bet · GE01SoU2 · 1990-09-13 00:00:00 — I den mån deti ett enskilt fall finns särskilda omständigheter som motiverar rätt tillbistånd trots att den sökande inte vill ställa sig till arbetsmarknadensförfogande finns möjlighet att efter prövning ändå låta socialbidrag utgå.Utskottet kan således inte acceptera synsättet att var och en som har barnskall kunna välja att avstå från förvärvsarbete för att -- om inkomsterna dåinte räcker till -- i stället få socialbidrag. I första hand måste denenskilda människan själv ta ansvar för sitt liv och efter förmåga försökaförsörja sig och sin familj. Socialbidraget bör, som framhölls dåsocialtjänstlagen antogs, vara en sista resurs för att trygga den enskildesförsörjning när andra möjligheter tryter. Utskottet kan inte gå med på attsocialbidraget skall användas som ett medel för att förverkliga allmännafamiljepolitiska mål, som motionsförslaget syftar till.När motsvarande yrkande behandlades vidhöll utskottet sintidigare ståndpunkt.Utskottet saknar anledning att nu göra en annan bedömning och avstyrkerdärför motion So633 (m) yrkande 1.Beräkningsgrunderna för statsbidragetNär statsbidragen till kommunerna för barnomsorgen beräknas utgår man ifrånantalet inskrivna barn , dels , dels den 1oktober. Statsbidrag utbetalas för det genomsnittliga antalet inskrivna barnvid de två tidpunkterna, 3 § förordningen (1987:860) om statsbidrag tillkommunerna för barnomsorg.I motion 1989/90:So620 av m.fl. (s) begärs en översynav statsbidragsförordningen. Motionärerna anför att eftersom statsbidrag inteutgår för de barn som skrivs in från till har dettalett till att nyinskrivning av barn betraktas som en dåligaffär ekonomiskt för kommunerna. Skälet härtill är att de kommunalakostnaderna ökar medan underlaget för statsbidrag inte påverkas. Därmed finnsrisk att kommunerna inte maximalt utnyttjar varje möjlighet till kommunaldaghemsplats.En översyn av statsbidragsförordningen i syfte att komma till rätta med deovan beskrivna problemen bör därför göras, anser motionärerna.Enligt vad utskottet erfar är de allra flesta barn, som fått enbarnomsorgsplats, inskrivna i barnomsorgen när höstterminen börjar eller straxefter, varför det i motionen beskrivna problemet inte torde vara så stort sommotionärerna gör gällande. Någonstans måste mätpunkten enligtstatsbidragsförordningen ligga. Utskottet avstyrker med hänvisning härtillmotion So620 (s).Ändring av statsbidragen till kooperativa daghemI motion 1989/90:So628 av och (båda s)begärs ett tillkännagivande till regeringen om behovet av ändring avstatsbidragen till kooperativa daghem i enlighet med motionens syfte.Motionärerna anser att föräldrakooperativens styrelser inte bör ha enoinskränkt rätt att välja vilka som skall få bli medlemmar iföräldrakooperativet, utan vara beredda att ta emot alla barn, oavsett fysiskaeller psykiska handikapp. När ett kooperativt daghem startas, skall givetvisde föräldrar som tar initiativet ha sina barn på daghemmet, anförmotionärerna, men när det blir en ledig plats skall den erbjudas någon i denkommunala barnomsorgskön. Annars leder det i förlängningen till attsegregation uppstår och i värsta fall till att de kommunala daghemmen fyllsmed barn med särskilda behov.I samband med att utskottet behandlade förslaget om statsbidrag tillföräldrakooperativa daghem (prop. 1983/84:177) hade utskottet att ta ställningtill en motion (s) i vilken det föreslogs vissa villkor för att statsbidragskulle utgå till föräldrakooperativ. Motionärerna ansåg bl.a. att kommunenmåste ha inflytande över förmedlingen av barn till de enskilda daghemmen.Utskottet förklarade sig vara medvetet om den risk för framväxt avkategoridaghem som motionärerna pekat på. Såsom framhållits i den då aktuellapropositionen måste man emellertid vara uppmärksam på att inte alla föräldrar,på grund av sin arbetssituation, har möjlighet att delta i föräldrakooperativ.De villkor för statsbidrag som motionärerna ställt upp skulle enligtutskottets mening avsevärt minska möjligheterna