bet · GE01KU12 · 1990-10-25 00:00:00 — I betänkandet behandlas ett antal motioner som väckts underden allmänna motionstiden och som gäller radio- ochTV-frågor. Motionsyrkandena har avstyrkts med hänvisning tillutrednings- och beredningsarbete i . Tillbetänkandet är fogat en reservation rörande rundradiosändningarfrån fartyg. 1989/90:K401 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om yttrande- och informationsfriheten,2. att beslutar att koncessioner för de tredje ochfjärde markbundna TV-kanalerna skall erbjudas friståendeintressenter i enlighet med vad i motionen anförts,3. att beslutar att upphäva monopolför radiosändningar och tillåta etablering av alternativaradiosändningar fr.o.m. i enlighet med vad imotionen anförts,4. att beslutar att upphäva förbudet motkommersiell reklam i radio och TV fr.o.m. ienlighet med vad i motionen anförts,5. att beslutar att upphäva förbudet motkommersiell reklam i lag (1985:677) om lokala kabelsändningarfr.o.m. i enlighet med vad i motionen anförts,6. att hos regeringen begär utredning omkabelnämndens uppgifter i enlighet med vad i motionen anförts,7. att hos regeringen begär utredning ommöjligheterna till lokala och nationella radiosändningar via AM-och FM-banden i enlighet med vad i motionen anförts.1989/90:K408 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om sådan lagändring att möjligheter skapas för etersändlokal-TV i Göteborg.1989/90:K411 av m.fl. (m) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom betydelsen av fria media.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Kr256.1989/90:K412 av m.fl. (s) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom utveckling av kommunikationsteknik inom hemtjänsten.1989/90:K414 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om koncessionför ett från fristående företag att utnyttjamarksändare för en tredje TV-kanal som får finansieras medreklam,2. att hos regeringen begär förslag om en friaresändningsrätt i kabelnät och om kabelnämnden i enlighet med vadi motionen anförts,3. att hos regeringen begär förslag om ökad friheti ljudradion i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en snabb ratificering avEuroparådskonventionen om gränsöverskridande television.1989/90:K419 av och () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att får i uppdrag attupplåta ytterligare frekvenser för radiotrafik enligt vad imotionen anförts.1989/90:K420 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts rörande en samlad lösning av vissafinansierings- och etableringsfrågor på TV-området.1989/90:K423 av m.fl. (fp, c, v) vari yrkas1. att beslutar att eterburna sändningar av lokaltproducerade TV-program skall tillåtas,2. att hos regeringen begär att utsestill försöksort för sådana sändningar.1989/90:K425 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär försöksverksamhet med reklam somfinansieringskälla för lokalradion i enligt vad somanförts i motionen.1989/90:K428 av och () variyrkas att hos regeringen begär förslag om rätt att iefterhand ta del av program sända av Radio.1989/90:K429 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utvecklingen av svensk TV,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om svensk programutveckling, programskapareoch programindustri,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om svensk reklam-TV,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om koncession för en ny markbaserad tredjefristående reklamfinansierad TV-kanal,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om regional TV.1989/90:K432 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att fr. o. m. upphäva kungörelsen SFS1961:21 om ändrad lydelse av 1 och 8 §§ i kungörelse SFS1939:796,1989/90:K433 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ometersänd lokal-TV.1989/90:K435 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen beslutar om sådan ändring av kabel-TV-lagstiftningenatt tillståndsplikten avskaffas.