bet · GE01SoU9 · 1990-12-04 00:00:00 — Idenna del anses det enligt propositionen nödvändigt att kommuneroch landsting tillsammans tar ställning till vilken verksamhetsom skall föras över till kommunen och till den verksamhet somskall omfattas av kommunens betalningsansvar. Dessutom börhuvudmännen beräkna och komma överens om kostnaderna för denverksamhet som förs över samt för betalningsansvaret och övrigadelar i reformen som skall utgöra underlag för den ekonomiskaregleringen. De frågor som behöver lösas berör således detutvidgade kommunala ansvaret för särskilda boendeformer,bostäder med särskild service samt dagverksamheter. Kostnadernaför den hemsjukvård som kommunen enligt hälso- ochsjukvårdslagen skall ha ansvar för skall enligt propositionenföras över till kommunen och bör därför ingå i den ekonomiskaregleringen, dvs. den hemsjukvård som ges vid de särskildaboendeformerna/bostäderna samt vid dagverksamheter. Enligtpropositionen bör även samtliga kostnader för sådana hjälpmedelsom det skall bli ett kommunalt ansvar att tillhandahålla ochsom har ett ekonomiskt ansvar för ingå iregleringsunderlaget och överföras till kommunerna. Också dekostnader som kommer att belasta kommunerna som en följd avbetalningsansvaret för viss vård måste beaktas i den ekonomiskaregleringen. I fråga om ansvaret för det ekonomiska stödet tillanhörigvård anförs i propositionen att detta bör följa sammauppgiftsfördelning som gäller för insatser med egen personal,varför även dessa kostnader skall ingå i regleringen.I dag lämnas ersättningar av landstingen till kommunerna tillföljd av samverkansavtal. Även det ekonomiska utrymme somersättningarna i dessa delar motsvarar förutsätts ingå i denekonomiska regleringen mellan landsting och kommuner.En stor del av samtliga lokala sjukhem i landet, nästan trefjärdedelar enligt propositionen, är samlokaliserade med andraservice- och vårdinrättningar. Det kan därför enligtpropositionen finnas skäl för parterna att överväga omäganderätten till en fastighet helt eller delvis skall överförastill kommunen eller om en huvudman skall ingå ett hyresavtal medden andre huvudmannen. Föredragande statsrådet anför ipropositionen att huvudmännen enligt hans mening i första handlokalt bör komma överens om den ekonomiska reglering som följerav de förändrade förhållandena vad gäller fastigheter. Om intekommunen och är överens om en överlåtelse avfastigheten eller ett hyresavtal med andra villkor föreslårstatsrådet en modell för hyreseavtal där kommunen enligthyresavtalet till för erlägger en hyra sommotsvarar . per kvadratmeter lokalarea. Hyresavtaletbör enligt föredraganden bindas till att gälla (fyraår) med en uppsägningstid för båda parter . Enuppräkning av hyresbeloppet bör enligt propositionen ske medhänsyn till prisutvecklingen.MotionerI motion 1990/91:So20 av m.fl. (c)hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om finansieringen av det statliga stödettill sjukvårdsinsatser (yrkande 5 delvis). Enligt motionenbör en parlamentarisk utredning tillsättas för att göra enöversyn av sjukvårdens framtida verksamhet och finansiering.I motion 1989/90:So324 av m.fl. (vpk)hemställs att hos regeringen begär att enparlamentarisk utredning tillsätts för att analysera kostnadernaför kommunerna av äldredelegationens förslag om ändrathuvudmannaskap för äldreomsorgen (yrkande 4). Ingen ändringav huvudmannaskapet bör enligt motionärerna ske innan denföreslagna utredningen har redovisat de ekonomiskakonsekvenserna av en eventuell förändring. Ett tillkännagivandeäven om detta efterlyses i motionen (yrkande 5).Utskottets bedömningI propositionen föreslås att de ekonomiska konsekvensernaskall regleras genom en kombination av förändringar i kommunersoch landstings skattesatser, skatteutjämningssystemet samtstatens bidrag till kommuner och landsting. Utskottet har ingaprincipiella invändningar mot detta men återkommer i detföljande till vissa frågor. I propositionen föreslås