bet · GE01NU1 · 1990-09-20 00:00:00 — 1990/91NU1ÄrendetI detta betänkande behandlas fyra motioner om vissa elfrågor.Yrkandena rör bl.a. lokala eltaxor och hälsorisker förorsakadeav kraftledningar. Med anledning av befarade hälsorisker i samband med elektriskaoch magnetiska fält vid kraftledningar begärs i två motioner (s;c) dels intensifierade forskningsinsatser, dels utökadesäkerhetszoner. Yrkandena avstyrks av utskottet med hänvisningtill pågående forskningsarbete och till statens energiverksuppgift att fortlöpande följa utvecklingen i frågan. De bådaförslagen följs upp i reservationer (mp). Även en motion (c) oms.k. elöverkänslighet avstyrks av utskottet med åberopande avden forskning som bedrivs på området. Vidare avstyrker utskotteten motion (fp) som går ut på att skillnader i lokala eltaxorinom en och samma kommun skall kunna undanröjas. YrkandenDe motioner som behandlas här är följande:1989/90:N424 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av forskning om hälsorisker på grund avkraftledningars elektriska och magnetiska fält,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om säkerhetsavstånd kring kraftledningar.1989/90:N425 av () och ()vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av ytterligare forskning på detelektromagnetiska området och särskilt beträffande deelektromagnetiska effekterna på människan,2. hos regeringen begär en översyn av ellagen i syfte bl.a.att dubbla friledningar under skall förbjudas,3. hos regeringen begär en översyn av de regler som gällerplacering av transformatorstation i närheten av människor.1989/90:N442 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen1. hos regeringen begär en översyn av ellagen ochkommunallagen så att lagstiftningens intentioner om likabehandling av kommuninvånare kan upprätthållas,2. hos regeringen begär en ändring i ellagen som underlättarbildandet av koncessionsområden, vilka följer kommunens gränser.1989/90:N465 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om information om störningsfriaelinstallationer.MotiveringI många länder pågår forskning om eventuella hälsorisker isamband med elektriska och magnetiska fält vid kraftledningar,framhålls det i motion 1989/90:N424 (s). Forskarna tror sigkunna svara på några av de viktigaste frågorna om ett par år.Många som bor eller uppehåller sig i närheten av kraftledningarkänner stor oro över de aktuella riskerna, sägsdet i motionen. Några regler om säkerhetszoner med hänsyn tilldessa risker finns inte. De planerande myndigheterna är därförvillrådiga i frågan, anför motionärerna. De påpekar att statensenergiverks rekommendationer rörande bebyggelse intillkraftledningar behandlas olika i olika kommuner.Även i motion 1989/90:N425 (c) har verkningarna av elektriskaoch magnetiska fält tagits upp. Motionärerna erinrar om attIngenjörsvetenskapsakademien i en rapport konstateradeatt ett samband mellan exponering från magnetiska fält ochcancer inte kunde anses bevisat men uttalade att hypotesen omdetta samband måste tas betydligt mer på allvar än vad somtidigare hade gjorts. En fortsatt intensiv forskning på områdetär således nödvändig, sägs det i motionen. De eventuellahälsoriskerna från magnetfält motiverar också, menarmotionärerna, en översyn av reglerna för placering avtransformatorstationer. Många människor bor eller arbetar intillsådana stationer, vilka finns inbyggda i bl.a. bostadshus ochkontor. Det borde vara möjligt att placeratransformatorstationer enbart i fristående hus. Motionärernaanser vidare att dubbla friledningar för eldistribution iledningar under bör förbjudas. Om elnätet behöverförstärkas kan detta åstadkommas t.ex. med hjälp avkabelledningar. Därigenom uppnås en minskad exponering frånmagnetfält och säkrare elleveranser.Det är viktigt, anförs det i motion 1989/90:N465 (c), att allasom arbetar med elektriska apparater och med elinstallationerges information om hur elinstallationer kan göras