att driva verksamhet i formav föräldrakooperativ. Enligt utskottets mening måste därför i första handandra åtgärder övervägas för att motverka segregering inom barnomsorgen (SoU1983/84:31 s. 6).Utskottet vidhåller sin inställning att segrering inom barnomsorgen i förstahand måste angripas med andra medel än dem som föreslås i motionen. MotionSo628 (s) avstyrks därför.Samisk barnomsorgI motion 1989/90:So639 av (vpk) yrkas att hosregeringen begär en utredning för att undersöka om medel för samisk barnomsorgkan kanaliseras genom sameskolstyrelsen. Motionären anser att det är bra attsameskolstyrelsen har ansvar även för förskoleverksamheten men påpekar attmedel måste budgeteras för detta ändamål. Sameskolstyrelsen bör erhålla dels250 . för en förskolekonsulenttjänst, dels . för kostnaderavseende pedagogiskt material m.m. Motionären anser också att man börundersöka möjligheten att ge sameskolstyrelsen uppdrag att teckna kontrakt medkommunerna och på så sätt kanalisera ersättning till kommunerna för eventuellamerkostnader i förhållande till om barnomsorgen för samebarnen hade ordnats påannat sätt.En särskild sakkunnig fick 1987 i uppdrag att göra en översyn av den samiskakulturens fortbestånd och utveckling. Översynen redovisades idepartementspromemorian Samisk kultur, Ds 1989:38.Av promemorian framgår att en förskolekonsulent --1988 påförsök har varit knuten till sameskolstyrelsen med uppgifter som bl.a.inneburit att ge stöd till kommuner som avsåg att upprätta samiskförskoleverksamhet. Verksamheten har finansierats genom socialdepartementetsmedel för utvecklings- och förnyelsearbete. Utredaren föreslog i promemoriandels ett särskilt stimulansbidrag för samisk barnomsorg under entreårsperiod, dels att medel skulle utgå för en fortsatt verksamhet med enförskolekonsulent, också . Kostnaderna härför beräknades till 1400 000 , varav för förskolekonsulenten 250 000 kr.Förslagen i utredningsrapporten har efter remissbehandling redovisats iårets budgetproposition, prop. 1989/90:100, bil. 10, s. 88--95. Förslagenbeträffande samisk barnomsorg ledde emellertid inte till något förslag frånregeringen.Enligt budgetpropositionen kan förslagen i rapporten inte ses isolerade frånde förslag som avgetts och kommer att avges av samerättsutredningen.Samerättsutredningen har överlämnat sitt huvudbetänkande (SOU 1989:41)Samerätt och sameting. Utredningen fortsätter sitt arbete att utreda ochföreslå insatser för att bevara och utveckla det samiska språket.Med anledning av en motion om modersmålsträning för samebarnuttalade utskottet att det delade motionärens åsikt om vikten av att desamiska barnen inte utestängdes från möjligheten att aktivt ta del av sittmodersmål och sitt kulturarv. Utskottet konstaterade att frågor som berör detsamiska språkets ställning i var föremål för olika utredningar.Utskottet ansåg att resultatet av dessa utredningar borde avvaktas ochavstyrkte den då aktuella motionen (1988/89:SoU13 s. 4, res. vpk).Som framgått av den här lämnade redovisningen fortsättersamerättsutredningen sitt arbete. I avvaktan på utredningens resultat börriksdagen inte ta något initiativ i den nu aktuella frågan. Utskottetavstyrker därför motion So639 (vpk).Barnomsorg i rökfri miljöI motion 1989/90:So434 av m.fl. (mp) yrkas att riksdagenger regeringen i uppdrag att utarbeta direktiv för att all barnomsorg sker irökfri miljö (yrkande 5). Alla barn borde enligt motionärerna få växa uppi en rökfri miljö, åtminstone inom barnomsorgen.I motion 1989/90:So473 av m.fl. (fp) yrkas att riksdagenhos regeringen begär åtgärder för rökfria familjedaghem (yrkande 3).Motionärerna anser att såväl barnomsorg som skola är miljöer där det ärsärskilt angeläget att uppnå rökfrihet. Det bör vara självklart att föräldrar,som så begär, alltid skall få plats för sina barn i familjedaghem där det interöks.I arbetarskyddsstyrelsens och allmänna råd om begränsningav tobaksrökning görs särskilda markeringar beträffande barnomsorgen. Därframhålls att ett minskat tobaksbruk