bet · GE01UU11 · 1990-11-29 00:00:00 — Sanktioner i fråga om och I proposition 1990/91:48 föreslås att godkännerregeringens förordnanden om tillämpning av 3--5 och 6--8 §§ i lagen(1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om ochKuwait med anledning av FN:s säkerhetsråds resolutioner 661 (1990)och 670 (1990).Förenta nationernas säkerhetsråd antog enresolution om vissa ekonomiska sanktioner mot och . Tillefterkommande av resolutionen förordnade regeringen den 7 augusti1990 att 3--5, 6 och 7 §§ lagen (1971:176) om vissa internationellasanktioner skall tillämpas i fråga om och . Vidare antogsäkerhetsrådet en resolution om flygembargo motdessa länder. Regeringen förordnade med anledning därav den 4 oktober1990 att 8 § lagen om vissa internationella sanktioner skalltillämpas.I anslutning till de nu nämnda förordnandena meddelade regeringenockså närmare föreskrifter om tillämpningen av sanktionerna.Enligt lagen om vissa internationella sanktioner skall regeringensförordnande att tillämpa lagen underställas förgodkännande. I propositionen begärs ett sådant godkännande. I motion 1990/91:U3 av Per m.fl. (mp) yrkas att riksdagenmed bifall till proposition 1990/91:48 ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om roll i förhållande till denpågående s.k. Gulfkrisen.I motion 1990/91:U4 av (), yrkande 1, föreslås attriksdagen beslutar att mediciner och andra varor som skall föras ini eller ut ur eller inom ramen för humanitärahjälporganisationers arbete skall vara generellt undantagna frånsanktions- och dispensförfarandet. I yrkande 2 i samma motionföreslås att propositionen i övrigt bifalls. Utskottet yrkar bifall till regeringens proposition 1990/91:48.Utskottet vill understryka vikten av att regeringen inom FN:s ramsöker alla de möjligheter till fredlig lösning av konflikten som kanfinnas. De sanktioner som påbjudits av säkerhetsrådet måste fåmöjlighet att verka fullt ut.Utskottet anser inte att skäl föreligger för att i enlighet medmotionerna 1990/91:U3 (mp) och 1990/91:U4 (v) ändra roll iförhållande till den pågående konflikten eller föreslå ändringar i deaktuella förordningarna. Motionerna avstyrks därmed. beträffande ändrad svensk hållning i förhållande tillkonfliktenatt avslår motion 1990/91:U3,res. 1 (mp)2. beträffande dispensreglernaatt avslår motion 1990/91:U4,3. beträffande regeringens proposition 1990/91:48att godkänner regeringens förordnanden om tillämpning av3--5 och 6--8 §§ i lagen (1971:176) om vissa internationellasanktioner med anledning av FN:s säkerhetsråds resolutioner661 (1990) och 670 (1990).Stockholm den 29 november 1990På utrikesutskottets vägnarStig AlemyrNärvarande: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (),(), Per (), (),() och (). Ändrad svensk hållning i förhållande till konflikten (mom.1)Per () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 2 börjarmed "Utskottet anser inte" och slutar med "avstyrks därmed" bort haföljande lydelse:Enligt vad utskottet erfar har statsminister i ettbrev till president uttryckt hållningpå ett sätt som delvis sammanfaller med vad som anförs i motion U3(mp). Liksom motionärerna har statsministern understrukit vikten avatt konflikten löses genom fredliga metoder. Utskottet instämmer idetta och konstaterar dessutom, i likhet med statsministern, attSverige icke deltar i den militära uppladdningen i ochdess grannländer. Likt motionärerna och statsministern kan utskottetinte heller underlåta att konstatera att inte är den endaockupationen i regionen. Också är utsatt för en militärockupation av som strider mot åtskilliga FN-resolutioner.Varje långsiktigt bestående stabilisering av situationen i helaMellanösternområdet måste bygga på att --konflikten löses ienlighet med FN:s beslut. En fredskonferens med alla berörda parter,inbegripet PLO, bör därför komma till stånd.Utan att tveka om fördömandet av annektering av serutskottet, liksom motionärerna, i Gulfkrisen fröet till att denglobala motsättningen mellan det rika Nord och det fattiga Syd nu tarsig former som direkt hotar världsfreden. Om i-världen i allmänhetoch i synnerhet inte hanterar reaktionerna mot på rättsätt, riskerar man att provocera fram en utveckling som