninföras . Förslaget motiveras bl.a. med debrister från neutralitetssynpunkt som finns i nuvarandebostadslånesystem. För att neutraliteten i fråga omkapitalkostnader mellan olika fastighetsägarkategorier ochupplåtelseformer skall förbättras anser bostadsministern att enkompensation motsvarande egnahemsägarnas skatteavdrag börinföras vid ny- och ombyggnad av hyres- och bostadsrättshus.Det skattekompenserande räntebidraget föreslås utgå med 30%av räntan på en låneskuld. För hyreshus avses räntebidragetberäknas utifrån räntan på en beräknad låneskuld förinvesteringen och för räntelån. Den beräknade låneskulden förinvesteringen skall motsvara en godkänd kostnad för ny- ochombyggnaden till den del inte kostnaden täcks av det statligainvesteringsbidraget. Den godkända kostnaden skall bestämmas påi princip samma sätt som sker inom ramen för s.k.produktionskostnadsanpassad belåning. Vid ombyggnad föreslås attunderlaget för räntebidraget skall motsvara skäliga kostnaderför nyinvesteringar och underhållsåtgärder som har envaraktighet ; underlaget skall dock högst få uppgåtill vad som skulle ha beräknats för en motsvarande nybyggnad.Räntebidraget föreslås lämnas under en total bidragstid av 40år, om bidraget avser nybyggnad, och , om det avserombyggnad. När den beräknade räntelåneskulden inte längre ökarminskas räntebidraget i takt med en tänkt amortering. Denberäknade låneskulden under den återstående bidragstiden antasdärvid minska med lika stora belopp. Räntan pålåneskulden beräknas efter en räntesats som fastställs medledning av villkoren på den allmänna lånemarknaden.För bostadsrättshus föreslås det skattekompenseranderäntebidraget, till skillnad mot vad som föreslagits förhyreshus, beräknas utifrån räntan på föreningens faktiska skuld.Skälet till att principen om att subventionerna skall utgåoberoende av åtgärdernas faktiska finansiering har frångåtts idetta fall är att bostadsrättsföreningarna alternativt kanfinansiera byggnadsåtgärderna genom grundavgifter eller lån frånbostadsrättshavarna. Bostadsministern erinrar emellertid om attfrågan om beskattning av bostadsrättsföreningar för närvarandeutreds och att en ändrad beskattning kan påverka behovet avskattekompenserande räntebidrag till bostadsrättsföreningar.Som ett villkor för att skattekompenserande räntebidrag skallutges föreslås gälla att de generella kraven för statligtbostadsstöd är uppfyllda. Länsbostadsnämnderna föreslås beslutaom räntebidraget.Utskottet anför följande vad gällerskattekompenserande räntebidrag. Som framhålls ipropositionen har det nuvarande bostadsfinansieringssystemetkritiserats för att medföra vissa brister frånneutralitetssynpunkt. Reglerna för bostadsbeskattning ochvillkoren för bostadslån har visserligen vid ett flertaltillfällen anpassats i syfte att uppnå en bättre neutralitet.Fortfarande kvarstår vissa skillnader mellan olikaupplåtelseformer till följd av skilda beskattningsmetoder m.m.En av de viktigaste utgångspunkterna vid utformningen av ettnytt bostadsfinansieringssystem bör därför vara att i störstamöjliga utsträckning utforma regler som medger neutralitet ifråga om kapitalkostnader mellan olikafastighetsägarkategorier och upplåtelseformer. Regeringensförslag om att ett skattekompenserande räntebidrag skall införasför hyres- och bostadsrättshus är en del i dessa strävanden.De beslutade förändringarna i inkomst- ochkapitalbeskattningen har medfört att en i princip enhetlig nivåhar erhållits vad gäller värdet av egnahemsägarnas ränteavdrag.Förutsättningar finns därmed för att på ett relativt enkelt sättutforma villkoren för ett bidrag som kan ge motsvarandesubvention till de fastighetsägarkategorier som inte kanutnyttja ränteavdragsmöjligheten på samma sätt somegnahemsägarna. Enligt utskottets mening får det föreslagnabidraget anses uppfylla detta krav. Det skattekompenserandebidraget ger i sin tur möjlighet att på ett enhetligt sättutforma villkoren för ett räntelånesystem och desubventionsinslag som ett sådant system bör innehålla. Utskottetåterkommer nedan till denna fråga.Bostadsutskottet tillstyrker sålunda förslaget ipropositionens yrkande 4 om ett skattekompenserande räntebidragför hyres- och bostadsrättshus samt de villkor som föreslås varaförknippade med ett sådant bidrag. Det kan i sammanhangetnoteras att i partimotion i vilken yrkas avslag påhela förslaget om en ny bostadsfinansiering har ändå principenom ett skattekompenserande räntebidrag motsvarande denskatteminskning som småhusägarna får vunnit stöd.RäntelånMed räntelån förstås enligtpropositionen lån med egenskapen attomfördela räntekostnaderna i tiden. I början av lånetiden täckerinte låntagarens betalningar hela räntekostnaden. Överskjutandedel läggs till låneskulden i form av ett räntelån. I takt medatt låntagarens betalningar nominellt ökar minskar så