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Kr372.1989/90:K436 av och () vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till lag omlokal eter-TV,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadsom anförts om inledande av försökssändningar med lokal eter-TV,3. att ändrar kabellagen så attmedeleffektssatelliter anses som satelliter i fast trafik i denlagen,4. att hos regeringen begär förslag till sådanlagändring att alla satellitsändningstyper kan omfattas avkoncessionssystemet för lokala kabelsändningar,5. att hos regeringen begär förslag till ändring ikabellagens områdesregel,6. att hos regeringen begär förslag till ändring ikabellagen så att kringgående av förbudet mot samtidig sändningomöjliggörs,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en skärpning av kabellagensreklamregel för satellitsändningar,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förbud mot sponsring i satellitsändningar,9. att hos regeringen begär förslag till lag motsmygreklam och annan marknadsföring i satellit- ochegensändningar i kabelnät,10. att hos regeringen begär förslag till skärpningav reglerna om våldsskildringar, pornografi ochrasdiskriminering i ansvarighetslagen,11. att hos regeringen begär lagförslag omprogramansvarig för yttrandefrihetsbrott i satellitsändning somkan tas emot i eller som vidaresänds i kabelnät här,12. att hos regeringen begär förslag tilllagändring angående kabelnämndens utrednings- ochbeslutskompetens när det gäller frågor om kabellagensreklamregler,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillsättande av en parlamentariskutredning om TV-politiken,1989/90:K437 av Per m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om betydelsen för utnyttjande av Tele-X och omatt förbudet mot kommersiell reklam i lagen (1985:677) om lokalakabelsändningar avskaffas.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:N366. Rätten att sända radio- och TV-program från sändare på markenBakgrundVad som kännetecknar markbundna radio- och TV-sändningar mednuvarande teknik är knappheten på lämpliga sändningsfrekvenser.Detta innebär att fri etablering inte är möjlig. Bara ettbegränsat antal radio- och TV-företag kan sända inom sammaområde. För markbundna TV-sändningar gäller eninternationell frekvensplan, den s.k Stockholmsplanen. I dennaplan har de flesta större i tilldelats fyrasändningskanaler. Två av dessa har tagits i anspråk. I Sverigefinns alltså tekniska förutsättningar att bygga ut ytterligaretvå landstäckande TV-nät.Enligt 5 § radiolagen (1966:755) krävs regeringens tillståndför rätt att här i landet sända radio- och TV-program tillallmänheten. I tillkommer sändningsrätten huvudsakligenSveriges Radio -- numera en koncern med fyra programbolag.Sveriges Television sänder rikstäckande program i tvåkanaler. sänder utbildningsprogrami TV. Det bolaget och sänderljudradioprogram över hela landet i tre radiokanaler. sänder regionala ljudradioprogram. kommer lokalradion att ha en egen kanal ihela landet.Utanför verksamhetsområde förekommer vissaradio- och trådsändningar som riktas till allmänheten. Dessa nårendast begränsade områden eller särskilda tittar- ellerlyssnargrupper.En sådan verksamhet är närradion. Enligt närradiolagen(1982:459) får rätten att sända närradio bara ges till lokalaideella föreningar, församlingar inom m.fl.En annan verksamhet utanför är sändningen avradiotidningar. I lagen (1981:508) om radiotidningar reglerasrätten att sända sådana radioprogram för synskadade sominnehåller material ur dagstidningar. Programmen sänds nattetidoch spelas in automatiskt hos de synskadade.Utanför verksamhetsområde faller ocksåutsändningen av finländska TV-program i en del av landet. Medstöd av lagen (1986:3) om rundradiosändning av