bland barnomsorgspersonal och föräldrarär angeläget med tanke på barnens hälsa. har utfärdatkommentarer till de allmänna råden beträffande barnomsorgen.I meddelandeblad nr 36/84 till kommunerna anför följande.För barnomsorgens vidkommande bör de allmänna råden tolkas så, att det är avutomordentlig betydelse att skapa en rökfri uppväxt för barn. Dels finns detdirekta hälsorisker med passiv rökning och dels utgör barnomsorgspersonal enförebild för barnen. Att skapa en helt rökfri barnomsorg bör vara slutmålet.Rent praktiskt innebär detta således att man inte bör röka i daghemmets,fritidshemmets respektive familjedaghemmets lokaler och inte heller utomhusnär man arbetar med barn. Det är därför önskvärt att personal som arbetar medbarn inte röker under yrkesutövandet.-- -- --I de allmänna råden sägs också att barnomsorgen i sin dagliga verksamhetbåde bör ha ett ansvar för och en möjlighet att ge föräldrar och barninformation om tobakens hälsorisker. Det ankommer därför på kommunen attmedverka till att all berörd personal ges de kunskaper som behövs för attförmedla en sådan information samt att i samverkan med företrädesvisprimärvården ge dem som önskar tillgång till rökavvänjningsstöd.I meddelandebladet redovisar vidare resultatet av en enkätom dittillsvarande arbete mot tobaksbruket inom kommunernas barnomsorg, vilketgenomförts av byrå för hälsoupplysning. Vid enkäten framkombl.a. att tobaksfrågan var en i hög grad aktuell fråga för de flesta förskoloroch att man i flera kommuner hade en målsättning som stämde överens med deallmänna råden. Ur enkätresultatet kunde också utläsas att en del kommunerredan avskaffat rökrummet i förskolan. I allt fler kommuner tillgodosågs ävenicke-rökande föräldrars önskemål om rökfritt familjedaghem.Socialstyrelsen har vidare utarbetat informationsskrifter om rökning ochbarn för personal i barnomsorgen samt föräldrar och blivande föräldrar. Även iutbildningen av förskollärare och barnskötare inskärps vikten av att rökninginte sker där barn vistas.Utskottet behandlade motionsyrkanden om rökfri barnomsorg.Utskottet ansåg då att det av såväl medicinska som pedagogiska skäl ärsärskilt angeläget att uppnå rökfrihet i lokaler där barn vistas. Utskottethänvisade också till att betydelsen av en rökfri barnomsorg understryks iallmänna råd från och i utbildningen av personal inombarnomsorgen. Utskottet förutsatte att råden för såväl familjedaghem som annanbarnomsorg om rökfrihet följs upp av kommunerna. Redan vid rekryteringen avfamiljedaghem borde således frågan om rökning tas upp. Även socialstyrelsenborde fortlöpande följa efterlevnaden av råden om rökfrihet. Utskottethänvisade också till tobaksutredningens då pågående arbete och avstyrktemotionerna (1988/89:SoU14 s. 8, res. fp, mp).Tobaksutredningens arbete är avslutat. I sitt framlagdabetänkande (SOU 1990:29) Tobakslag föreslår utredningen bl.a. att detinförs lagregler som begränsar rökningen i vissa lokaler. Enligt utredningenär det särskilt angeläget att lagreglerna omfattar sådana lokaler som äravsedda att användas av barn och ungdomar. Rökförbud bör således införasbeträffande i första hand skollokaler och lokaler för barnomsorg och vidarefritidshem och andra lokaler som är avsedda för ungdomens fritidsverksamhet.Principen bör vara att alla lokaler som barn eller ungdomar har anledning attbesöka skall vara rökfria. Enligt utredningen talar mycket för att rökförbudetockså bör omfatta skolgårdar. Med skolgårdar bör i detta sammanhang jämställassådana platser utomhus som används i barnomsorgen (betänkandet s. 103).Vem som är huvudman för den berörda barn- eller ungdomsverksamheten är enligtutredningen utan betydelse. Även lokaler i privata eller kooperativa daghemsamt privatskolor m.m. omfattas således av rökförbudet.I betänkandet påpekas att de föreslagna bestämmelserna inte gäller i frågaom bostäder, vilket innebär att barnomsorg som bedrivs i privata familjedaghemo.d. inte omfattas av rökförbudet. Enligt utredningen är det emellertidangeläget att kommunen träffar överenskommelse med dem som har hand om sådanbarnomsorgsverksamhet att rökning inte skall ske i de lokaler där barn vistas(betänkandet s. 162).Tobaksutredningens betänkande remissbehandlas för närvarande.Allergiutredningen föreslår i sitt betänkande (SOU 1989:76)Allergi/överkänslighet att det blir en lagstadgad skyldighet med rökfriaoffentliga lokaler, offentliga transportmedel samt arbetsplatser och attsärskild uppmärksamhet ägnas barns miljöer avseende rätt till rökfrihet (s.130).