vidare attett mellankommunalt utjämningssystem skall införas som delsreglerar resursfördelningen mellan kommunerna inom olikalandstingsområden, dels tar sikte på fördelningen av resursermellan kommuner inom ett landstingsområde. Utskottet återkommeräven till denna fråga.Vad först gäller regleringsunderlaget innebär utskottetsförslag att införa ett kommunalt betalningsansvar även för demedicinskt färdigbehandlade patienterna inom den somatiskakorttidssjukvården vissa förändringar i underlaget, eftersom ettregleringsunderlag måste beräknas även för denna del.Utskottet har tidigare uttalat att den ersättning som kommunenskall erlägga för de medicinskt färdigbehandlade patienternaskall bestämmas med utgångspunkt från den genomsnittligakostnaden i riket för den omvårdnad som patienterna får.Utskottet anser att övervägande skäl talar för att beräkningenav ersättningen skall baseras på de senast kända faktiskauppgifterna från landstingen, dvs. tal, varefter enuppräkning bör göras till prisnivå. Olikaberäkningsmetoder är härvid möjliga, men enligt utskottetsmening är en rimlig uppskattning av kostnaderna per vårddag i1992 års prisnivå . i dagens prisnivå).Den totala kostnaden för de medicinskt färdigbehandlade börenligt utskottet beräknas enligt följande: Antalet medicinsktfärdigbehandlade x årets dagar x genomsnittlig vårdkostnad =total kostnad. Det bör dock noteras att landstingen med den avutskottet föreslagna konstruktionen av varseltiden får antas hakvar kostnader för de medicinskt färdigbehandlade under en dag.Tidsfaktorn bör därför reduceras något.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att den totalakostnaden för de medicinskt färdigbehandlade i utgångsläget böruppskattas till ca 2,34 miljarder kronor.Utskottet anser att 1,64 miljarder av detta belopp bör tas medi den centrala ekonomiska regleringen. Detta innebär attlandstingen får behålla ett bestående utrymme om 700 milj.kr.som baseras på skattekraft. Det innebär vidare att kommunernatotalt sett genom regleringen inte får fullständig kompensationför de tillkommande nettokostnaderna. Kommunerna bör enligtutskottet på kort sikt kompenseras med ett statsbidrag. Detfinansiella utrymmet medger enligt utskottets bedömning ettstatsbidrag på sammanlagt 1,5 miljarder kronor.Detta bör utgå med 700 milj.kr. för , med 500 milj.kr.för och med 300 milj.kr. för år 1994.Utskottet vill ytterligare kommentera några frågor som rörregleringsunderlaget. Överförandet av lokala sjukhem ochmotsvarande inrättningar till kommunerna kommer att förutsättaatt kommunerna i vissa fall övertar fastigheter. I andra fallkan ett hyresavtal mellan parterna vara att föredra.Av referatet ur propositionen ovan framgår att regeringen, närdet gäller ändrade fastighetsförhållanden, förutsatt attkommuner och landsting i första hand gemensamt utformarerforderliga hyresavtal. Om så inte sker har regeringenföreslagit ett hyresavtal som innebär att kommunen tilllandstinget för erlägger en hyra som motsvarar 800 kr.per kvadratmeter lokalarea. Detta innebär att regeringen utgåttfrån en uppdelning av fastigheternas ytor i lokalarea och övrigarea. Utskottet förutsätter att hyresavtalen normalt utformas såatt hela byggnader och inte endast delar därav utgörhyresobjekt. Utskottet anser därför att kvadratmeterpriset 800kr. bör avse hela ytan. Utskottet anser det vidare onödigt atthuvudmännen binds av hyresavtalet under längre tid än tre år.Utskottet har ovan uttalat att utskottet godtar de avregeringen föreslagna huvudprinciperna för den ekonomiskaregleringen av huvudmannaskapsreformen. Vad gäller de ekonomiskakonsekvenserna av reformen delar utskottet uppfattningen attresurser motsvarande de nettokostnader som landstingen avlastasgenom den föreslagna förändringen skall överföras tillkommunerna. Varje kommun bör ges ett ekonomiskt utrymme sommotsvara kommunens beräknade tillkommande nettokostnader underår 1992. Därefter sker en omfördelning varvid