finländskatelevisionsprogram sänds TV-program ut i somhar sänts eller sänds i finländsk TV.I en allt större omfattning förekommer att TV-program tas emotfrån satelliter och genom vidaresändning i kabel. En redogörelseom bestämmelser på området lämnas nedan under rubriken kabellagstiftningen.Inom pågår ett arbete som syftar till ettutvidgat grundlagsskydd för andra medier än det tryckta ordet,således bl.a. radio och TV. En beredningsgrupp med företrädarefrån samtliga partier i har deltagit i arbetet. Pågrundval av de överläggningar som har förekommit inomberedningsgruppen har inom upprättatsförslag till yttrandefrihetslag, lag om ändring itryckfrihetsförordningen och lag om ändring i regeringsformen.Regeringen har denna dag beslutat att inhämta lagrådets yttrandeöver lagförslagen.Tidigare behandling i riksdagenVid föregående avslogs ett motionsyrkande om frietableringsrätt för rikstäckande TV-sändningar i folkrörelseregimed möjlighet till reklamfinansiering. Utskottet hänvisadedärvid till att beredningsarbetet rörande ett utvidgatgrundlagsskydd för andra medier än det tryckta ordet inte bordeföregripas (1989/90:KU8).MotionernaI motion 1989/90:K401 yrkande 1 av m.fl. (m)konstateras att yttrande- och informationsfriheterna tillhörgrundstenarna i ett fritt, öppet och demokratiskt samhälle ochatt alla svenskar betraktar yttrandefriheten som självklar.Etableringsrätten för tidningar och tidskrifter är fri.Motionärerna menar att radio och TV likväl inte omfattas avdessa principer. De framhåller att genom sittavtal med staten har ensamrätt på alla markbundna radio- ochTV-sändningar, att konkurrerande sändare inte får etableras, atten särskild lag reglerar villkoren för distribution avsatellitsänd TV och att konkurrerande radiosändningar endasttillåts i närradion, vilket bara ger en begränsad yttrandefrihettill föreningslivets organisationer. Motionärerna menar attendast tekniska begränsningar skall kunna inskränkaetableringsfriheten och att monopol därför måsteupphävas. Samma uppfattning förs fram i motion 1989/90:K411 avCarl Bildt m.fl. (m).I motion 1989/90:K401 går motionärerna närmare in på frågan omavskaffandet av radiomonopolet. Till en början anför de att ettlitet steg på vägen togs mot en friare radio då närradionpermanentades 1985. De menar dock att det är de stora ochekonomiskt starka organisationerna som utökar sinasändningstider i närradion. Andra ideella organisationer harinte längre ekonomiska möjligheter att fortsätta sinasändningar. En orsak till detta är enligt motionärerna att detinte är tillåtet att finansiera sändningarna med reklam.Motionärerna menar att det finns tekniska förutsättningar föratt etablera betydligt fler rikstäckande radiokanaler i Sverigeoch ännu fler lokala stationer, om samtliga möjligheter på bådeFM- och AM-banden utnyttjas. De anser att yttrandefrihetenkräver fri etablerings- och sändningsrätt beträffanderadioprogram så länge det finns tillgängliga frekvenser för deföretag eller enskilda som vill sända. Regeringen bör därförenligt motionärerna omgående ges i uppdrag att kartlägga allamöjligheter som finns att lokalt och nationellt sända radio viaAM- och FM-banden (yrkande 7).Med yttrandefriheten följer enligt motionärerna en frihet attmotta och vidarebefordra information, däri inbegripet reklam. Deanser att reklamfinansiering av såväl nya nationella stationersom fria lokala stationer skulle innebära stora möjligheter förradion och det fria ordet. Vidare menar de att radiostationernainte behöver några statliga direktiv rörande programinnehålletutan att redan existerande regler om etik och reklaminnehåll ärtillräckliga. Motionärerna anser att det bör råda en frihet försvenska radiostationer (utanför ) att finansierasin verksamhet genom reklam, sponsring, prenumerationsavgifteroch medlemsavgifter eller på annat sätt.Motionärerna anser vidare att ett offentligt