Även allergiutredningens betänkande är föremål för remissbehandling.Utskottet vidhåller sin inställning att det av medicinska och pedagogiskaskäl är angeläget att uppnå rökfrihet i lokaler där barn vistas. Utskottetanser emellertid att beredningen av tobaksutredningens resp.allergiutredningens förslag bör avvaktas innan vidtar någon åtgärd ifrågan och avstyrker därför motionerna So434 (mp) yrkande 5 och So473 (fp)yrkande 3.FöräldrautbildningI motion 1989/90:So323 av och () yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en utbyggd föräldrautbildning(yrkande 1). I dagens samhälle går föräldrarna miste om sådana kunskaperoch erfarenheter som tidigare kunde förmedlas mellan generationerna, påpekarmotionärerna. De hänvisar till den föräldrautbildning som pågår inom mödra-och barnhälsovården och förklarar att någon uppföljning för föräldrar med barni högre åldrar inte har skett. En utbyggd föräldrautbildning skulle enligtmotionärerna stärka föräldrarna i deras föräldraroll. (Motiveringen återfinnsi motion 1989/90:A817. )I motion 1989/90:So627 av och ()yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om fullföljandet av föräldrautbildning som erbjuds alla föräldrar. Denföräldrautbildning som genomförts har enligt motionärerna visat sig fylla ettstort behov. Utbildningen är viktig närmast efter det att barnethar fötts, men behovet av utbildning kvarstår under följande barnaår.Motionärerna anser det olyckligt att verksamheten inte har utvecklats på detsätt som var avsett. Det bör därför skapas förutsättningar för enföräldrautbildning även för tiden efter spädbarnsperioden, anser motionärerna.Riksdagen (prop. 1978/79:168, SoU 1978/79:45, rskr. 1978/79:385) godkände år1979 allmänna riktlinjer för en allmän föräldrautbildning. Dessa riktlinjerinnebar bl.a. att en allmän föräldrautbildning i anslutning till barns födelsemed början successivt skulle byggas ut i landstingskommunernas regisom en del av den normala verksamheten vid mödra- och barnavårdscentraler samtBB. Föräldrautbildningen skall bl.a. förmedla kunskap i frågor om hur detfysiska och psykiska tillståndet påverkas under graviditet, förlossning ochtiden närmast efter förlossning, fostrets utveckling, förebyggande hälsovårdoch det stöd som samhället kan erbjuda blivande och nyblivna föräldrar.I barnomsorgsgruppens slutbetänkande (SOU 1980:27) Barn och vuxnabehandlades bl.a. frågor om föräldrautbildning under barnets förskole- ochskolår. Betänkandet ledde emellertid aldrig till något förslag frånregeringen.Statsrådet besvarade eninterpellation i om föräldrautbildning efter det att barnet passeratspädbarnstiden (snabbprot. 1986/87 anf. 8--12). Han hänvisade bl.a. till attdet i princip är landsting och kommuner som via barnavårdscentraler,barnomsorg och skola bedriver föräldrautbildning, men att i många fall denkommunala verksamheten kompletteras med insatser från frivilligorganisationer.Enligt hans mening har förskolan en viktig funktion att fylla när det gällerföräldrautbildning för föräldrar till barn i förskoleåldern. Vidare uppgav hanatt regeringen från anslaget för utvecklings- och förnyelsearbete inombarnomsorgen beviljat medel till ett tjugotal projekt som handlar omföräldrautbildning.Förslag om en utbyggd föräldrautbildning har tidigarebehandlats av utskottet, senast i betänkandet 1988/89:SoU13 (s. 13 f.) medanledning av en motion liknande den nu aktuella. Utskottet hänvisade då tillett tidigare uttalande att det förelåg en bred samstämmighet