bet · GE01AU15 · 1990-11-29 00:00:00 — Tilläggsbudget I till statsbudgeten för /91 1990/91AU15I detta betänkande behandlar utskottetproposition /91:25 bilaga 6 såvitt avser punkterna 1--5och bilaga 8,två med anledning av propositionen väckta motioner samten under allmänna motionstiden väckt motion.Punkterna 6 och 7 i propositionens bilaga 6 är hänvisade tillsocialförsäkringsutskottet. I detta betänkande behandlas ett regeringsförslag om ändraderegler i lagen om anställningsskydd för avgång med pension m.m.Om arbetsgivaren vill att arbetstagaren skall lämnaanställningen då denne fyller eller uppnår den ålder dåarbetstagaren enligt avtal är skyldig att avgå med pensionbehöver uppsägning inte ske. I stället tillämpas ett förenklatförfarande. Utskottet tillstyrker att den 65-årsgräns som gälleri dag höjs till . Regeringen har föreslagit att de nyareglerna skall träda i kraft . Utskottetförordar att tidpunkten flyttas fram till den 1 april.Moderaterna reserverar sig mot lagändringen och anser att den ivart fall inte bör träda i kraft förrän den 1 juli 1991.Utskottet behandlar också en motion som gällerlönegarantilagen. Mot detta ställningstagandehar företrädarna för (m, fp, c) gemensamt reserverat sig.Vidare behandlar utskottet förslag angående bidrag tillutbildning i företag, medel för arbetsmarknadsutbildning ochrekryteringsstöd, ändring av reglerna för bidrag tillarbetsbiträde samt användningen av medel på anslaget Lönebidragför förtidspensionerade. Regeringens förslag tillstyrks avutskottet och motionsyrkanden på dessa avsnitt avstyrks.Yrkandena följs upp av (m) i tre reservationer.Slutligen tillstyrker utskottet ökade anslag för bidrag tillStatshälsan, administrationen av statens personskadeförsäkringoch externa arbetstagarkonsulter. I sammanhanget avstyrks ettmotionsyrkande om den framtida företagshälsovården förstatsanställda med reservation från (m) för bifall tillyrkandet. I proposition 1990/91:25 föreslår regeringendels i bilaga 6 ()under punkt 1 beträffande Vissa kompletterande åtgärder inomarbetsmarknadsdepartementets verksamhetsområde (s. 32--35)att antar det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring ilagen (1982:80) om anställningsskydd,under punkt 2 beträffande B 3. Arbetsmarknadsutbildning(s.35--36)att godkänner vad som föreslagits i propositionen ifråga om bidrag till utbildning i företag,under punkt 3 beträffande B 5. Sysselsättningsskapandeåtgärder (s. 36)att godkänner vad som föreslagits i propositionen ifråga om medel för arbetsmarknadsutbildning ochrekryteringsstöd,under punkt 4 beträffande C 6. Särskilda åtgärder förarbetsanpassning och sysselsättning (s. 36--37)att godkänner vad som anförts i propositionen omändring av reglerna för bidrag till arbetsbiträde,under punkt 5 beträffande C 7. Lönebidrag förförtidspensionerade (s. 37--38)att godkänner vad som anförts i propositionen omanvändningen av medel på anslaget Lönebidrag förförtidspensionerade,dels i bilaga 8 ()under C 10. Bidrag till Statshälsan (s. 63--64)att till Bidrag till Statshälsan på tilläggsbudget Itill statsbudgeten för /91 anvisar ettförslagsanslag på ,under C 14. Externa arbetstagarkonsulter (s. 64--65)att till Externa arbetstagarkonsulter påtilläggsbudget I till statsbudgeten för /91anvisar ett förslagsanslag på 1170000kr.,under C 15. Administration av statens personskadeförsäkringm.m. (s. 65)att till Administration av statenspersonskadeförsäkring m.m. på tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /91 anvisar ett förslagsanslagpå 8 100 000 kr.Propositionens lagförslag återfinns i bilaga till dettabetänkande. Motioner väckta med anledning av proposition 1990/91:251990/91:A6 av m.fl. (m) vari yrkas1. att avslår regeringens förslag beträffandeutbildning i företag vid risk för permittering eller uppsägning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående formerna för anslagen tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder,3. att avslår regeringens förslag att använda medelfrån