bet · GE01KrU5 · 1990-10-25 00:00:00 — I betänkandet behandlas fem motioner som samtliga rörkulturmiljöfrågor. Förslagen i motionerna gäller stöd för attbevara vallonbruken i och andra industrimiljöer samtSala silvergruva och den omgivande miljön. Vidare föreslåsstatliga insatser för att göra det möjligt att genomföradokumentation och presentation av verksamheten vid varv.Frågor om bevarande av unika stadsmiljöer tas upp i en motion.Utskottet avstyrker samtliga motionsförslag.En reservation har fogats till betänkandet. 1989/90:Kr203 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att aktivt stödja en verksamhetsom syftar till att dokumentera svensk varvsindustri.1989/90:Kr218 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skapande av särskilda fonder förvallonbrukens bevarande.1989/90:Kr352 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom särskilda statliga medel för bevarande av denkulturhistoriskt värdefulla med omgivningar.1989/90:Kr368 av och () variyrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om särskilda åtgärder förindustrimiljövården.1989/90:Kr374 av m.fl. (c) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bevarande av unika stadsmiljöer.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Bo250.Pågående utredningsarbeteI enlighet med beslut (bet. KrU 1985/86:8, rskr.47) tillkallades en särskild utredare () föratt göra en utredning av möjligheterna att skapa förbättradeförutsättningar för förvaltningen av vissa kulturhistorisktvärdefulla byggnader och miljöer, särskilt herrgårdar ochindustriminnen.I direktiven (dir. 1988:51) anges att arbetet bör utgå från enkartläggning av vilka behov som finns inom olikaförvaltarkategorier -- enskilda, organisationer, stat ochkommuner -- av att finna nya former för förvaltning ochhantering av kulturhistoriskt värdefulla byggnader och miljöer.Vidare anförs följande.Utredaren bör i detta avseende ha frihet att lämna förslagöver hela det kulturmiljövårdande fältet, men strävan bör varaatt samordna gemensamma behov hos de olika intressenterna ochfinna lösningar som kan bygga på samverkan och gemensamtansvarstagande från dem som förvaltar det byggda kulturarvet.Som ett huvudalternativ för sådana samverkanslösningar börutredaren i enlighet med uttalande studeraförutsättningarna för att skapa en särskild stiftelse förkulturmiljöförvaltning.Ett förslag om en sådan stiftelse bör utgå från bedömningar omen sådan stiftelse skulle kunna sköta vissa kulturmiljövårdandeförvaltningsuppgifter mer effektivt än befintligaförvaltningsorganisationer när det gäller vård och insatser förlevandegörande av kulturvärden.Enligt direktiven bör utredaren studera möjligheterna attbygga upp resurser, t.ex. i form av en stiftelseanknuten fond,genom donationer eller intressentbidrag.Vidare framhålls i direktiven att särskild uppmärksamhet börägnas frågor om den allmänna tillgängligheten tillkulturmiljöerna liksom förutsättningarna för deras utnyttjande ituristsammanhang. Målet bör här vara både att stärka svenskturistnäring genom ett förbättrat utbud för besökare och atttillföra byggnadsvården resurser.Jämsides med övervägandena rörande en stiftelse bör enligtdirektiven utredaren uppmärksamma om det finns hinder ellermindre gynnsamma effekter för vården av värdefulla byggnader ochmiljöer som kan hänföras till gällande regler omfastighetstaxering och beskattning samt arvsregler.Riksdagsbehandlingen av förslag om stöd tillkulturmiljövård och regionala kultursatsningarI budgetproposition (prop. 1989/90:100, bil. 10)föreslogs med utgångspunkt i de förslag som lagts fram irapporten (Ds 1989:36) Kultur i hela landet en förstärkning avanslaget till kulturmiljövård om sammanlagt 11 milj.kr. Avförstärkningen avsåg 5 milj.kr. vård och levandegörande avkulturmiljöer och kulturminnen. I propositionen angavs att dessamedel borde ges till projekt där förutsättningarna finns för ettfortsatt engagemang hos enskilda, konsumenter och