resurser i ökadutsträckning fördelas mellan kommunerna efter vissabehovskriterier. I fråga om den ekonomiska regleringen avinförandet av ett betalningsansvar för kommunerna för demedicinskt färdigbehandlade patienterna inom den somatiskakorttidssjukvården föreslår emellertid utskottet att endast ca70 % av kostnaderna tas med i den centrala ekonomiskaregleringen. Kommunsektorn kompenseras på kort sikt med ettstatsbidrag för den del av de tillkommande nettokostnaderna sominte tas med i den centrala regleringen.I propositionen föreslås att varje landsting fr.o.m. år 1992skall sänka sin skattesats varvid kommunerna inom resp.landstingsområde tillåts höja sin skattesats motsvarandelandstingets sänkning. Storleken av det skatteutrymme som växlasbör enligt propositionen bestämmas så att den sammanlagdaminskningen av ett landstings ekonomiska utrymme genom förändradskattesats och förändringar i skatteutjämningssystemet ochDagmarersättningarna så nära som möjligt motsvarar dennettoavlastning som får genomhuvudmannaskapsreformen. Utskottet anser dock att man iskatteväxlingen måste ta hänsyn till att kommunerna endast skallfå kompensation med av kostnaderna för de medicinsktfärdigbehandlade patienterna inom den somatiskakorttidssjukvården. Utskottet har ingen erinran i övrigt mot dei den del i övrigt föreslagna riktlinjerna.I fråga om skatteutjämning föreslår regeringen att densomatiska långtidssjukvården inte längre skall beaktas vidberäkningen av åldersfaktorn inom skatteutjämningen mellanlandstingen. Denna del av vården skall enligt förslaget istället tas med vid beräkning av åldersfaktorn i den kommunalaskatteutjämningen. Den högsta utdebitering som får utgöra grundför beräkning av skatteutjämningsbidrag skall justeras förkommuner och landsting motsvarande för varje län förändringenav skattesatserna till följd av skatteväxlingen.Utskottet erinrar om den översyn av statsbidraget ochkommunernas finansiering som sker genom den kommunalekonomiskakommittén (dir. 1990:20). En analys av åldersfaktorns betydelseingår som ett viktigt moment i utredningsuppdraget. Förslagen kangenomföras tidigast . Utskottet kan inte nu bedömaeffekterna av vilken inverkan förändringar i åldersfaktornsbetydelse kan få för kommuner och landsting.Propositionen innehåller också vissa förslag som gällerförändringar av ersättningarna från sjukförsäkringen och avstatsbidragen som en följd av det förändrade huvudmannaskapet.Ramen för ersättningarna från sjukförsäkringen till landstingen,den s.k. Dagmarersättningen, skall enligt förslaget reducerasför proportionellt mot den kostnadsandel av hälso- ochsjukvården som lyfts av landstingen genom reformen. Reduceringenbör enligt propositionen fastställas till visst antal kronor perinvånare. Medelsramen för statens bidrag till kommunerna förstöd och hjälp i boendet höjs enligt förslaget med ett beloppsom motsvarar minskningen av Dagmarersättningen till landstingenreducerat med det belopp som motsvarar statens ökade kostnaderför skatteutjämningssystemet.Utskottet har ingen principiell erinran mot förslaget i dennadel. Det finns dock anledning att påpeka att införandet av ettkommunalt betalningsansvar för medicinskt färdigbehandladepatienter inom den somatiska korttidssjukvården innebär attkostnaderna blir större, vilket leder till en något störreavlyftning än vad som förutsatts i propositionen.I propositionen föreslås också att ett system skall införasför omfördelning av resurser dels mellan olika län under enövergångstid, dels mellan kommunerna inom resp.landstingsområde. En utjämning är även enligt utskottets meningerforderlig för att reformen ska kunna genomföras, men detframgår inte klart av propositionen hur det föreslagna systemetkommer att samverka med redan existerande utjämningssystem påriksnivå och regional nivå. Utskottet anser sig inte kunna taslutlig ställning till detta förslag innan ett bättre underlagföreligger. Regeringen bör i den kommande