anslaget lönebidrag till förtidspensionerade tilllönebidrag åt sjukbidragsmottagare,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående flexibla lönebidrag,5. att avslår regeringens förslag till lag omändring av lagen (1982:80) om anställningsskydd vad avserändring av 5 §,6. att avslår regeringens förslag till lag omändring av lagen (1982:80) om anställningsskydd vad avserändring av 33 §, första stycket,7. att hos regeringen begär förslag till åtgärderför att tillförsäkra enskilda arbetstagare rätten att kommaöverens med arbetsgivaren om anställning efter ordinariepensionsålder,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts angående den framtida företagshälsovården förstatens anställda.1990/91:A7 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att ändringar i lagen om anställningsskydd framflyttastill den 1 januari 1992.Motion från allmänna motionstiden 19901989/90:A748 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ny lönegarantilag ienlighet med vad som anförts i motionen. I den följande framställningen redovisas de till utskottethänvisade avsnitten i proposition 1990/91:25 om anslag påtilläggsbudget I. De avsnitt det gäller är punkterna 1--5 ibilaga 6 () samt hela bilaga 8(). I anslutning härtill behandlas tvåmotioner som väckts med anledning av regeringsförslagen. Efterdet lagstiftningsärende som aktualiseras i propositionen och somövervägs i närmast följande avsnitt tar utskottet dessutom uppen under allmänna motionstiden väckt motion omlönegarantilagen.ArbetsmarknadsdepartementetHöjd åldersgräns i anställningsskyddslagenI 33§ lagen (1982:80) om anställningsskydd finns regler omett förenklat förfarande i det fall arbetsgivaren vill attarbetstagaren skall sluta sin anställning då denne uppnårpensionsåldern. Uppsägning behöver inte ske utan anställningenkan bringas att upphöra genom ett skriftligt besked tillarbetstagaren minst en månad innan denne fyller 65år elleruppnår den ålder som enligt avtal medför skyldighet att avgå medålderspension. En tillsvidareanställd arbetstagare som uppnåttdenna ålder har inte rätt till längre uppsägningstid än en månadoch har inte heller företrädesrätt enligt 22, 23 och 25§§.Enligt 5§ punkt5 tillåts avtal om tidsbegränsad anställningefter pensionering om arbetstagaren uppnått den nyssnämndaåldern.Pensionsberedningen (S 1984:03) föreslog i sitt delbetänkande(SOU 1989:101) att det förenklade förfarandet skulle tillämpasförst när den anställde fyller . I propositionen framförsatt det är både i individens och samhällets intresse att den somvill fortsätta som aktiv i arbetslivet efter fyllda 65år ocksåfår möjlighet till det. Departementschefen pekar på att en höjdmedellivslängd och en förbättrad hälsosituation för äldreinnebär att många äldre personer har både krafter, förmåga ochvilja att fortsätta som yrkesverksamma. I enlighet härmedföreslås att åldersgränsen i 33§ första stycket höjs till 67år. Innebörden av den höjda åldersgränsen är att arbetstagarehar rätt att fortsätta förvärvsarbeta med bibehållet skydd motuppsägning utan saklig grund fram till . Dennaåldersgräns skall gälla i det fall att någon avgångsskyldighetinte finns föreskriven enligt kollektivavtal eller enskiltavtal. Reglerna föreslås således alltjämt vara dispositiva.Enligt propositionen kan förhållandena i olika branscher ochverksamheter, säkerhetskrav m.m. vara sådana att det behövssärskilda regler om avgångsskyldighet. Situationen kan även varasådan att det oavsett arbetsmarknadsläget i stort inte ärändamålsenligt att de anställda fortsätter arbeta sedan de fåtträtt till ålderspension.I propositionen föreslås också -- för det fall attavgångsskyldighet inte är föreskriven -- att den åldersgräns vidvilken tidsbegränsad anställning är tillåten höjs från 65 till67 år.Till skillnad mot pensionsberedningen är departementschefeninte beredd att förorda att äldre, som har rätt tillålderspension, skall ha företräde i turordningshänseende enligt22 och 23§§ eller företrädesrätt till