i fråga om viktenav insatser på området. Det var därför enligt utskottets mening beklagligt attnågot samlat initiativ ännu inte kommit till stånd. Utskottet förutsatte inom fortsatte ansträngningarna att undersöka hurföräldrautbildningen kunde utvecklas och stimuleras och att regeringen snarastskulle komma att ta initiativ i denna fråga. Riksdagenföljde utskottet (res. fp, c).Utskottet, som vid upprepade tillfällen påtalat vikten av insatser när detgäller föräldrautbildningen, konstaterar att regeringen ännu inte tagit någotinitiativ i saken. Utskottet vidhåller emellertid sin inställning att detmåste skapas förutsättningar för en föräldrautbildning för föräldrar till barnsom passerat spädbarnstiden. En sådan föräldrautbildning skall vara frivilligför föräldrarna, men genomföras så att alla föräldrar får praktiskamöjligheter att delta. Utbildningen bör bedrivas via barnhälsovård, barnomsorgoch skola och kompletteras med insatser från frivilligorganisationer, såsombarn- och ungdomsorganisationer och studieförbund. Föräldrautbildningens syftebör vara dels att ge ökade kunskaper om barns utveckling, dels att skapamöjlighet till kontakt och gemenskap med andra föräldrar och med barnomsorgs-och skolpersonal. Regeringen bör med utgångspunkt dels i vad utskottet härskisserat, dels i resultaten från det bedrivna förnyelsearbetet omföräldrautbildning lägga fram förslag till hur en föräldrautbildning underförskole- och skolår kan utvecklas och stimuleras.Vad utskottet här anfört om föräldrautbildning bör med anledningav motionerna So323 (c) yrkande 1 och So627 (c) ge regeringen till känna.Ändrade regler för bidragsförskottI motion 1989/90:So602 av () yrkas att 8 § lagen (1984:1095)om förlängt bidragsförskott för studerande ändras så att det förlängdabidragsförskottet/underhållsbidraget betalas ut till barnet/ungdomen.Underhållsskyldighet till barn upphör när barnet fyller . Går barnet iskolan eller återupptas skolgången innan barnet fyller 19år, är föräldrarna dock intill dess barnet fyller underhållsskyldiga sålänge skolgången pågår.I de fall sådant underhåll eller bidragsförskott betalas ut skall det enligt8 § lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande betalas uttill den förälder eller tidigare vårdnadshavare som barnet varaktigt bortillsammans med.Motionären anför att dessa bestämmelser i de flesta fall fungerar bra, menatt det finns föräldrar och tidigare vårdnadshavare som inte alltid sätterbarnets bästa först. Det har enligt motionären förekommit att det studerandebarnet inte fått någon del av underhållet utan behövt be om hjälp för attklara sin ekonomi under studierna.I motion 1989/90:So634 av () hemställs att regeringenges till känna vad som i motionen anförts om bidragsförskottets utformning.Motionären anser att bestämmelserna i bidragsförskottslagen varken tar hänsyntill att ett barn kan ha så stora egna inkomster att det är självförsörjanderedan före myndighetsåldern vårdnadshavaren kan ha en godekonomi. Regeringen bör avskaffa möjligheten att bidragsförskott utgår i dessafall genom två tillägg till 2 § bidragsförskottslagen så att bidragsförskottinte lämnas om 1) det enligt 7 kap. 1 § anses att barnets egnainkomster och tillgångar samt sociala förmåner täcker barnets behov, 2)vårdnadshavarens ekonomiska förmåga anses tillräcklig för att ge en godförsörjning åt barnet.Utformningen av reglerna om förlängt bidragsförskott diskuterades iproposition 1984/85:39 om utformningen av det ökade stödet till barnfamiljerna(prop. s. 15 f.). När det gällde frågan om vilka unga som skulle omfattas avdet förlängda bidragsförskottet anförde socialministern bl.a. att syftet medreformen borde vara att förstärka ensamföräldrarnas familjeekonomi. Reglernaborde dessutom i så stor utsträckning som möjligt anknyta till de regler somgällde för bidragsförskott. De sistnämnda innebar bl.a. att de grupper av barnsom stod utanför rätten till bidragsförskott , t.ex. för attde flyttat ifrån föräldrarna, inte heller skulle omfattas