organisationeri uppgifter att levandegöra kulturmiljön.Riksdagen beslöt i enlighet med regeringens förslag (bet.1989/90:KrU21, rskr. 224).Förslag om en ökning med 50 grundbelopp till regionala museerlades även fram i budgetpropositionen. På förslag avkulturutskottet (bet. 1989/90:KrU21) beslöt attberäkna medel för bidrag till ytterligare 50 grundbelopp, dockförst fr.o.m. den 1 januari 1990.Riksdagens beslut om regionalpolitik för 90-talet (prop.1989/90:76, bet. AU13, rskr. 346) innebär bl.a. attlänsstyrelserna har fått möjligheter att delta i finansieringenav kultursatsningar med medel ur anslaget för regionalautvecklingsinsatser.Dokumentation av svensk varvsindustri (Kr203)I motion Kr203 (s) lämnas en utförlig redogörelse förprojektet och Sjöfartens Hus. Syftet med projektet äratt dokumentera verksamheten vid varv i Malmö.Motionärerna lämnar bl.a. följande redovisning för projektet.Kockums historia är "arkiverad" i heltäckande bilder,ritningar, skisser, planer, modeller, dokument, filmer,autentiska verktyg, maskiner, hjälpmedel, mallar,bandinspelningar o.d. Dessutom arbetar 13 f.d. "Kockumiter" påheltid med historia. Det förekommer också täta ochintensiva kontakter med sjöfartsintressenter,sjöfartsutbildningen, fackliga organisationer ochpensionärsgrupper från varvet. Ingen annan varvsort i Sverigehar dessa möjligheter och resurser att bygga ut och dokumenterade stora varvens historia och spegla deras stora betydelse förSverige när det gäller den tekniska utvecklingen, dearbetssociala förhållandena, skyddsfrågorna och den fackligaverksamheten.Motionärerna hävdar att man från kommuns sida har enmycket positiv inställning till projektet och SjöfartensHus. Möjligheterna för en enskild kommun att ensam klara detintresse och de förväntningar som finns om att dokumentera ochlevandegöra epoken "Svensk Varvsindustri" är enligt motionenbegränsade. Motionärerna anser att det med tanke på denbetydelse som varvsindustrin haft för utvecklingen i ärrimligt att staten genom t.ex. aktivt bidrartill genomförandet av detta projekt.Vissa upplysningar i anslutning till motionenKockumsprojektet bedrivs i samarbete med TekniskaMuseet/i vilket administrativt är knutettill . , en stödförening , har åtagit sig att vara arbetsgivare för de 13personer som ingår i . Dessa personerlönefinansieras från länsarbetsnämnden och med 10%från kommun.Gruppen har under samlat, registrerat ochför utställningsändamål förberett materialet från ochgör dessutom insatser av bevarandekaraktär, just nu främst påden vid museet befintliga u-båten U 3. Dokumentationsarbetet äromfattande.Malmö kommunfullmäktige har beslutat utse en arbetsgrupp medföreträdare för berörda kommunala förvaltningar (museer,fastighetsförvaltning, stadskansli, personalnämnd) samtorganisationer inom skeppsbyggnad och sjöfart med uppgift attundersöka möjligheterna att inrätta ett särskilt SjöfartensHus/hus.Det planerade projektet avses få den bredd som karaktäriserarett "arbetslivsmuseum". Det skall täcka ett spektrum frånindustri- och teknikhistoria via sociala och fackligaförhållanden till framtidsutveckling.Tidigare riksdagsbehandlingI samband med behandlingen av regeringsförslag om de centralamuseernas uppgifter och ansvar (prop. 1986/87:97) tog utskottetvåren (bet. KrU 1986/87:21) även upp förslag om inrättandeav ett varvsmuseum i . Museet skulle i första handdokumentera verksamheten vid varv. Utskottet avstyrktemotionen med hänvisning till sitt principiella ställningstagandeatt det inte är motiverat att fler statliga museer eller med demjämställda museer inrättas. Utskottet framhöll att i den måninsatser behöver göras på ett insamlingsområde som inte itillräcklig grad uppmärksammats eller helt förbisetts, detta iförsta hand får ske inom den nuvarande museiorganisationens ram,exempelvis genom riktade insatser. Utskottet underströk attställningstagandet inte fick leda till att den nuvarandestatliga museistrukturen helt låses fast i sin nuvarande