så attverkningarna av de elektriska och magnetiska fälten begränsas.Det finns människor som blir sjuka av elektrisk ström; de kaninte utnyttja elspis, de kan inte se på TV, de kan inte användaelektriska lampor osv. Enligt motionärerna har i Sverigeforskning kring "elallergier" bedrivits endast i begränsadomfattning. I flera andra europeiska länder, t.ex.Förbundsrepubliken , pågår dock omfattande verksamhetinom detta område.I motion 1989/90:N442 (fp) beskrivseldistributionsförhållandena i bl.a. . Därtillhandahålls elenergi dels av kommunens energiverk, dels avett privatägt kraftföretag som har koncession för distributioninom vissa yttre kommundelar. Enligt motionärerna betalarhushållen i dessa områden betydligt högre eltaxor än övrigahushåll i kommunen; låg taxorna högre.Motionärerna betecknar det som otillfredsställande attbestämmelserna om områdeskoncession i den s.k. ellagen (1902:71s.1) gäller före de regler i kommunallagstiftningen som skallgarantera lika villkor för en kommuns invånare. Kommunerna måsteges möjlighet att skapa ett koncessionsområde som sammanfallermed kommungränsen.Uppgifter i anslutning till motionernaBiologiska effekter av kraftledningarPå regeringens uppdrag redovisar statens energiverk iåterkommande rapporter resultaten från pågående forskning ombiologiska effekter av kraftledningars elektriska och magnetiskafält. Senast har en sådan rapport publicerats i september 1990.Den har titeln elektriska och magnetiska fält1990 -- forskning avvaktas. I rapporten sägs att det inte harkommit fram några forskningsresultat som på någon väsentligpunkt motiverar en ändring av tidigare uppfattningom de biologiska effekterna av kraftledningar. Energiverketkonstaterar att några negativa hälsoeffekter av exponering frånelektriska och magnetiska fält vid kraftledningar inte harkunnat beläggas. Det framhålls att den samladeepidemiologiska informationen har visat indikation på att demagnetiska fälten kan ha betydelse för uppkomsten av cancer. Föratt en säkrare bedömning skall kunna göras krävs ytterligareforskning.I rapporten redogörs för pågående och planerade svenskaforskningsprojekt på området. Häri ingår bl.a. två relativtomfattande epidemiologiska undersökningar. I den ena studerassambandet mellan exponering från magnetfält i bostadsmiljö ochuppkomst av cancer, och i den andra studeras sambandet videxponering i arbetsmiljö. Resultaten från dessa undersökningarväntas föreligga . Då kommer enligtenergiverket hypotesen om de magnetiska fältens betydelse föruppkomst av cancer att med stor säkerhet kunna antas ellerförkastas.Kartläggning av lokala elpriserStatens energiverk redovisade i rapportenElpriser i lokal distribution (dnr 319-28/88) en kartläggning avelpriserna hos landets samtliga kommuner. Syftet medundersökningen var att studera taxeskillnaderna mellaneldistribution i tätort och i glesbygd samt att granskaprisskillnaderna inom en och samma kommun.För ett eluppvärmt småhus med en antagen elförbrukning om20000 kWh varierade årskostnaden för elenergi från ca3500 kr. Skillnaden mellan lägsta ochhögstakostnad uppgick sålunda till ca . Hos aveldistributörerna låg årskostnaden i intervallet från 4500 kr.till 6300 kr.Om jämförelsen begränsas till priserna inom en och sammakommun där flera eldistributörer verkar var högsta skillnad iårskostnad för det aktuella typhuset ca . Av landets284kommuner hade 68 endast en eldistributör och därmed i regelenhetlig taxa inom kommunen. Av de övriga kommunerna hade 157 enskillnad i årskostnad för det studerade eluppvärmda småhuset påhögst . I 53 kommuner låg kostnadsskillnaden mellan1000 och , medan den i resterande 6 kommuneröversteg2000 kr.Av undersökningen framgår att skillnaderna i elpris berorbl.a. på att kostnaden är lägre för tätortsdistribution än förglesbygdsdistribution. Ett samband mellan den genomsnittligaledningslängden per abonnent och elpriset konstateras. Denoterade prisskillnaderna beror dock enligt istörre utsträckning på andra faktorer, såsom kostnaden förråkraft, andelen egen vattenkraft, olika bedömningar av hursjälvkostnaden beräknas (för kommunala elverk) samtdistributionsföretagens effektivitet.Kommunal utjämning av elkostnaderI den i föregående avsnitt nämnda rapporten från statensenergiverk beskrivs bl.a. hur man inom kommun hargenomfört en utjämning av de olika distributörernas eltaxor.Eldistributionen inom kommunen ombesörjs av fyra distributörer.