återanställning enligt25§. Den som har sin försörjning tryggad genom ålderspensionbör enligt propositionen inte ges företräde till fortsatt arbeteframför dem som inte har samma inkomsttrygghet. Åldersgränsen65år i 33§ tredje stycket föreslås därför bibehållen. Iförtydligande syfte föreslås dock ändrad lydelse av bestämmelsensåtillvida att det skall framgå att begränsningen avföreträdesrätten även gäller visstidsanställda, som har passeratpensionsgränsen.De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 1991.Bestämmelserna i 33§ om förenklat förfarande föreslås blitillämpade på arbetstagare som fyller 65år den 1 februari 1991eller . Detta innebär att de äldre reglerna tillämpas ifråga om en arbetstagare som uppnår inom en månadefter ikraftträdandet och som har erhållit besked föreikraftträdandet.I två motioner har det framställts yrkanden med anledning avdet nu behandlade lagförslaget.Sonja Rembo m.fl. (m) yrkar i motion A6 avslag påpropositionen såvitt avser förslagen till ändringar i 5§ och33§ första stycket. Vidare yrkas att begär förslagtill åtgärder för att tillförsäkra enskilda arbetstagare rättenatt komma överens med arbetsgivaren om anställning efterordinarie pensionsålder. Motionärerna anser att det för bådearbetstagare och arbetsgivare kan framstå som önskvärt att enanställning kan fortsätta efter uppnådd pensionsålder. Lagar ochavtal bör utformas så att inte detta försvåras. Lagen omanställningsskydd utgör knappast något hinder för fortsattanställning efter denna tidpunkt. Avtal om tidsbegränsadanställning kan träffas enligt 5§. Åldersgränsen förtillåtligheten av sådan anställning bör inte höjas enligtmotionärerna. De framför att ändringen i 33§ första stycket,som innebär ett i tiden utsträckt saklig-grund-skydd, kan blitill nackdel för äldre arbetstagare. En ovillkorlig rätt förpersoner att arbeta kan få till resultatatt arbetsgivare tvekar att anställa äldre arbetskraft och kanockså ge upphov till motsättningar mellan äldre och yngrearbetstagare. Motionärerna påpekar vidare att de nyabestämmelserna endast kommer att gälla på arbetsplatser somsaknar kollektivavtal. Med ett försämrat arbetsmarknadslägekommer kollektivavtalsparterna knappast att ändra avtalen så attdet blir lättare att stanna kvar i arbete efter uppnåddpensionsålder. Det är ändå önskvärt att detta blir möjligt.Trots ökande arbetslöshet kan det råda brist på kompetentarbetskraft inom många områden, vilket hindrar en gynnsamutveckling. Enskilda arbetstagare och arbetsgivare bör därförkunna träffa avtal om fortsatt anställning utan hinder avkollektivavtal som föreskriver avgångsskyldighet . Regeringen bör återkomma med förslag till åtgärder föratt möjliggöra detta, anför motionärerna.I motion A7 av () begärs att ändringarna ilagen flyttas fram till . Motionären anför attden mycket korta tiden fram till det föreslagna ikraftträdandetkan skapa problem framför allt i de mindre företagenspersonalplanering. Arbetsuppgifterna kan vara sådana att detkrävs en längre överlappning t.ex. vid pensionsavgång. Med ensenareläggning underlättas planeringen för lagändringensamtidigt som riskerna för dubbelanställningar elimineras i defall ersättningsanställningar redan skett.Utskottet ansluter sig till att det är befogat att ändra lageni de hänseenden som föreslås i propositionen. Åldersgränsen fördet förenklade förfarandet och för tillåtligheten avvisstidsanställning bör således höjas till . Detta innebären ändring av 5 § och 33 § första stycket lagen omanställningsskydd på det sätt som regeringen föreslagit.Yrkandena i motion A6 om avslag på propositionen i denna delavstyrks således.Utskottet delar också uppfattningen att uppsägningstiden börvara begränsad för personer som fyllt 65år och att dessa börundantas från reglerna om företrädesrätt. Vid sin beredning avärendet har utskottet emellertid funnit att det föreslagna33§ tredje stycket lagen om anställningsskydd bör ges enannan lydelse för att bättre motsvara det uppgivna syftet, dvs.att personer