form.Vallonbruken i län (Kr218)Motionärerna erinrar om att det i de norra delarna av Uppsalalän finns ett tjugotal bruks- och gruvmiljöer -- vallonbruken.Några av dem skyddas som byggnadsminne och flertalet är klassadesom riksintresse i den fysiska riksplaneringen. Vallonbrukenrepresenterar kulturmiljöer där såväl högreståndsarkitektur somsvensk industrihistoria och dagligt arbetsliv är sammansmälta.Trots insatser från ocharbetsmarknadspolitiska medel finns det enligt motionärerna ett mycket stort behov av medel för att stoppa pågåendeeller riskerat förfall.De anser att det är angeläget att finna andrafinansieringskällor än de statliga för att bevara vårakulturskatter och förordar att särskilda fonder av riks- ellerregional omfattning bildas. Dessa fonder bör utformas så att dekan attrahera kapital från såväl privata som offentliga källor,för att föra samman resurserna från alla som är reellaintressenter i brukens bevarande för att därigenom klaraunderhållet av de här värdefulla miljöerna.Vissa upplysningar i anslutning till motionenLänsstyrelsen i tog initiativtill bildandet av en arbetsgrupp med uppgift att finna formerför att de uppländska vallonbruken skall kunna leva vidare. Iarbetsgruppen ingår representanter för ,, och /Uppresor samtför Tierps och kommuner. Arbetsgruppen har bl.a. iuppdrag att genomföra ett projekt rörande vallonbrukens framtidaanvändning. Projektet omfattar primärt fyra vallonbruk, nämligenÖsterbybruk, Lövstabruk, Forsmark samt . Syftet medprojektet är att föreslå åtgärder som kan göra det möjligt attsäkerställa och utnyttja vallonbrukens kulturella värden utanatt samhället måste ge kontinuerliga bidrag. Arbetsgruppen skalllämna slutrapport under december 1990.Länsstyrelsen har under /90 anslagit 200000kr. för genomförande av projektet.Statens kulturråd och turistråd har våren 1990anslagit vardera . för utveckling av vallonbruken inorra besvarade eninterpellation (1989/90:93) om upprustning av vallonbruken iUppsala län. I sitt svar hänvisade utbildningsministern tillpågående arbete inom utredningen om förvaltningen av vissakulturmiljöer och erinrade om att statliga medel använts förvårdinsatser på bruken. Han sade sig dela interpellantens meningatt det inte är möjligt att klara de ekonomiska behoven inomramen för sysselsättningspolitiken.I svaret anfördes bl.a. följande.Vallonbruken representerar mycket stora värden för iallmänhet och norra i synnerhet. De är kulturhistorisktintressanta och ger identitet och karaktär åt området. Bruken ärdärmed betydelsefulla inte bara som grund för en utveckladturism utan ytterst för allt näringsliv och alla som bor iområdet.Avgifterna från enskilda besökare -- även om de blevväsentligt fler än -- räcker dock inte till för de vård-och underhållskostnader som en gång bars med lätthet av deblomstrande bruksföretagen. Kanske kan grundproblemet när detgäller vallonbruken sammanfattas med att det gäller att hittaformer för att föra samman resurserna från alla som är reellaintressenter i brukens bevarande.Sala silvergruva (Kr352)Motionären (c) erinrar om att gruvdrift har pågått i Salasilvergruva fram till år 1908.År 1988 förvärvade Sala kommun gruvområdet av . Föratt säkerställa visningsrätten har kommunen träffat avtal medBoliden om rätt till utnyttjande av vissa markområdenoch underjordiska gruvhål och schakt som förvärvat avAvesta AB.I motionen anförs vidare bl.a. följande.Sala silvergruvas olika byggnader är i stort behov avunderhåll för att kunna bevaras. Arkeologiska utgrävningar avden gamla gruvbyn har utförts . Gruvmuseethåller på att ytterligare utvecklas och utvidgas. Detkomplicerade vatten- och fördämningssystemet behöverrestaureras. Att musealt rekonstruera tillmakningsmetoden i sinrätta miljö framstår som ett angeläget projekt liksom att iövrigt göra arbetsmiljöerna från svunna sekler förståeliga förnutidens människor.