förvandlar enenpartiregims brott mot folkrätten till en allmän väpnadNord--. Det är mot bakgrund av denna grundsyn Sverigesagerande måste betraktas.Utskottet anser att bör eftersträva att på alla sättmedverka till en fredlig lösning av Gulfkrisen, vilket bl.a. innebäratt svensk trupp icke bör medverka i stridsaktivitet utanför landetsgränser.Enligt utskottets uppfattning innebär paragraf 43 ingetovillkorligt krav på medlemsstater att medverka i av säkerhetsrådetbeslutade militära aktiviteter med stridande trupp. Paragrafenslydelse innehåller ett flertal inskränkningar i medlemsstaternasförpliktelser:Medverkan i eventuella militära FN-aktiviteter skall ske "ienlighet med en speciell överenskommelse" mellan säkerhetsrådet ochberörd regering.I en sådan speciell överenskommelse skall bl.a. truppernas "antaloch slag, deras beredskapsgrad och lokalisering" fastställas.En sådan överenskommelse skall förhandlas fram mellansäkerhetsrådet och berörd medlemsstat.En sådan överenskommelse skall slutligen ratificeras i enlighet medvarje lands regler för detta.Enligt utskottets uppfattning är det således uppenbart att Sverigegenom att ansluta sig till icke har gjort någotvillkorslöst medgivande att utan vidare tillhandahålla stridandetrupp om säkerhetsrådet så skulle begära. Ett betydande utrymme försjälvständigt svenskt beslutande kvarstår även om säkerhetsrådetskulle välja att åberopa paragraf 43 för en begäran om svenskmedverkan i en militär FN-aktion. kan själv besluta omtruppslag, antal soldater, beväpning, övrig utrustning, lokaliseringav trupperna. Detta betyder, såvitt utskottet kan finna, att Sverigemycket väl skulle kunna avstå från att medverka i en FN-aktion enligtparagraf 43 med stridande krigsförband. bör sålunda,efter förhandling med säkerhetsrådet, välja andra former förstadgeenlig medverkan i en eventuell FN-aktion enligt paragraf 43.Utskottet finner det för sin del i det närmaste otänkbart att svenskstridande trupp skulle medverka i militär verksamhet utanför Sverigesgränser.Enligt utskottets uppfattning bör detta i enlighet medmotionärernas önskan ges regeringen till känna.Enligt utskottets uppfattning utgör beslut att kvarhållautländska medborgare mot deras vilja tveklöst ett brott motfolkrätten. Världssamfundet får fördenskull givetvis inte lämna sinalandsmän åt sitt öde. Varje lands regering har en uppenbar moraliskskyldighet att på lämpligt sätt verka för att dess medborgare skallkunna fritt välja om de vill stanna i eller lämna landet. Detpraktiska stöd som regeringen via UD och ambassader har gett svenskadelegationer som besökt och i flera fall lyckats få med sigsvenskar hem, har därför varit välkommet. Med stor tillfredsställelsekonstaterar utskottet att beslut nu fattas av de irakiskamyndigheterna om att samtliga svenskar i skall fåutresetillstånd. Regeringens agerande på olika nivåer har såledesburit frukt, vilket genom ett särskilt tillkännagivande börställa sig bakom.dels att utskottets hemställan i moment 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande ändrad svensk hållning i förhållande tillkonfliktenatt med anledning av motion 1990/91:U3 ger regeringentill känna vad utskottet anfört om roll i förhållande tillden pågående s.k. Gulfkrisen.Särskilt yttrandeBengt () anför:Jag finner det anmärkningsvärt att utskottet med anledning avproposition 1990/91:48 och till denna proposition inlämnade motioneravstår från att analysera möjligheterna till en fredlig lösning avkonflikten i . Utskottet borde också mer ha kunnatutveckla vilka åtgärder som är nödvändiga för att en fredlig lösningskall kunna uppnås. Utskottets beredning måste anses otillräcklig.Det är av största vikt att FN:s sanktioner nu får verka utan attförödande ytterligare krigsinsatser sätts i gång. Slutresultatet avsådana krigsinsatser kan ingen överblicka. eller senare kommersanktionerna att ge resultat.Ett ansvarsfullt agerande från svensk sida för en fredlig lösningkan inte innebära att i eventuell militär FN-aktion medverkarmed stridande trupp.Vidare borde mediciner och andra varor som skall föras in eller utur eller inom ramen för humanitära hjälporganisationersarbete vara generellt undantagna från dispensförfarandet.