Årskostnaden för en typkund i resp. lägenhet, småhus utanelvärme och småhus med elvärme varierade mellandistributörerna med resp. , . För attalla i kommunen skall få samma eltaxor har avtal slutits mellaneldistributörerna och kommun. Eldistributörerna harförbundit sig att tillämpa Energiverk AB:s taxor -- somtidigare i normalfallet var de lägsta -- varvid kommun harförbundit sig att stå för merkostnaden. Kostnaden för kommunenuppgår till 8--9 milj.kr. Energiverk har vidareförvärvat viss del av distributionen hos en av de övrigaeldistributörerna.I har man delvis genomfört en motsvarandeutjämning av eltaxorna med kommunala medel. svararför eldistributionen i kommunen. Härav har två företag endastett mindre antal abonnenter. För de nämnda typkunderna varår 1989 skillnaden i årskostnad inom kommunen resp. , 640kr. Mellan och ettelkraftsbolag, , har avtal träffats om attbolaget skall tillämpa samma taxor som Energiverktillämpar. skall kommunen utbetala en ersättning tillbolaget som för uppgår till ca 6milj.kr.Jönköpings kommun har även träffat en liknandeprincipöverenskommelse med den tredje stora eldistributören ikommunen, . Kommunens kostnad har i detta fallberäknats till ca 5milj.kr. Kammarrätten haremellertid i en dom förklarat att kommunensbeslut vilar på orättvis grund och att det därför skallupphävas. Enligt kammarrätten skulle Kraft ABsabonnenter gynnas obehörigen genom den tilltänkta subventionenfrån . Kammarrättens beslut har överklagatstill regeringsrätten. Vidare har kommunens beslut om bidrag tillDomneåns överklagats till kammarrätten. Effekter av kraftledningar, m.m.Frågan om eventuella hälsorisker i samband med elektriska ochmagnetiska fält vid kraftledningar har tagits upp i motionerna1989/90:N424 (s) och 1989/90:N425 (c). Forskningsinsatserna påområdet skall intensifieras, krävs det i bägge motionerna. I denförstnämnda begärs också att det vid kraftledningar skallinföras en säkerhetszon, där ny bebyggelse inte får ske. I denandra motionen framställs vidare två yrkanden om åtgärder medsyfte att exponeringen från magnetfält skall minskas; enligt detena skall reglerna för placering av transformatorstationer sesöver och enligt det andra skall dubbel friledning ispänningsområdet upp till 20kV förbjudas.Riksdagen behandlade två motioner (s; c) avväsentligen samma innebörd som de nu aktuella. På förslag avutskottet (1989/90:NU4 s.7) avslogs motionerna. Alla yrkandenutom det sistnämnda följdes upp i reservationer (c, vpk, mp).Som har redovisats i ett inledande avsnitt (s.3) följerstatens energiverk på regeringens uppdrag forskningsverksamhetenrörande biologiska effekter från elektriska och magnetiska fältvid kraftledningar. Till har knutits ensamrådsgrupp för elektriska och magnetiska fält. Energiverkethar publicerat flera rapporter med redovisningar av utvecklingenpå området. I den senaste, avgiven , konstaterarenergiverket att några negativa hälsoeffekter vid exponeringfrån elektriska och magnetiska fält inte har kunnat beläggas.Det framhålls emellertid att det föreligger indikation på att demagnetiska fälten kan ha betydelse för uppkomsten av cancer.Ytterligare forskning krävs för att en säkrare bedömning ifrågan skall kunna göras. Bland de aktuella svenskaforskningsprojekten ingår två epidemiologiska projekt, det ena ibostadsmiljö och det andra i arbetsmiljö. Resultaten från dessaprojekt väntas föreligga i början av år 1992.Det är av stor vikt, menar