organ börinrättas med uppgift att tillse att utbudet av radiostationerblir så stort som möjligt, att samordna frekvenser så attradiostationerna inte stör varandra, att ge tidsbegränsadekoncessioner till stationerna, att fastställa frekvenser samtövervaka stationernas tekniska specifikationer och påtalaeventuella brister.Koncessionerna bör enligt motionärerna ges enligt följanderiktlinjer. Koncession skall ges efter ett anbudsförfarande,såväl beträffande lokala som nationella kanaler. Koncessionskall kunna ges till företag eller enskilda som uppfyllergrundläggande ekonomiska och etiska krav och vara begränsad itiden i minst fem och högst . Den skall kunna återkallasom den inte utnyttjas eller om den missbrukas. Ett återkallandeskall prövas av domstol (yrkande 3).Även motion 1989/90:K414 yrkande 3 av m.fl.(fp) förespråkar frihet i ljudradion. Motionärerna anser att dedelar av FM-bandet som inte disponeras av ochnärradion bör släppas fria. I den mån trängsel uppstår i eternbör detta enligt motionärerna regleras genom avgifter försändningstillstånd.Utskottets bedömningEfter överläggningarna i den parlamentariskt sammansattaberedningsgruppen om en grundlagsreglering av andra medier ändet tryckta ordet är den frågan nu föremål för en avslutandeberedning i . En parlamentarisk beredning omden framtida mediepolitiken har aviserats. Enligt utskottetsmening bör beredningsarbetet med dessa frågor inte föregripasgenom någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrkerdärför motionerna K401 yrkandena 1, 3 och 7, K411 samt K414yrkande 3.Krav på ytterligare utredning om TV-politikenVissa utredningar m.m.På senare tid har etermediefrågorna varit föremål för fleraolika utredningar.Efter regeringens bemyndigande förordnades 1985 numerajustitieombudsmannen som särskild utredare meduppgift att lämna förslag till ny radiolagstiftning. Hans arbetehar bedrivits under benämningen radiolagsutredningen (U1985:05). De ursprungliga direktiven för arbetet harkompletterats med tilläggsdirektiv. Utredningen har lagt frambetänkandena (Ds U 1985:12) Kabelsändningarna och videocensuren,(Ds U 1987:2) Försöksverksamhet med nordisk TV från rymden,rättsliga frågor, (SOU 1987:63) Vidaresändning avsatellitprogram i kabelnät och (SOU 1989:7) Vidgadetableringsfrihet för nya medier. Det först nämnda betänkandethar lett till lagstiftning (prop. 1985/86:109, KU 1986/87:6,rskr. 37).Av utredningsuppdraget enligt de ursprungliga direktivenåterstår dels en allmän översyn av radiolagstiftningen isystematiskt, terminologiskt och lagtekniskt hänseende, delsvissa särskilda problemområden.Utredningen fick i uppdrag (dir. 1989:21) att1. föreslå den lagstiftning som behövs med anledning avTV-utredningens arbete,2. belysa konsekvenserna av ett svenskt tillträde tillEuroparådets konvention om gränsöverskridande television samtföreslå den lagstiftning som behövs,3. föreslå en kabelsändningslagstiftning som är sådan attregler för vidaresändning av satellitprogram kan tillämpasoberoende av från vilken kategori av satelliter programmen sändsut.I februari 1990 redovisade utredningen uppdraget under punkt 1genom att överlämna betänkandet (SOU 1990:7) Lagstiftning förreklam i svensk TV.Mot bakgrund av ett beslut i radionämnden omeventuellt otillåten sponsring tillkallades en särskildutredare. Han redovisade sitt uppdrag irapporten (Ds 1989:65) Sponsring m.m. av har slutfört sitt uppdrag genom att iseptember 1990 lägga fram betänkandet (SOU 1990:70) Lokalt leddnärradio.Utredningen (U 1988:05) om åtgärder för att förbättraunderlaget för massmediepolitiska bedömningar m.m. avslutade idecember 1988 sitt arbete med betänkandet (SOU 1988:52) Attfölja medieutvecklingen. I betänkandet kartläggs aktuellabevaknings- och dokumentationsinsatser inom detmassmediepolitiska området som görs inom såväl den offentligasom privata sektorn. Förslag