propositionenytterligare belysa dessa frågor.Utskottet vill i övrigt även erinra om beslut våren1990 om att införa en särskild avräkningsskatt(prop. 1989/90:100 bil. 9, FiU29, rskr. Avräkningsskattensom tas ut på det totala skatteunderlaget inkl. tillskott i formav skatteutjämningsbidrag syftar till att neutraliseraskattereformens effekter. I ett tillkännagivande till regeringeni samband med beslutet om avräkningsskatten uttalade riksdagenatt korrigeringar kan bli nödvändiga för att uppnå den åsyftadekostnadsneutraliteten.Utskottet kan inte nu bedöma vilka effekter en eventuellkorrigering av avräkningsskatten kan få för kommuner ochlandsting i förhållande till huvudmannaskapsreformen.Vad utskottet sålunda anfört om den ekonomiska regleringen avhuvudmannaskapsreformen bör ges regeringen till känna.Utskottets ställningstagande innebär att utskottet avstyrkermotionsförslagen (c, vpk) att en parlamentarisk utredning skalltillsättas innan beslutar om de ekonomiskakonsekvenserna av en huvudmannaskapsreform. Motionerna1990/91:So20 (c) yrkande 5 delvis och 1989/90:So324 (vpk)yrkandena 4 och 5 avstyrks således.Ett utökat statligt stödPropositionenPropositionen innehåller ett avsnitt om utökat statlig stöd isamband med genomförandet av den föreslagna reformen. Detstatliga stödet har beräknats till sammanlagt drygt 5,5miljarder kronor. har beretts tillfälle att ta del avvad som anförs i propositionen i denna del.I propositionen föreslås sålunda ett särskilt stimulansbidragom sammanlagt . i syfte att påskyndautbyggnaden av gruppboende inom kommunerna och landstingen.Propositionen innehåller också förslag om ettomstruktureringsbidrag inom service och vård på sammanlagt 3miljarder kronor. Det föreslås också ett statlig bidrag om1 miljard kronor. för för informations- ochutbildningsinsatser inför reformens genomförande.Regeringen aviserar i propositionen att den har för avsikt attåterkomma till med förslag till medelsanvisningar m.m.i den proposition om den ekonomiska regleringen av reformen somläggs fram under våren 1991.Utskottet behandlar först förslaget om ett stimulansbidragtill gruppboende och återkommer därefter till det statligastödet i övrigt.Lånebestämmelser och statsbidrag till gruppboendePropositionenSom framgått ovan föreslås i propositionen ett stimulansbidragför att påskynda utbyggnaden av gruppbostäder, bl.a. förpersoner med åldersdemens och för psykiskt utvecklingsstörda.Bidraget lämnas inom en ram på 300 milj.kr. och föreslåsutgå vilket ger en total ram på 1 500 milj.kr. Bidragetbetalas ut med . per färdigställd enhet som ettengångsbidrag. Med enhet förstås i propositionen hela densammanhållna gruppen och således inte den enskilda bostaden. Föratt vara berättigad till bidrag bör gruppbostaden enligtpropositionen uppfylla de krav som gäller för bostadslån enligtnybyggnadslåneförordningen för bostäder (1986:692),ombyggnadslåneförordningen för bostäder (1986:693) samtboverkets föreskrifter. Det första årets bidrag avses attbetalas ut för gruppboenden färdigställda underkalenderåret 1991.Propositionen innehåller även ett avsnitt om finansieringen avombyggnad av kommunala sjukhem m.m. Kommunerna föreslås frånlandstingen -- med vissa begränsningar -- överta de sjukhemeller motsvarande som bedriver somatisk långtidssjukvård och somhar eller avses få kommunen eller delar av kommunen somupptagningsområde. Om de sjukhem som kommunerna enligt förslagetskall ta över kan behöva byggas om eller rustas upp föreslåsdetta kunna ske med stöd av bostadslån och räntebidrag förombyggnad. I propositionen förordas att samma avstegsmöjligheterfrån kravet på fullvärdig bostad, som får göras i fråga ombostadslån för ny- eller ombyggnad av ålderdomshem, får görasnär det gäller bostadslån för ombyggnad av sjukhem och andravårdinrättningar som förs över till kommunen. Förslaget innebärsåledes att bostäderna i färdigt skick skall bestå minst av ettrum och kokskåp, toalett och dusch samt entréutrymme