-- -- --() har förklarat silvergruvajämte damm- och kanalsystem liksom den ännu bevaraderutnätsplanen i Sala innerstad somriksintresse för kulturminnesvården. En plan förbevarandeåtgärder håller på att tas fram i samarbete medlänsstyrelsen och RAÄ. Det är ytterst angeläget att staten tarett stort kostnadsansvar för bevarandet av denna riksklenod.Vissa uppgifter med anledning av motionenInom håller en samlad plan för attbevara och levandegöra gruvområdet på att utarbetas. Ibeskrivningen av hur detta arbete skall bedrivas påpekas bl.a.följande.Sala silvergruva utgör en rik historisk industrimiljö av ettsynnerligen stort kulturhistoriskt värde med inslag av såväl denforna gruvdriften i form av brott, gångar, varphögar ochindustriella byggnadsverk som det sociala livet på platsen medbörjan i gruvbyn första decennier.Kommunen har också satsat på gruvområdet med den dubblamålsättningen att de kulturhistoriska värdena både skall vårdasoch "levandegöras". Som en basinsats har området inköpts och ettsärskilt bolag bildats för dess förvaltning.För områdets vård och disposition är en samlad plan underutarbetande, en plan som skall vara vägledande för vården avområdet som helhet och av enskildheter. som dekulturhistoriska värdena på så sätt säkras är det ocksåangeläget att göra en samlad plan för integrerande åtgärder somsyftar till att besökaren skall kunna tillgodogöra sigkulturmiljön. Målsättningen bör vara att både ge sakliginformation och upplevelse. En första åtgärd är att kartläggaoch analysera det som en gång varit liksom den bild av detta manfår av kvarvarande gruvhål, slagghögar och bebyggelserester m.m.Vilken kompletterande information och andra insatser -- kanskerekonstruktioner och dramatiserande inslag -- behövs för attområdets historia skall göra intryck?Åtgärder för industrimiljövården (Kr368)Motionärerna (m) framhåller att vårt kulturarv i form avlämningar från vår industriella historia hotas i dag.I motionen anförs bl.a. följande.Svårigheterna med dessa objekt eller miljöer är att de endasti undantagsfall kan -- till skillnad från vanliga byggnader --återanvändas så att en kontinuerlig vårdinsats kan göras.Miljöerna är ofta större och omfattar t.ex. flottningsrännor,stånggångar, gruvhål och slaggvarpar vid sidan av de egentligaindustribyggnaderna.Motionärerna menar att det är viktigt att utredningen omförvaltningen av vissa kulturmiljöer leder fram till att etttydligare och mer direkt riktat stöd till industrilämningarna ännuvarande stödkonstruktion, antingen i form av ettindustriminnesvårdsanslag eller i form av att en bestämd andelav byggnadsvårdsanslaget, avsätts för detta ändamål.Unika stadsmiljöer (Kr374)I den motivering till förslaget i motion Kr374 (c) som lämnasi motion Bo250 anförs följande.Städer förändras och utvecklas ständigt. Detta är en del avstadsmiljöns charm. Förändringarna måste emellertid skesuccessivt och med stor varsamhet. Det är viktigt att människorkänner igen sin stad både vad gäller stadsbild och socialamiljöer. Invanda och unika stadsmiljöer måste så långt möjligtbevaras.Vissa uppgifter i anslutning till motionenRiksantikvarieämbetet (RAÄ) framhöll i anslagsframställningenför 1990/91 att ämbetet prioriterade det fortsatta arbetet medatt integrera kulturmiljövården i samhällsplaneringen och därmedöka medvetenheten om behovet av ett långsiktigt perspektiv imiljöplaneringen inte minst på nivå, så att planeringeni naturresurslagens anda tillförs ett långsiktigt perspektiv påkulturmiljöns värden.Vidare avsåg ämbetet att ägna stor uppmärksamhet åt formernaför beslut om kulturminnen och miljöer -- förvaltning,förvandling och förhandling. Ämbetet sade sig ha iakttagit attmed den tilltagande uppskattningen av kulturmiljöns värdenföljer tendenser till stark exploatering av just dessa värden.I sitt fortsatta arbete planerade ämbetet att söka finnaformer för samverkan mellan stat, kommun, organisationer ochenskilda för gemensamma insatser till skydd och vård avkulturminnen och kulturmiljöer. Ämbetet framhöll att ansvaretför