läggs fram om hur medel bör anvisasför att främja ytterligare sådana insatser.I september 1989 överlämnade (U 1988:04)betänkandet (SOU 1989:73) TV-politiken. Avsikten med betänkandetär att det skall tjäna som underlag för diskussioner om denframtida politiken inom televisionens område, diskussioner somkan leda fram till sådana beslut att det svenska TV-systemetkommer att vara väl rustat för de utmaningar som väntar under1990-talet.I betänkandet konstateras att det har rått en betydandeenighet om följande huvudmål för TV-politiken. Alla som bor iSverige skall kunna se på TV-program av god kvalitet. Oavsettvilka vi är skall vi kunna hitta något intressant i televisionenbåde när våra önskemål överensstämmer med flertalets och vid detillfällen då de inte gör det. Televisionen skall ge olikaintresseriktningar möjligheter att komma till uttryck, och denskall ha en omfattande och kvalificerad bevakning av det somhänder i världen.Enligt utredningen bör dessa mål fortfarande ligga till grundför utformningen av TV-politiken. Däremot behöver det prövas ommedlen för att förverkliga målen är ändamålsenliga i en nymediesituation. Enligt utredningen är ett fortsatt förbud motreklam i svensk television inte en realistisk handlingslinje.Ett fortsatt avståndstagande från reklamfinansiering skullenämligen medföra att möjligheterna att erbjuda alla svenskar ettomfattande och omväxlande TV-utbud allvarligt skulle försvåras.Utredningen presenterar tre alternativ för annonsfinansieradsvensk television.I den regeringsförklaring som statsministern avgav vidöppnandet av detta anförs att den nationellamediepolitiken bör utformas i bredast möjliga samförstånd mellande politiska partierna och att regeringen därför kommer attinbjuda partier till en parlamentarisk beredning omden framtida mediepolitiken.MotionenI motion 1989/90:K436 yrkande 13 av och () anförs att kraven på reklam-TV blivit allt starkare undersenare år och att vi har tillgång till fyra marknät och ettantal kabelnät. Enligt motionärerna har något övergripandeansvar för TV-politiken inte tagits. De anser därföratt en parlamentarisk utredning bör tillsättas med uppgift attutreda de fundamentala frågorna om vilka mänskliga behov TV börtillgodose, om vad TV kan användas till och om vem som skall hamakten över TV och dess innehåll.Utskottets bedömningSom framgått av redogörelsen i det föregående harmediefrågorna varit föremål för ett omfattandeutredningsarbete som i vissa delar ännu ej är avslutat. Därtillkommer att den framtida mediepolitiken kommer att beredas iregeringskansliet under parlamentarisk medverkan. Mot dennabakgrund finner utskottet att inte bör ta någotinitiativ till ytterligare utredning av mediefrågorna. Utskottetavstyrker därför motion K436 yrkande 13.Rundradiosändningar från fartygBakgrundKungörelsen (1939:796) angående nyttjande inom svensktterritorium av radioanläggning eller radiomottagningsapparat åfrämmande fartyg eller luftfartyg ändrades genom en kungörelse1961 (1961:21). Ändringen innebar att 1 och 8 §§ fick nyalydelser.Enligt den nya lydelsen av 1 § 4 mom. fick främmande fartygunder färd inom svenskt territorialvatten inte utan regeringenstillstånd medföra radioanläggning, som uppenbarligen var avseddatt nyttjas för rundradiosändning från fartyget i strid motbestämmelserna i gällande internationellafjärrförbindelsekonvention med därtill hörande radioreglementen.I momentet föreskrevs undantag för fartyg, som på grund avsjönöd för räddande av fartyg, last eller människoliv tvingatsatt gå in på svenskt territorialvatten och att bli kvar där. Dennya lydelsen av 8 § innebar att en radioanläggning kunde helteller delvis förklaras förverkad vid överträdelse avbestämmelsen i 1 § 4 mom.Kungörelsen (1967:448) om innehav och användning inom svensktterritorium av radiosändare och mottagare på utländskt fartyg,luftfartyg