småningomskuldökningen för att slutligen upphöra. Vid denna tidpunktinleds återbetalningen av räntelånet.I regeringsförslaget förordas att räntelånen skall lämnas påkreditmarknaden i konkurrens mellan kreditinstituten. Enligtbostadsministern innebär detta att långivare och låntagaresjälva avtalar om vilka betalningsvillkor som skall gälla förlånen. Bl.a. för räntelånen föreslås en statlig kreditgarantilämnas. Denna fråga behandlar utskottet nedan. För att ett pådetta sätt upptaget räntelån skall vara förenat med en sådanstatlig kreditgaranti måste staten enligt förslaget som en grundför garantiåtagandet redovisa de lånevillkor som behövs för attberäkna den högsta låneskuld som kan täckasav garantin.I fråga om räntelånet bör enligt förslaget utgångspunkten varaden räntekostnad som projektet väntas få med hänsyn till denfaktiska produktionskostnaden eller, i fråga om låntagarbyggdaegnahem, den schablonberäknade kostnaden. Bruttoräntan föreslåsi sin tur schablonmässigt bestämd enligt samma grunder somtillämpas i dagens räntebidragssystem. I fråga ominvesteringslånet, dvs. vad som i dagens system motsvaras avbostadslån och underliggande kredit, föreslås sålunda attbruttoräntan skall beräknas efter en räntesats som bestäms medutgångspunkt i att räntan på lånet är bunden för av i sänder och att lånet finansieras med en räntebärandefemårig bostadsobligation. I och med att räntelånet omsättseller räntejusteras -- normalt räknat från detatt investeringslånet har betalats ut -- föreslås attbruttoräntan för den räntelåneskuld som dittills uppkommitberäknas efter samma bruttoräntesats som för investeringslånet.I fråga om nya räntelån förordas dock att bruttoräntan skallberäknas efter en räntesats som bestäms med utgångspunkt i attlånet löper med rörlig ränta.Nettoutgiften föreslås beräknad med ledning avproduktionskostnaden och en nettoräntesats. Det bör enligtförslaget ankomma på regeringen att fastställa nettoräntesatsenför och ökningen av denna med utgångspunkt ikravet att den nominella skuldökningen på räntelånet minskat medfullt realräntebidrag inte skall pågå än ca 20år. Med hänvisning till att det i räntelånesystemet inte kommeratt finnas någon motsvarighet till räntebidragstrappan aviserarbostadsministern sin avsikt att föreslå regeringen att deningående nettoräntesatsen skall bestämmas till för år1992 och att denna sedan stegvis skall ökas 1995sättas till . Denna räntesats föreslås gälla för allafastighetsägarkategorier samt upplåtelseformer vid såväl ny- somombyggnad. Enligt förslaget bör nettoräntesatsen ökasmed ett tal som motsvarar inflationen under föregående12-månadersperiod.Vad i propositionen föreslagits har tagits upp i vissamotioner. Som andrahandsyrkande förs i motion Bo6(c) yrkande 7 fram förslag om att den ursprungliganettoräntesatsen skall räknas upp med inflationen minskad med enprocentenhet i enlighet med vad boendekostnadsutredningenföreslagit. Enligt motionärerna innebär regeringens förslag --att uppskrivning skall ske med hela inflationen -- att hela detframtida ekonomiska utrymmet i en fastighet täcks in av denväxande skulden. Därmed ges inget utrymme för reinvesteringarför reparationer och upprustningar, vilket innebär attkvaliteten i bostäderna liksom boendemiljön kommer attförsämras. Inte heller kommer det enligt motionärernas meningatt finnas något utrymme för topplån med huset som säkerhet,något som erfordras för praktiskt taget alla de egnahem sombyggs i dag.Enligt partimotion Bo9 bör det vara riksdagenoch inte regeringen som fastställer nettoräntesatsen det förstaåret och eventuellt kommande förändringar. I motionens yrkande 5hemställs också om ett tillkännagivande härom.Utskottet anför följande. Den av regeringenförordade typen av räntelån innebär att lånen skall tas upp påden allmänna kreditmarknaden i konkurrens mellankreditinstituten. Som redovisats ovan följer av detta att det ärlångivare och låntagare som själva avtalar om vilkabetalningsvillkor som skall gälla för lånet. Stor frihet lämnassålunda åt parterna att finna individuella lösningar som baseraspå förhållandena i det enskilda fallet. De av statsmakternaangivna förutsättningarna för det statliga kreditåtagandetkommer i ett sådant system att konstituera den övre gräns somgrundar statens åtaganden. Det blir med denna utformning avsystemet möjligt för långivare och låntagare att i det enskildafallet konstruera en betalningsprofil inom det maximalagarantiåtagande som staten påtar sig. Det finns enligtutskottets mening inte heller skäl till annan bedömning än attkreditmarknaden kommer att erbjuda lånemodeller med olikautformning.Av det nu anförda framgår att flexibiliteten i det förordadesystemet är betydande med avseende på låntagarens möjligheteratt påverka fördelningen mellan egna betalningar ochskulduppbyggnad. Det är sålunda fullt