med rätt till ålderspension inte skall ha företrädei turordningshänseende och inte heller rätt till längreuppsägningstid än en månad. I bestämmelsen bör därför anges attdenna undantagsregel skall gälla en arbetstagare som fyllt65år eller uppnått den lägre ålder som enligt avtal medförskyldighet att avgå med pension. Om arbetsmarknadsparternaskulle ändra sina avtal så att de ansluter till de höjdaåldersgränserna i LAS bör således 65-årsgränsen alltjämt varaavgörande för frågan om uppsägningstid och företrädesrätt.Föreskriver avtalet avgångsskyldighet vid en lägre ålder gällerundantagsregeln från den tidpunkten.I fråga om de nya reglernas ikraftträdande förordarutskottet en senareläggning i förhållande till regeringensförslag. Utskottet föreslår att lagen träder i kraft den 1 april1991. Motion A7 bör således avslås.Den nu gällande regeln i 33§ första stycket bör tillämpas ifråga om arbetstagare som uppnår inom en månadefter ikraftträdandet. Anställningen upphör således enligt detförenklade förfarandet om en sådan arbetstagare erhållit beskedföre ikraftträdandet. Vidare bör i fråga om tidsbegränsadeanställningar enligt 5§ punkt5 föreskrivas att den nyabestämmelsen endast gäller anställningsavtal som ingåtts efterlagens ikraftträdande.Vad gäller det i motion A6 (m) framförda kravet på åtgärderför att möjliggöra fortsatt arbete utan hinder avkollektivavtal som föreskriver avgångsskyldighet vill utskottet anföra följande. Som redan nämnts föreslåslagens regler om avgång med pension m.m. alltjämt varadispositiva. Det framgår av propositionen attpensionsberedningen liksom flertalet remissinstanser anslutitsig till uppfattningen att parterna bör kunna avtala omtidpunkten för avgångsskyldighet. Enligt utskottets mening finnsdet starka skäl för att bibehålla denna ordning. Det äravtalsparterna som har de bästa förutsättningarna att avgöra vidvilken tidpunkt avgångsskyldigheten inom en viss bransch, enviss verksamhet eller ett visst yrkesområde lämpligen börinträda. Med hänvisning till det anförda avstyrks det nubehandlade motionsyrkandet.LönegarantilagenI motion 1989/90:A748 från allmänna motionstiden yrkar BengtHarding () att hos regeringen begär förslagtill ny lönegarantilag. Motionären hänvisar till tidigareuttalanden av arbetsmarknadsministern i samband med vissaändringar av lönegarantilagen av i huvudsak formell karaktär. Idetta lagstiftningsärende, prop. 1987/88:2, berördes frågan ominriktningen av en framtida reform av förfarandet vidhandläggningen av lönegarantiärenden. Diskussionen gällde bl.a.frågan om denna uppgift borde ankomma på konkursförvaltareneller kronofogdemyndigheten. I propositionen förklaradearbetsmarknadsministern att hon senare avsåg att återkomma medett mer genomarbetat förslag. Enligt vad motionären inhämtatprövas frågor om lönegaranti i allmänhet av förvaltarentrots att uppgiften enligt lag skall fullgöras avkronofogdemyndigheten. Förvaltarens utredningar attesterasnormalt av myndigheten utan närmare granskning, vilketegentligen är ett kringgående av lagen. Motionären anser detrimligt att denna provisoriska lösning ersätts med en slutligreglering.Enligt vad utskottet erfarit bereds frågan om en reformeringav lönegarantilagen i . Eftersom utskottetsåledes förutsätter att ett förslag i ämnet är att väntaavstyrks bifall till motionen.B3. ArbetsmarknadsutbildningI propositionens bilaga 6 (s. 35) föreslår regeringen undertionde huvudtiteln viss ändring beträffande anslaget B3.Arbetsmarknadsutbildning.Enligt propositionen bör bidraget till utbildning i företagvid risk för permittering eller uppsägning återinföras medhänsyn till de ökade varslen. Kostnaderna härför bör rymmas inomde medel som redan har anvisats för arbetsmarknadsutbildning.Sonja Rembo m.fl. (m) anser i kommittémotion A6 attregeringens förslag på denna punkt bör avslås. Visserligen finnsdet enligt motionärerna anledning att prioriterautbildningsinsatser för att hjälpa arbetslösa att söka sig tillnya yrken. Regeringens förslag har