kulturmiljövården har länge -- alltför länge -- uppfattatssom en ensidig statlig angelägenhet. Ämbetet avsåg därför att tafasta på att de reformer som följer av att naturresurslagen ochplan- och byggnadslagen har lyft fram kommunernas ansvar ochmöjligheter. Ämbetet sade sig dock vara medvetet om att detkommunala arbetet behöver stödjas aktivt.I anslagsframställningen anförde ämbetet bl.a. följande.Vidgningen av kulturmiljövårdens arbetsfält sammanhänger i höggrad med den snabba förändringsprocess som pågår i det svenskasamhället. Strukturförändringarna inom industrin ochtjänstesektorn, rationaliseringarna inom jord- och skogsbruket,trafikutvecklingen, tätortsutbyggnaden och landsbygdensutglesning är starkt miljöpåverkande. Nedläggning ochnyetablering av industri, utbyggnad av infrastrukturen,igenplantering av jordbruksmark och kontors- och bostadsbyggandei stadskärnorna innebär i regel hot mot kulturella ochmiljömässiga värden som kulturmiljövården förväntas försvara.RAÄ vill särskilt peka på de negativa konsekvenserna av enhårt driven omställning inom jordbruksnäringen som radikalt kanförändra den öppna och omväxlande kulturlandskapsbilden, detstarkt rationaliserade byggandet som leder till en förflackningav byggnadskulturen i landets olika delar, nybyggandet istädernas centrum som flerstädes sker i en form och skala somavslöjar bristande respekt för värdena i den historisktframvuxna stadsbilden samt den ökade bilismen som orsakaraccelererande skador på byggnader och kulturföremål.För att möta dessa hot behövs ett utvidgat ansvarstagande ochett utvecklat samarbete mellan myndigheter, förvaltningar ochfastighetsägare. Av stat och kommun krävs omfattande ochkraftfulla insatser i form av information, tidiga samråd iplaneringen, regleringsåtgärder och ekonomiska satsningar.Riksdagens forskningspolitiska beslut (prop.1989/90:90, bet. KrU23, rskr. 334) innebär bl.a. att desärskilda medel till kulturmiljövårdsforskning som disponeras avriksantikvarieämbetet räknades upp med 2 milj.kr. för budgetåret1990/91 och med 4 milj.kr. för vardera budgetåren 1991/92 och1992/93. Bland de tre områden som enligt forskningspropositionenborde komma i förgrunden för satsningarna var forskning ombebyggelsemiljöns förändring. I detta sammanhang betonades ävenden del av ansvaret för kulturmiljöforskningen som tillkommerbl.a. statens råd för byggnadsforskning. I detta betänkande tar utskottet upp fem väckta motioner vari föreslås olika åtgärderför att bevara och dokumentera vissa unika kulturmiljöer.Enligt motion Kr218 (s) bör särskilda fonder skapas för attsäkerställa att bruks- och gruvmiljöerna i norra kanbevaras. I motion Kr368 (m) förordas att ett speciellt stöd förbevarande av industrimiljöer inrättas i form av antingen ettsärskilt industriminnesanslag eller genom att en bestämd andelav byggnadsvårdsanslaget avsätts för detta ändamål (yrkande 2).Utskottet har i det föregående redovisat att en särskildarbetsgrupp med företrädare för i ,berörda kommuner och organisationer söker finna former för attde uppländska vallonbruken -- i första hand Lövstabruk,, och -- skall kunna leva vidareutan kontinuerliga samhälleliga bidrag.Med anledning av motionsförslagen vill utskottet erinra om attutredningen om förvaltningen av vissa kulturmiljöer (U 1988:14)har i uppgift att bl.a. undersöka möjligheterna att skapaförbättrade förutsättningar för förvaltningen av vissakulturhistoriskt värdefulla byggnader och miljöer, särskiltherrgårdar och industriminnen. Målet bör enligt direktiven varaatt både stärka svensk turistnäring och tillföra byggnadsvårdenresurser. I utredningsuppdraget ingår även att studeramöjligheterna att bygga upp resurser t.ex. i form av enstiftelseanknuten fond genom donationer eller intressentbidrag.Enligt vad utskottet inhämtat avser utredningen att slutförasitt arbete under innevarande år.Utskottet anser att resultatet av pågående utredningsarbeteinte bör föregripas. Motion Kr218 och motion