utskottet, att det så snart sommöjligt skapas underlag för en säkrare bedömning av deeventuella hälsoriskerna i samband med elektriska och magnetiskafält. Många människor känner stor oro i frågan. Som harnämnts väntas resultat från forskningsinsatser på områdetföreligga om . I avvaktan på dessa resultat ärenligt utskottets mening någon åtgärd av rörande denberörda forskningen inte erforderlig. De båda motionernaavstyrks i aktuella delar.Statens energiverks föreskrifter om utförande och skötsel avelektriska starkströmsanläggningar (STEV-FS 1988:1 medändringar) innehåller bestämmelser (99§) om minstahorisontella avstånd från elledningen till närmaste byggnad.Avståndet varierar beroende på vilken spänning som tillämpas ochpå om området i fråga är detaljplanerat eller inte. Förledningar över krävs i detaljplanerat område ett avståndav . Dessa bestämmelser är betingade av risken förbrand. För transformatorer uppställs (80b§) på liknande sättavståndskrav som är föranledda av brandrisken. Om diskussionerrörande hälsorisker intill kraftledningar uppstår i samband medkoncessionsprövningar föreslår att man där så ärmöjligt lägger byggnader från kraftledningarna.Man säger sig emellertid inte ha något vetenskapligt stöd föratt kunna kräva ett sådant avstånd. Enligt uppgift har man ivissa kommuner beslutat att inte utnyttja aktuell mark inärheten av kraftledningar i avvaktan på de tidigare nämndaförestående forskningsresultaten på området.Utskottet finner inte skäl för att påkalla någraändringar i avståndskraven med hänsyn till de nu diskuteraderiskerna. har möjlighet att dels påverkautformningen av de kraftledningsprojekt som kan vara aktuella,dels ändra säkerhetsbestämmelserna, om verket finner sakliggrund för detta. Med det sagda avstyrks de två nu aktuellayrkandena i motionerna 1989/90:N424 (s) och 1989/90:N425 (c).I sistnämnda motion återstår att behandla yrkandet om attdubbel friledning i spänningsområdet upp till skallförbjudas.En kraftledning kan utföras antingen som en friledning ellersom en kabelledning. I förstnämnda fall består ledarna avoisolerade metallinor, medan kabelledningen innehållermetalledare som är isolerade med oljeimpregnerat papper ellerplast. Kabelledningen kan förläggas i marken eller i vatten. hängkabeln är avsedd för montering i stolpar. Ispänningsområdet upp till ersätter den i vissa fallfriledningar. Av tekniska skäl är det inte möjligt att kabla inledningar över om ledningen skall vara en luftledning.Hängkabeln är mer driftsäker än friledningen och kräver intelika breda ledningsgator. Att anlägga en ytterligare friledningintill en befintlig friledning och sålunda skapa en dubbelfriledning är en åtgärd som man vidtar av kostnadsskäl vid kravpå förstärkning av ledningsnätet.Enligt motionärerna bör en sådan förstärkning av ledningarunder komma till stånd t.ex. genom att den befintligafriledningen kompletteras med hängkabel. En sådan utbyggnadskulle, sägs det i motionen, ge säkrare elleverans och mindreexponering från magnetfält.Anläggande av dubbel friledning utnyttjas enligt uppgiftfrämst i fråga om ledningar över . Motionärernas förslag omatt dubbel friledning i spänningsområdet därunder skallförbjudas kan utskottet inte ansluta sig till. Att utnyttjadubbel friledning kan -- särskilt för ett mindreeldistributionsföretag -- visa sig vara den ekonomiskt endarimliga metoden att genomföra en angelägen förstärkning avledningsnätet. Det aktuella motionsyrkandet avstyrks alltså.Motion 1989/90:N465 (c) tar upp de överkänslighetsreaktionersom tros härröra från elektriska apparater och elinstallationer.I har forskning kring "elallergier" bedrivits endast ibegränsad omfattning. I flera andra länder pågår däremotomfattande verksamhet på området, säger motionären. Hon föreslåratt det skall spridas ökad information om hur elinstallationerkan göras så att de nu aktuella verkningarna begränsas.I den tidigare nämnda rapporten om kraftledningars