inte detta syfte. I ställetfinns det stor risk att regeringen upprepar misstagen attsubventionera en del av lönekostnaden för företag i kris.Dessutom har regeringen inte beräknat kostnaderna för dessainsatser.Utskottet anser för sin del att utveckling av de anställdaskompetens innebär en starkare ställning så väl för den enskildaarbetstagaren som för företaget. I det nuvarande läget med enförsvagning av den svenska ekonomin är det därför motiverat attåterinföra bidraget till utbildning i företag vid risk förpermittering eller uppsägning. Utskottet tillstyrker därförregeringens förslag på denna punkt och avstyrker det aktuellayrkandet i motion A6.B5. Sysselsättningsskapande åtgärderAv medlen för beredskapsarbeten m.m. får AMS under innevarandebudgetår använda högst 200milj.kr. förarbetsmarknadsutbildning och högst 240milj.kr. I propositionen föreslås (s. 36) att AMS underinnevarande budgetår får höja ramen för arbetsmarknadsutbildningtill högst 500 milj.kr. Dessutom bör ramen för rekryteringsstödhöjas till högst 400milj.kr. för att öka möjligheterna attskapa arbetstillfällen inom näringslivet. Omdisponeringarna börrymmas inom ramen för de medel som står till förfogande påanslaget.Formerna för anslagen till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder tas upp i moderata samlingspartiets kommittémotionA6. Motionärerna har i och för sig inte någon invändning mot attramen för arbetsmarknadsutbildning höjs med 300 milj.kr., men deär kritiska mot att medlen till arbetsmarknadsutbildning delasmellan olika anslag. Regeringen bör därför i budgetpropositionentydligt redovisa vilka medel som får utnyttjas för olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärder samt också ansvarsfördelningenmellan regeringen och arbetsmarknadsverket.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att AMS i sinanslagsframställning från 1990-08-24 har begärt att få en ändradanslagsstruktur med bl.a. minskning av antalet anslag. skulle en enklare anslagsstruktur ge verketökade möjligheter till ett flexibelt utnyttjande av tillgängligamedel vilket är en av förutsättningarna för en ökning aveffektiviteten i de arbetsmarknadspolitiska insatserna.Utskottet förutsätter att regeringen i samband med övervägandenavid budgetarbetet också tar ställning till det nämnda förslagetfrån AMS. Budgetpropositionen avlämnas till riksdagen.Formerna för anslagen till arbetsmarknadspolitiska åtgärder börbehandlas i detta sammanhang. Det aktuella yrkandet avstyrksföljaktligen.Utskottet tillstyrker regeringens förslag i fråga om medel förarbetsmarknadsutbildning och rekryteringsstöd.C6. Särskilda åtgärder för arbetsanpassning ochsysselsättningI propositionens bilaga 6 (s. 36--37) begärs under tiondehuvudtiteln anslaget C6. Särskilda åtgärder förarbetsanpassning och sysselsättning, ett godkännande i fråga omändring av reglerna för bidrag till arbetsbiträde. Ändringeninnebär att bidraget även skall kunna lämnas till annan änarbetsgivaren inte bara i samband med praktiskarbetslivsorientering utan också i samband med arbete. Det kanexempelvis vara fallet när gravt handikappade personer har enegen personlig assistent, som också fungerar som arbetsbiträdepå arbetsplatsen.Enligt utskottets mening innebär den föreslagna ordningen ensmidigare hantering av bidragen. Utskottet tillstyrker därförett godkännande i fråga om ändring av reglerna tillarbetsbiträde.C7. Lönebidrag för förtidspensioneradeDet nyinrättade lönebidraget för förtidspensionerade fårlämnas till arbetsgivare, som anställer någon som uppbärförtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring medupp till av lönekostnaden. Regeringen föreslår ipropositionen (s. 37--38) att bidraget även skall kunna avseanställning av personer som uppbär sjukbidrag enligt lagen omallmän försäkring. En förtidspensionering föregås ofta av någoteller någraår med sjukbidrag. För innevarande budgetår har288milj.kr. anvisats på anslaget C7.Lönebidrag förförtidspensionerade.Sonja Rembo m.fl. (m) framhåller