eller motorfordon trädde i kraft den 1 juli 1967.Genom den nya kungörelsen upphörde kungörelse attgälla. Någon motsvarighet till förbudet att medföraradioanläggning avsedd för rundradiosändning finns inte i dennya kungörelsen. Enligt 2 § i den nya kungörelsen fårradiosändare på utländskt fartyg innehas inom svensktterritorium utan särskilt tillstånd.Den nya kungörelsen innehåller vidare bestämmelser omanvändningen av radiosändare på utländskt fartyg. Enligt 3 § fårradiosändare på utländskt fartyg användas i fall av nöd samtinom svenskt hamnområde dels för radiotelefontrafik på vissanärmare angivna frekvenser över svensk kustradiostation eller ihamnradiotrafik, dels för annat ändamål eller på andrafrekvenser efter tillstånd av . Paragrafen medgerockså att radiosändare på utländskt fartyg får användas inomsvenskt territorium i övrigt, om inte meddelat förbudmot eller föreskrivit inskränkning i användningen. Närradiosändare på utländskt fartyg används inom svensktterritorium, skall enligt 6 § kungörelsen bestämmelserna igällande internationella telekonvention och radioreglementeniakttas.Sedan 1962 finns en mer omfattande reglering som syftar tillatt hindra rundradiosändning från fartyg utanför Sverigesterritorium. gäller lagen (1966:78) om förbud i vissafall mot rundradiosändning från radioanläggning på öppna havet.Enligt den lagen är det straffbart att utföra rundradiosändningfrån radioanläggning på öppna havet, om sändningen är avsedd attmottas i , , eller eller i annatland som är anslutet till den europeiska överenskommelsen tillförhindrande av rundradiosändningar från stationer utanförnationella territorier, eller om sändningen orsakar menligstörning för radiotrafik i något av dessa länder. Även den somupprättar eller innehar en radioanläggning för sådanrundradiosändning kan straffas. Det är dessutom straffbart attpå olika närmare angivna sätt främja upprättande,vidmakthållande eller användning av radioanläggningen.Lagen grundar sig på en överenskommelse som lades fram iEuroparådet för undertecknande . Enligtöverenskommelsens artikel 1 avser överenskommelsenrundradiostationer som är upprättade eller i drift på fartyg,luftfartyg eller varje annat flytande eller luftburet föremåloch som utanför nationella territorier utför sändningar avseddaatt mottas eller möjliga att mottas, helt eller delvis, inomfördragsslutande parts territorium, eller som kan orsaka menligstörning för radiotrafik som sker med någon fördragsslutandeparts godkännande enligt radioreglementet.Enligt artikel 2 förbinder sig varje fördragsslutande part atti överensstämmelse med sin nationella rättsordning vidtanödvändiga åtgärder för att beivra såsom lagöverträdelseupprättandet eller användandet av rundradiostationer. Sverigehar tillträtt överenskommelsen.Före 1966 års lag gällde lagen (1962:278) med förbud i vissafall mot rundradiosändning på öppna havet m.m. Enligt den lagenvar det förbjudet att på öppna havet eller i luftrummet däröveranvända radioanläggning för rundradiosändning, om sändningenorsakade eller kunde medföra att radiomottagning i ,, eller hindrades eller stördes.Av förarbetena till lagen framgår att man ville förhindrarundradiosändningar som bedrevs från radioanläggningar ombord påfartyg stationerade på öppna havet bl.a. utanför och utanför Danmarks kuster. Sändningarna kunde mottas istora delar av östra , västra och samt idelar av (prop. 1962:171).MotionenI motion 1989/90:K432 av () anför motionärenatt tystade de två fria radiostationerna RadioSyd och Radio Nord genom att förbjuda stationernas verksamhet.Motionären pekar på att den s.k. Radio Nord-lagen fortfarandegäller och att den förbjuder fartyg att inom svensktterritorialvatten medföra radiosändare avsedd förrundradiosändare riktade mot . Enligt motionären tillhöryttrande- och informationsfriheterna grundstenarna i ett frittsamhälle.