av rätten tillförlängt bidragsförskott. Sammantaget ansåg socialministern att det föreslagnaförlängda bidragsförskottet borde kunna utgå för de barn som bor ihop med denene av sina föräldrar eller bor kvar hos den som var vårdnadshavare när barnetfyllde 18 år.I propositionen framhölls också (s. 30) att det inte är barnet utan denförälder eller tidigare vårdnadshavare som barnet bor ihop med som äger rättenatt uppbära det förlängda bidragsförskottet.1987 års underhållsbidragskommitté har haft i uppgift att se över frågornaom bidragsförskottets konstruktion och dess anknytning till föräldrabalkensregler om underhållsbidrag. Kommittén har lagt fram betänkandet(SOU 1990:8) Samhällsstöd till underhållsberättigade barn. Kommittén avseratt i en slutrapport lägga fram ytterligare fakta samt presenteraen kartläggning och analys av den sociala och ekonomiska situationen försärlevande föräldrar med särskilt låga inkomster.Kommittén har bl.a. prövat om vårdnadshavarens och barnets inkomster skallpåverka storleken av samhällsstödet och om en ny partners inkomster skallmedföra att samhällsstödet sänks. I en av de modeller som kommittén lagt fram,kallad bostadsbidragsmodellen, föreslås att bidragsförskottet inkomstprövasmot vårdnadshavarens inkomster, när de överstiger mera genomsnittliga nivåer.Underhållsbidragskommitténs betänkande remissbehandlas för närvarande.Utskottet anser att den fortsatta beredningen av underhållsbidragskommitténsbetänkande bör avvaktas innan tar några initiativ i de nu aktuellafrågorna. Utskottet avstyrker därför motionerna So602 (m) och So634 (s).Bidrag vid adoption av utländska barnRiksdagen antog en lag (1988:1463) om bidrag vid adoption avutländska barn (prop. 1988/89:3, SoU8, rskr. Enligt lagen lämnas bidragtill adoptivföräldrars kostnader vid adoption av utländska barn med hälften avgenomsnittskostnaden för en adoption från barnets ursprungsland, dock högstmed . (4 §). Syftet med lagen är att människor inte av ekonomiskaskäl måste avstå från en adoption. En annan orsak till det enhälliga beslutriksdagen tog var att man ville skapa möjligheter för adoptivbarnet att fåsyskon.I motion 1989/90:So610 av () hemställs att riksdagenbegär att regeringen återkommer med förslag om en höjning av den övre gränsenför stöd till adoption av utländska barn. Enligt motionären överstiger nugenomsnittskostnaden . i många länder. För att inte effekten avstödet skall minska bör stödet vid behov kunna höjas för att även ifortsättningen täcka hälften av kostnaderna.Utskottet är medvetet om att adoptionskostnaderna beträffande barn frånvissa länder ökat och ligger betydligt . Utskottet utgår dockfrån att man inom följer utvecklingen och efter handomprövar den nu gällande gränsen för stöd. Med hänvisning härtill avstyrksmotion So610 (m). beträffande nytt statsbidragssystematt avslår motionerna 1989/90:So326 yrkande 1, 1989/90:So614 och1989/90:So642 yrkande 1, delvis,res. 1 (m, fp, c)2. beträffande bidrag direkt till föräldrarnaatt avslår motion 1989/90:So607,res. 2 (m, c) - motiv.res. 3 (fp) - motiv.3. beträffande en kommitté för översyn av statsbidragenatt avslår motion 1989/90:So605,res. 4 (mp)4. beträffande statsbidrag till personalkooperativatt avslår motionerna 1989/90:So618 yrkandena 1 och 2,1989/90:So437 yrkande 4, delvis, 1989/90:So631 yrkande 2, delvis,1989/90:So633 yrkande 3, delvis och 1989/90:So644 yrkande 1, delvis,res. 5 (m, fp, c, mp)5. beträffande statsbidrag till alternativ barnomsorg m.m.att avslår motionerna 1989/90:So323 yrkande 2, 1989/90:So437yrkande 4, delvis, 1989/90:So603 yrkande 5, 1989/90:So611 yrkande 1,1989/90:So616, 1989/90:So617, 1989/90:So619 yrkandena 3 och 9,1989/90:So631 yrkande 2 delvis, 1989/90:So633 yrkande 3, delvis,1989/90:So642 yrkande 2, 1989/90:So644 yrkande 1, delvis och1989/90:So647 yrkande 2,res. 6 (m, fp, c, mp)6. beträffande statsbidrag till barnomsorg i regiatt avslår motionerna 1989/90:So604, 1989/90:So608 yrkandena 1 och2, 1989/90:So623 och 1989/90:So644 yrkande 2,res.