elektriskaoch magnetiska fält, som statens energiverk har publicerat iseptember 1990, finns ett särskilt avsnitt om överkänslighet motelektricitet. Det konstateras att sådan överkänslighet harnoterats i samband med arbete vid bildskärmar men också vidnärhet till elledningar, elektriska maskiner och elektriskaapparater. I rapporten erinras om att det vidarbetsmiljöinstitutet pågår ett forskningsprojekt kring s.k.elöverkänslighet. Projektet beräknas kunna avslutas under år1990. I ett annat projekt, som bedriver isamarbete med (dermatologiska institutionen),studeras bland kontorsanställda i effekter avde elektriska och magnetiska fälten kring bildskärmar. Vidareredovisas i rapporten att institutioner vid Lunds universitetoch planerar att tillsammansgenomföra en undersökning av vilka elmiljöfaktorer som de nuberörda personerna reagerar på.Svenska forskningsprojekt på området pågår eller planerassålunda. Utskottet förutsätter att berörda myndigheter ochinstitutioner även följer utländsk forskning på området och attde lämnar information om värdefulla resultat från dennaforskning. Någon framställning av i saken finnerutskottet inte anledning att förorda. Motion 1989/90:N465 (c)avstyrks således.Lokala eltaxorLika eltaxor för alla kommuninvånare är rubriken på motion1989/90:N442 (fp). Med utgångspunkt i förhållandena i Göteborgsoch kommuner begärs en översyn av kommunallagen(1977:179) och den s.k. ellagen (1902:71 s.1) med syfte attskillnader i eltaxor inom en och samma kommun skall kunnaundanröjas. Motionärerna beklagar att de regler ikommunallagstiftningen som skall garantera lika villkor för enkommuns invånare inte uppfylls när elförsörjningen inom kommunenombesörjs av flera distributörer.Som framgår av det föregående (s.4) redovisade statensenergiverk en kartläggning av de lokala elpriserna. Avrapporten framgår att 216 av landets 284 kommuner hade fler änen eldistributör. I 157 av dessa kommuner var skillnaden iårskostnad högst . för en typkund i ett eluppvärmtsmåhus. I 6 kommuner översteg skillnaden kr.Den kommunalrättsliga likställighetsprincip som motionärernaåsyftar kommer inte till direkt uttryck i kommunallagen men harfastlagts i rättspraxis. Denna har i synnerhet utvecklats vidprövning av kommunalbesvär i vilka hävdats att ett beslut "vilarpå orättvis grund" (7kap. 1§ kommunallagen). Principeninnebär att kommunmedlemmarna i möjligaste mån skall behandlaslika så att inte en viss grupp obehörigen gynnas ellermissgynnas i förhållande till andra kommunmedlemmar. Den harfått särskild praktisk betydelse vid fastställandet avavgiftstaxor inom kommunerna. Avgifterna skall beräknas medutgångspunkt i självkostnaden för den aktuella verksamheten. Detär sålunda inte möjligt för ett kommunägt elverk att "beskatta"sina elkunder i syfte att utjämna eltaxorna inom kommunen näräven andra eldistributörer handhar elförsörjningen.Riksdagen behandlade ett motionsyrkande (fp) avsamma innebörd som det här aktuella. På enhälligt förslag avutskottet (1989/90:NU4 s.9) avslogs yrkandet. Utskottet fanndet från företagsekonomisk synpunkt inte onaturligt att tvåeller flera företag som har eldistribution i skilda delar av enkommun tillämpar olika taxor. gav utskottet exempel påkommuner som hade beslutat att med skattemedel genomföra enutjämning av elpriserna när skilda eltaxor förelåg.En av dessa kommuner är . Som tidigare(s.5) har redovisats har dock kammarrätten i december 1989upphävt kommunens beslut om bidrag till en av de aktuellaeldistributörerna. Enligt kammarrätten skulle de berördaelabonnenterna gynnas obehörigen av en sådan subvention.Kammarrättens beslut har överklagats till regeringsrätten.Enligt utskottets mening bör i avvaktan påregeringsrättens ställningstagande i frågan inte ta någotinitiativ i saken. Den här berörda delen av motion 1989/90:N442(fp) avstyrks.I denna motion krävs också en ändring i ellagen i syfte attunderlätta bildandet av koncessionsområden