och vara aven sådan storlek att de kan användas av en rullstolsbundenperson. I övrigt bör det åligga kommunerna att bedöma om delokala förutsättningarna är sådana att det är motiverat frånsocialpolitiska och samhällsekonomiska utgångspunkter att byggaom en vårdinrättning och till vilken standard en eventuellombyggnad skall ske. Om godkänner förslaget iproposition 1990/91:34 om ny bostadsfinansiering avses de nurefererade reglerna i motsvarande del gälla också i det nyafinansieringssystemet.MotionerI motion 1990/91:So9 av m.fl. (m) hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förändringar i bostadslåneförordningen(yrkande 4). Motionärerna framhåller att det är angelägetatt kommuner och landsting får möjlighet att utvecklagruppboendeformer avpassade efter lokala behov och förhållanden.De regelverk som bl.a. bostadslåneförordningen ställer upp ochsom låser fast bostädernas utformning och gruppernas storlekåterstår dock att avveckla. Huvudmännen måste enligtmotionärerna kunna finna adekvata lösningar avpassade till deäldres behov och utan hinder av statliga normer. Bidragen måstevara tillgängliga även för alternativt boende, dvs. sådant sominte organiseras av kommunen.I motion 1989/90:So260 av m.fl. (m)hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om statsbidrag till gruppboende(yrkande 7). Motionen innehåller en rad förslag tillåtgärder för att öka valfriheten och tryggheten för dehandikappade. Vad särskilt gäller de flerhandikappade framhållermotionärerna betydelsen av att boendealternativen kan utvecklas.Ett särskilt statsbidrag till gruppboende för flerhandikappadebehövs.I motion 1990/91:So20 av m.fl. (c)hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av en översyn av reglerna förbyggande av gruppbostäder (yrkande 2). Motionärernaframhåller behovet av en kraftfull utbyggnad av gruppboende ochutvecklandet av nya former för vård och omsorg för desenildementa. Enligt motionärerna är nuvarande regler förbyggande av gruppbostäder för omsorgspatienter mycketbyråkratiska och stelbenta. Det finns därför anledning att seöver de regler som styr finansieringssystemet för gruppboendeför senildementa. De regler som gäller för statligt stöd tillbyggande av sjukhem och andra särskilda boendeformer ställerorealistiska krav på bl.a. boendeytor, något som bidragit tillatt starkt försvåra inrättandet av gruppbostäder föråldersdementa. Kravet på kök i den egna lägenheten bör tas bort,då ett stort gemensamt kök är det viktigaste inslaget igruppboendet.Liknande synpunkter framförs i motion 1990/91:Sf1 av KarinIsraelsson m.fl. (c) som innehåller en begäran om etttillkännagivande till regeringen om behovet av en översyn avreglerna för byggande av gruppbostäder (yrkande 1).I motion 1990/91:So11 av m.fl. (c, m, fp)hemställs att hos regeringen begär förslag om attstimulansbidrag till gruppbostäder för åldersdementa ochpsykiskt utvecklingsstörda utbetalas utan att krav ställs på attbyggherrarna följer bestämmelserna för statliga bostadslånbeträffande köksutrustning, ytor m.m.I motion 1990/91:So23 av m.fl. (fp)hänvisas också till alltför stelbenta bostadslåneregler somhämmar nybyggnad och ombyggnad av äldreinstitutioner. Enligtmotionärerna talar mycket för att det statliga stödet tillnybyggnad och ombyggnad av äldreinstitutioner bör skiljas utfrån bostadslånesystemet. Motionen mynnar ut i ett yrkande omatt bl.a. skall godkänna riktlinjer för det ökadestatliga stödet i enlighet med vad som anförs i motionen(yrkande 3 delvis).Liknande synpunkter framförs i motion 1989/90:So22 (fp).Motionärerna begär ett tillkännagivande till regeringen om vadsom anförs i motionen om villkoren för gruppboende för dementa(yrkande 2).Motion 1989/90:So315 av m.fl. (vpk) efterlyserett stimulansbidrag för att stödja utbyggnaden av gruppbostäderför handikappade. Motionärerna vill ha ett tillkännagivande tillregeringen om detta (yrkande 8).I motion 1989/90:So313 av m.fl.