Kr368 i här aktuelldel (yrkande 2) avstyrks således.Förslag som syftar till att statligt stöd skall lämnas tilltvå regionala projekt förs fram i motionerna Kr203 (s) och Kr352(c). I den sist nämnda motionen framhålls att om Salasilvergruva med tillhörande gruvmiljö skall kunna bevaras krävssärskilda statliga bidrag. Förslaget i motion Kr203 syftar tillatt statligt stöd skall lämnas för genomförande av ett projekt ivilket verksamheten vid varv och dess betydelse förutvecklingen i skall dokumenteras. Avsikten är attfå till stånd ett särskilt Sjöfartens Hus/hus.I ett föregående avsnitt i betänkandet har utskottet redovisatmotionärernas motivering. Utskottet har vidare lämnat vissaupplysningar om de åtgärder som vidtas regionalt.Utskottet vill med anledning av motionerna först erinra om attstatligt driftbidrag utgår dels till tio centrala museer, delstill den regionala museiorganisationen. Sådant statligtdriftbidrag utgår inte till lokala museer. I den regionalamuseiverksamheten förekommer det att lokala museer till viss delingår som en avdelning eller motsvarande i den regionalamuseiorganisationen och därmed kan få del av det statligadriftbidraget. eller regeringen bestämmer emellertidinte hur den regionala museiverksamheten skall organiseras. Inteheller är frågan om inrättande av lokala museer en fråga förriksdag och regering. Detta är frågor för den regionalamuseiorganisationen resp. huvudmän för lokala museer.En mindre del av de medel som disponeras av statens kulturrådunder anslaget Bidrag till utvecklingsverksamhet inomkulturområdet m.m. får användas för stöd till arbetslivsmuseer(SFS 1984:460).Vidare vill utskottet peka på att vid förrariksmötet beslöt att anslaget till kulturmiljövård skulleförstärkas med sammanlagt 11 milj.kr. varav 5 milj.kr. skulleavse vård och levandegörande av kulturmiljöer och kulturminnen.Dessa medel bör enligt vad som angavs i budgetpropositionen gestill projekt där förutsättningarna finns för ett fortsattengagemang hos enskilda, konsumenter och organisationer iuppgiften att levandegöra kulturmiljön. Riksdagsbeslutet innebaräven en kraftig ökning av statsbidraget till de regionalamuseerna för /91. Utskottet framhöll i dettasammanhang att en fördelningsgrund för grundbeloppen som börtillmätas särskild vikt är det regionala ansvarstagandet, vilketinnefattar ansvar för det som är utmärkande och särpräglat förden egna regionen och för en verksamhet ute i länet.För och dess miljö håller som redovisats idet föregående en plan på att utarbetas inomriksantikvarieämbetet i samråd med Sala kommun. Med hänvisninghärtill samt till att resultatet av pågående utredningsarbetebör avvaktas avstyrker utskottet motion Kr352.I fråga om det s.k. har utskottet i detföregående redovisat att kommun tillsatt en särskildarbetsgrupp med uppgift att undersöka möjligheterna attgenomföra detta projekt. I sammanhanget kan nämnas att statenskulturråd vid fördelningen av grundbelopp för innevarandebudgetår tilldelat museer 35 grundbelopp, vilket innebären ökning med åtta belopp jämfört med föregående budgetår.Ökningen gäller fr.o.m. den 1 januari 1991.Motionsförslag om statligt stöd till dokumentation avverksamheten vid varv i har utskottet avstyrktvåren 1987. I sitt av godkända betänkande KrU1986/87:21 framhöll utskottet att i den mån insatser behövergöras på ett insamlingsområde som inte i tillräcklig graduppmärksammats eller helt förbisetts, detta i första hand fårske inom den nuvarande museiorganisationens ram exempelvis genomriktade insatser. Med hänvisning härtill och med beaktande avdet planeringsarbete som pågår i avstyrker utskottetmotion Kr203.I motion Kr374 (c) föreslås att skall göra ettuttalande om vikten av att unika stadsmiljöer bevaras. Medanledning av motionen vill utskottet anföra följande.Riksantikvarieämbetet tog i anslagsframställningen /91 upp frågan om hur det fortsatta arbetet medatt integrera kulturmiljövården i samhällsplaneringen bordebedrivas.