vilka följerkommunens gränser. Även detta förslag har sin grund imotionärernas önskan att samma eltaxa skall gälla för allainvånare i en kommun. Om det i en kommun finns fleraeldistributörer bör, anser motionärerna, kommunen ha möjlighetatt påkalla en förändring av gränserna för områdeskoncessionernaså att kommunen kommer att utgöra ett koncessionsområde.Därefter kan kommunen avgöra om eldistributionen skall utföras idess egen regi eller genom en entreprenör.Bestämmelser om koncession för eldistribution finns i ellagen.Koncession för ett ledningsnät inom ett visst område -- s.k.områdeskoncession -- får (2§) meddelas endast om området utgören lämplig enhet med hänsyn till eldistributionensändamålsenliga anordnande. Det framgår vidare att man vidkoncessionsprövningen särskilt skall beakta möjligheten atttillgodose lokala intressen. Områdeskoncessioner meddelas avstatens energiverk. Vid koncessionsprövningen inhämtarenergiverket enligt uppgift genomgående synpunkter från berördakommuner.Enligt gällande riktlinjer för strukturomvandlingen påeldistributionsområdet (prop. 1975/76:100 bil. 15, NU1975/76:45) skall distributionsföretag, när så bedöms lämpligt,föras samman eller gå upp i företag som medger en rationellverksamhet. Rationaliseringen skall fortgå på i huvudsakfrivillig väg. Det har angetts som önskvärt att man så långt sommöjligt söker uppnå enhetliga distributionsområden genom ensamordning av tätorts- och glesbygdsdistribution. har i uppgift att följa utvecklingen och prövabehovet av åtgärder.Enligt utskottets mening bör inte heller det nu aktuellayrkandet i motion 1989/90:N442 (fp) ge anledning till någonåtgärd av . Koncessionsområdet bör ävenfortsättningsvis bestämmas utifrån vad som är ändamålsenligt medhänsyn till eldistributionen och inte utifrån vad kommunensgränser stipulerar för område. Vidare gäller som har nämnts attkommunen alltid ges möjlighet att lämna synpunkter vidkoncessionsprövningen. Motionen avstyrks alltså i berörd del. beträffande forskning om hälsorisker vid kraftledningaratt avslår motion 1989/90:N424 yrkande 1 och motion1989/90:N425 yrkande 1,res. 1 (mp)2. beträffande säkerhetsavstånd vid kraftledningar m.m.att avslår motion 1989/90:N424 yrkande 2 och motion1989/90:N425 yrkande 3,res. 2 (mp)3. beträffande dubbel friledningatt avslår motion 1989/90:N425 yrkande 2,4. beträffande störningsfria elinstallationeratt avslår motion 1989/90:N465,5. beträffande lokala eltaxoratt avslår motion 1989/90:N442 yrkande 1,6. beträffande koncessionsområdenatt avslår motion 1989/90:N442 yrkande 2.Stockholm den 20 september 1990På näringsutskottets vägnarLennart PetterssonNärvarande: (), Per (),(), (), (),(), Bo Finnkvist (s) (mom.1), ReynoldhFurustrand (s), (), (), (), (), (), (), () (mom.2--6), (), KjellEricsson (c) och (). Forskning om hälsorisker vid kraftledningar (mom.1)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s.6 sombörjar med "Det är" och slutar med "aktuella delar" bort haföljande lydelse:Enligt utskottets mening är det ytterst otillfredsställandemed den osäkerhet som råder beträffande kraftledningarsverkningar på omgivningen. Många som bor eller uppehåller sig inärheten av sådana ledningar är oroliga. Som har nämntsfinns det indikationer på att de magnetiska fälten kan habetydelse för uppkomsten av cancer. En utökad forskning,särskilt beträffande effekterna av exponering från de magnetiskafälten, är därför angelägen. Regeringen bör med det snarastebeakta behovet av ytterligare forskningsinsatser på området.Riksdagen bör i ett uttalande uppmana regeringen härtill ochsålunda bifalla motionerna 1989/90:N424 (s) och 1989/90:N425 (c)i ifrågavarande delar.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse:1. beträffande forskning om hälsorisker vid kraftledningaratt med bifall till motion 1989/90:N424 yrkande 1och motion 1989/90:N425 yrkande 1 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört.2.