i kommittémotion A6 attregeringen nu har accepterat principen med flexibla lönebidragför arbetshandikappade. Motionärerna finner inte anledning attha två former av lönebidrag: en form för arbetshandikappade ochen form för förtidspensionerade. Personer som ärförtidspensionerade eller uppbär sjukbidrag bör kunna erhållaanställning med hjälp av ett flexibelt lönebidrag. Regeringensförslag bör därför avvisas enligt motionärerna.Beträffande formerna för lönebidrag vill utskottet hänvisatill vad som anförts under B 5. Sysselsättningsskapandeåtgärder, nämligen att utskottet förutsätter att regeringen isamband med budgetarbetet också beaktar arbetsmarknadsverketsförslag till förenklad anslagsstruktur. Med hänvisning till attutskottet kommer att behandla budgetpropositionensförslag anser utskottet att det är i detta sammanhang somriksdagen bör ta ställning till åtgärder på detta område.Utskottet avstyrker därför det aktuella yrkandet.Motionärernas yrkande om avslag på regeringens förslag omanvändning av medel på anslaget Lönebidrag förförtidspensionerade kan inte biträdas av utskottet. Med hänsyntill att möjligheterna för den enskilde att återgå i arbete ökarom bortovaron från arbetet ej varit så lång tillstyrkerutskottet propositionens förslag angående användningen av medelpå anslaget C 7. Lönebidrag för förtidspensionerade. Motion A6bör därför avslås i nu behandlad del.CivildepartementetI propositionens bilaga 8 (s. 63--65) föreslår regeringenförstärkningar av nedannämnda, under trettonde huvudtitelnanvisade anslag.C10. Bidrag till StatshälsanFör innevarande budgetår har till rubricerade ändamål anvisatsett förslagsanslag av 340 milj.kr. Regeringen hemställer om enanslagsförstärkning med 58,6 milj.kr.Stiftelsen har till uppgift att svara förföretagshälsovården för anställda hos staten. Liksom andraanordnare av företagshälsovård får Statshälsan bidrag tillverksamheten från enligt förordningen(1985:326) om bidrag till företagshälsovård. Den finansielltsett viktigaste inkomstkällan är dock bidraget från detförevarande, av disponerade anslaget.Storleken på detta bidrag bestäms efterkollektivavtalsförhandlingar med de statsanställdasorganisationer. Denna förhandlingsordning är fastlagd genom ettav godkänt avtal om riktlinjer för organisation m.m.för statlig företagshälsovård (prop. 1978/79:133, AU30, rskr294).Verksamheten vid Statshälsan visar ett underskott för åren1989 och 1990. Underskott väntas uppstå även förår 1991. Hurunderskottet för det sistnämnda året skall täckas är inteaktuellt i detta ärende. Underskotten sägs i propositionen ihuvudsak bero på intäktsbortfall i samband med vissa ändringar ifinansieringssystemet och på att effekterna av dessa ändringarinte analyserats tillräckligt.I den uppkomna situationen har staten efter förhandlingar medarbetstagarorganisationerna i avtal förbundit sig att somägartillskott tillföra Statshälsan ytterligare 21,6 milj.kr. förår 1989 och 37 milj.kr. för eller sammanlagt 58,6 milj.kr., dvs. det belopp som regeringen nu föreslår attanvisa.Utskottet har inte någon invändning mot denna medelsanvisningutan tillstyrker densamma.Sonja Rembo m.fl. (m) föreslår i kommittémotion A6 etttillkännagivande till regeringen av vad de anför om denframtida företagshälsovården för statligt anställda. Medhänvisning till att behov av och formerna för företagshälsovårdvarierar för olika grupper statsanställda uttalar motionärernaatt varje myndighet själv bör ha kostnads- ochorganisationsansvar för myndighetens företagshälsovård.Utskottet vill för sin del hänvisa till att det avpropositionen framgår att förhandlingar pågår omett nytt avtal om statlig företagshälsovård och attcivilministern förutsätter att parterna i det sammanhanget seröver finansieringsformen för Statshälsan. Utskottet utgår frånatt förhandlingarna är inriktade på en snar uppgörelse och anseratt i avvaktan på förhandlingsresultatet bör avståfrån att uttala sig om de framtida formerna för den statligaföretagshälsovården.