möjligt för en låntagareatt genom något större betalningsåtaganden under de förstaåren av lånets löptid minska skulduppbyggnaden och därigenomskapa större utrymme för utgifter för reinvesteringar för bl.a.reparation och upprustning. Detta kan t.ex. ske genom attlåntagaren går in i systemet på en högre nettoräntesats än densom enligt regeringsförslaget skall ligga till grund förkreditgarantin. Även i andra avseenden kan lånet ges enutformning som motsvarar de prioriteringar som den enskildelåntagaren kan ha.Utskottet är mot bakgrund av det nu anförda inte berett ställasig bakom förslaget i motion Bo6 (c) yrkande 7 om attuppskrivningen av nettoräntesatsen skall ske med inflationenminskad med en procentenhet. I den mån förslaget inte redan kananses tillgodosett inom ramen för det förordade systemetavstyrks det av utskottet. Regeringens förslag, yrkande 5,tillstyrks såvitt nu är i fråga.Utskottet kan inte ansluta sig till vad som i vänsterpartietspartimotion Bo10 yrkande 5 förordats beträffande ordningen förfastställande av nettoräntesatsen m.m. Det bör enligtutskottets mening ankomma på regeringen att med beaktande av deangivna riktlinjerna fastställa de aktuella nettoräntesatsernam.m. Regeringsförslaget i denna del, yrkande 5, tillstyrks avutskottet. I den mån ändringar av nettoräntesatserna som gårutöver dessa riktlinjer eller om ändringar av riktlinjernaaktualiseras får det enligt utskottets mening förutsättas attdessa underställs . Utskottet vill i detta sammanhangpeka på att det i dagens system formellt är regeringen somfastställer räntesatsen för den garanterade räntan -- dvs. vadsom i räntelånesystemet närmast motsvarar nettoräntan.Undantagslöst har dock regeringen inhämtat riksdagensuppfattning i dessa frågor.Vad i propositionen anförts avseende räntelånen i övrigthar inte givit utskottet anledning till uttalande eller särskiltyttrande. Förslaget i denna del bör således kunna godtas avriksdagen.RealräntebidragI propositionen framhålls att etträntelånesystem har sina givna begränsningar somomfördelningssystem. Det krävs en viss relation mellanbetalningskrav och ränta för att inte skuldökningen skall bliför stor eller lånetiderna bli alltför långa. Etträntelånesystem är i detta hänseende känsligt för högaräntenivåer i kombination med en låg inflationstakt, dvs. Enligt förslaget behöver räntelånesystemetdärför avskärmas från effekterna av höga realräntor för att detskall behålla en tillfredsställande stabilitet i allasituationer.Mot denna bakgrund förordas att ett statligt realräntebidraginförs i syfte att begränsa skuldökningen i räntelånesystemet isituationer med höga realräntor. Det förordade realräntebidragetär så konstruerat att en viss realränta alltid bör bäras avlåntagaren. Denna del bör enligt förslaget vara något högre vidhög inflationstakt än då inflationen är låg.Enligt bostadsministerns mening blir ett realräntebidraglämpligt avvägt om det lämnas i de fall då räntan överstigerkvoten mellan å ena sidan inflationen ökad med treprocentenheter och å andra sidan en faktor 0,85. Som mått påinflationen skall användas den konstateradepenningvärdesförsämringen för närmast föregående12-månadersperiod. Vid beräkningen av realräntebidraget börockså beaktas att av ränteutgiften återstår attfördela sedan hänsyn tagits till ränteavdrag och motsvarandeskattekompenserande räntebidrag.Fullt realräntebidrag föreslås utgå under de tio första årenefter husets färdigställande. Under de därpå följande tio årenskall realräntebidraget minskas med en tiondel för attupphöra efter färdigställandet.För hyres- och bostadsrättshus föreslås att realräntebidragetbestäms med utgångspunkt i en räntekostnad som beräknas pågrundval av faktiska produktionskostnader. Detta föreslås iprincip gälla också i de fall skattekompenserande räntebidraginte lämnas, dvs. för ny- och ombyggnad av egnahem med undantagför låntagarbyggda egnahem, för vilka bidragsunderlaget börberäknas enligt schablonmetod. Bidrag bör dock enligt förslagetinte lämnas för större räntekostnader än som kan beräknas förett hus om i ett plan och utan källare.För att främja sparandet inom bostadssektorn förordas attrealräntebidrag skall utbetalas oavsett den underliggandefinansieringen. En förutsättning för bidrag är dock att degenerella villkoren för statligt bostadsstöd uppfylls.Det skall enligt regeringsförslaget åvila länsbostadsnämndenatt besluta om realräntebidrag. Bostadsmyndigheterna prövarsedan om den beräknade räntekostnaden överstiger denkostnadsnivå som förutsätts täckas av låntagarens egen betalningeller av räntelånet. Är så fallet betalas bidraget ut.Utbetalningen skall ske till låntagaren eller, om denne såbegär, till långivaren.Förslaget om realräntebidrag diskuteras främst i enmotion. Enligt partimotion Bo3 ärvillkoren enligt regeringsförslaget alltför generösa.