(mp) begärsett tillkännagivande till regeringen om vad som anförs omensamarbetandes situation (yrkande 4). Motionen hänför sigtill de handikappades situation. Motionärerna anför bl.a. attnär det gäller gruppboende bör något större enheter än 4--5personer eftersträvas. En möjlighet vore att seriekoppla flerasmå lägenheter. Detta skulle ge större stimulans åt de boendeoch för de anställda skulle ensamarbete kunna undvikas. Degrupper som klarar sig med endast en vårdare får enligtmotionärerna sällan behålla den anställde någon längre tid.Detta beror på att ensamarbete är så påfrestande. I samma motionbegärs ett tillkännagivande till regeringen om attdubbelhandikappade och svårt utvecklingsstörda måste ägnassärskild uppmärksamhet (yrkande 3).Bostadsutskottets yttrandeSocialutskottet har inhämtat bostadsutskottets yttrande överpropositionen jämte motioner i de delar propositionen ochmotionerna har samband med bostadsutskottetslagstiftningsområde. Yttrandet (1990/91:BoU2y) behandlardels villkoren för bostadslån vid ombyggnad av sjukhem somkommunerna avses ta över, dels låne- och bidragsvillkor vidbyggande av gruppbostäder inom kommuner och landsting förpersoner med åldersdemens och för psykiskt utvecklingsstörda.Yttrandet ingår som bilaga 20 i betänkandet.Bostadsutskottet tillstyrker vad i propositionen förordas omde lånevillkor som bör gälla för ombyggnad av de sjukhem somkommunerna skall ta över. konstaterar att lånför ombyggnad av dessa sjukhem alltså bör lämnas med sammaavstegsmöjligheter från kravet på fullvärdig bostad som i daggäller enligt förordningen (1988:684) med särskilda bestämmelserom bostadslån m.m. för ny- och ombyggnad av ålderdomshem. Dettainnebär att det som villkor för bostadslån gäller attlägenheterna i färdigt skick skall bestå av minst ett rum ochkokskåp, utrymme med toalett och dusch samt entréutrymme.Lägenheterna skall vara av den storleken att de kan användas aven rullstolsbunden person. Vid ombyggnad behöver entréutrymmeinte anordnas om det finns byggnadstekniska hinder för detta.Utskottet hänvisar till att det i förordningen också finnsregler om hur standarden skall fördelas mellan gemensammautrymmen i den enskilda lägenheten och om hur många lägenhetersom bör dela på dessa utrymmen. Beträffande sistnämnda frågaanges att den skall bedömas utifrån vad som är lämpligt i varjeenskilt byggnadsprojekt.Vad sedan gäller villkoren för stimulansbidraget till byggandeav gruppbostäder för människor med åldersdemens anserbostadsutskottet att det, från de utgångspunkterbostadsutskottet har att beakta, finns goda motiv att hävda attäven i dessa fall de regler bör gälla som gäller enligtden ovannämnda förordningen (1988:684) med särskildabestämmelser om bostadslån m.m. för ny- och ombyggnad avålderdomshem. Utskottet hänvisar till att en sådan uppfattning iprincip också har vunnit stöd i den av ochsocialstyrelsen utarbetade och till regeringen nyligenöverlämnade rapporten gruppbostäder för äldre.Den anses också ligga i linje med vad som anförs i proposition1990/91:34 om ny bostadsfinansiering m.m. om särskilt boende föräldre.Bostadsutskottet konstaterar att vad utskottet anfört innebärtill viss del en anslutning till de motioner som behandlas idetta betänkande. bör enligt bostadsutskottetsom sin mening ge regeringen till känna vad bostadsutskottetanfört i denna del.Bostadsutskottets m-, fp- och c-ledamöter vill enligt enavvikande mening till yttrandet såvitt avser utskottetsuttalande i denna del ha ett tillägg till utskottets yttrande.Reservanterna framhåller att planering och byggande avgruppbostäder för åldersdementa skall präglas av flexibilitetinom ramen för kommunens beslutsbefogenheter när det gällerstandardkraven för dess bostäder. Enligt reservanterna är detinte sällan motiverat och dessutom ur medicinsk synpunktlämpligt att efterge kravet på att dessa bostäder skall hakokmöjligheter. Planeringen bör också beakta att gruppbostadensentré normalt bör vetta mot gemensamma utrymmen.