bet · GE01UU4 · 1990-10-18 00:00:00 — Det är ettintresse för såväl offensivt som defensivt uppträdande iluftstrid. Någon redogörelse för syftet med det svenskatillståndet anser utskottet ej behövlig.Med det anförda avstyrker utskottet motion U407 (fp) samtyrkandena 1 och 2 i motion U412 (mp).I motion U415 (s) föreslås att regeringen får i uppdrag attkomma med förslag om hur ett medlingsinstitut skall kunnaorganiseras. Utskottet gjorde i anledning av motsvarande yrkandeunder föregående år (l989/90:UU6) ett tillkännagivande i vilketförutsattes att regeringen lämnade en redogörelse för huruvidaoch i så fall på vilket sätt en svensk insats på detta områdeskulle kunna tillföra bättre möjligheter än de existerande attutnyttja medlingen som ett sätt att lösa internationellakonflikter på fredlig väg.Utskottet noterade i samma betänkande att det i FN undersenare år framförts förslag om etablerandet av särskilda organeller mekanismer för internationella tvistefrågor, men att detvid behandlingen av dessa förslag från svensk sida brukarframhållas att det inte är mekanismer för tvistelösning i sigsom saknas utan snarare viljan att använda sig av de mekanismersom redan existerar.Till de existerande mekanismerna hör bl.a. Internationelladomstolen i och den Permanenta skiljedomstolen i . senares förteckning över kvalificerade skiljedomare ingårett antal svenskar.Utskottet har tidigare uttalat sympati för enpraktiskt inriktad fredsverksamhet i mindre institutionaliseradeformer, möjligen i form av ett nätverk av personer vilkastjänster skulle kunna användas i ett tidigt stadium avinternationella konflikter. Ett exempel på framgångsrik medlingär de insatser en svensk fredsforskare gjort i Papua New Guineaunder det gångna året.Utskottet vill i detta sammanhang särskilt peka på denförstärkning av medlingens roll vid fredligt biläggande avtvister som håller på att diskuteras inom ramen förESK-arbetet. har gemensamt med andra NN-stater tagit ettinitiativ att inom ESK utarbeta en metod för fredligt biläggandeav tvister, baserad på principen om obligatorisktredjepartsinblandning i situationer då en tvist ej kan reglerasmed andra fredliga medel. Medlingsuppgifter kan av pågåendediskussioner att döma komma att bli del av den verksamhet somdet framtida Centret för förebyggande av konflikter förutsesägna sig åt. Medling kommer också att uppmärksammas vid detexpertmöte mellan ESK-länderna som skall hållas i nästaår om fredlig lösning av tvister. Utskottet förutsätter attregeringens redogörelse omfattar även dessa framsteg inomESK-arbetet.Därmed anser utskottet motion U415 (s) vara besvarad.Europeiska säkerhetsfrågorDe djupgående förändringar i säkerhetspolitiska klimatoch strukturer som ägt rum har kommit attställa ESK-processen i förgrunden för ett nytt alleuropeisktsamarbete.Slutdokumentet från om säkerhetoch samarbete i innehåller tre sakområden eller s.k.korgar. Den första korgen omfattar frågor rörande säkerheten iEuropa och innehåller ett antal viktiga principer förförbindelserna mellan de deltagande staterna samt ett dokumentom förtroendeskapande åtgärder och vissa aspekter på säkerhetoch nedrustning. Korg två behandlar ekonomiskt samarbete ochkorg tre mänskliga kontakter över gränserna, informations- ochkulturfrågor. Det uttalades vid dokumentets antagande att allatre korgarna hade samma vikt och att balansen mellan dem måstevidmakthållas i den fortsatta processen. En fjärde korgbehandlar de för ESK-processens livskraft så viktigauppföljningsmötena, av vilka det möte som inleddes i hösten1986 och avslutades var det tredje. Nästauppföljningsmöte blir i 1992.Helsingforsdokumentet innehåller vissa uttalanden omförtroendeskapande åtgärder på det militära området --främstföranmälan av manövrer och utbyte av militära observatörer --men är ganska kortfattat i fråga om egentlig nedrustning.Under uppföljningsmötet i fattades i januari förra åretbeslut om att inleda två parallella förhandlingar, vilka bådaöppnades . Som ovan redovisats gäller den ena, den s.k.CFE-förhandlingen mellan de båda militäralliansernas medlemmar,konventionell nedrustning och den andra, den s.k.CSBM-förhandlingen mellan samtliga ESK-medlemmar, utbyggnad avde förtroendeskapande åtgärderna. I båda förhandlingarnabehandlas frågor som är av stor betydelse för svenskasäkerhetsintressen.Utskottet konstaterar att det principavtal som uppnåttsmellan och om ett , och som medstörsta sannolikhet kommer att formaliseras vid det föreståendetoppmötet i , innebär en framgång av historiska dimensionerför nedrustningsansträngningarna i Europa.Även om betydande vapenarsenaler, i synnerhet av de modernastesystemen, kommer att finnas kvar efter avtalets genomförande, ärstorleksordningen på de reduktioner som överenskommits sådanatt de militära förhållandena väsentligt kommer att förändras.Det gäller speciellt möjligheterna att börja ett överraskandeanfallskrig på kontinenten. Enligt de beräkningar som kangöras, kommer reduktionerna i det avtalade området att omfattastorleksordningen 42000--45000 stridsvagnar, varav närmare40000 på sida, över 55000 pansradestridsfordon, flertalet på Warszawapaktsidan, ca 23000artillerisystem, uteslutande på Warszawapaktsidan, samt därtillväsentliga nedskärningar också vad gäller flyget. På flygsidanär nedskärningarna dock något jämnare mellan pakterna än förmarkstridskrafter.Utskottet finner det värdefullt att det kommande CFE-avtaletförutom de stora reduktionerna också kommer att få ett mycketomfattande verifikationssystem, som i sig kommer att utgöra ettförtroendebyggande inslag inför fortsatta förhandlingar.Utskottet noterar att reduktionerna till de nu överenskomnanivåerna ej blott gäller ett bortdragande av vapensystemen utanäven en fysisk eliminering av de system som ligger ovanför deöverenskomna nivåerna och som befinner sig inom området mellanAtlanten och vid tiden för avtalets undertecknande.Parallellt med att parterna har närmat sig den nuträffade överenskommelsen, har emellertid, enligt uppgifterunder hösten, en förflyttning av betydande mängder stridsvagnartill de sovjetiska områdena öster om ägt rum. Det gällersannolikt även andra berörda vapensystem. En dylik utvecklingger enligt utskottets uppfattning en mindre stabiliserandeeffekt än om de övertaliga vapensystem som befann sig inomområdet vid årets början hade fysiskt förstörts. Icke destomindre innebär avtalet så väsentligt mycket längreförvarningstider, i synnerhet för , att enstabiliserande effekt också med dessa inskränkningar uppnås.Inom ramen för CFE-förhandlingarna har preliminäröverenskommelse också träffats om hur de avtalade totalnivåernaskall fördelas på olika regioner inom reduktionsområdet. Förstridsvagnar innebär överenskommelsen t.ex. att av de 20 000 somvardera alliansen kan behålla får 7 500 finnas kvar i aktivaförband i en inre zon, som på NATO-sidan består av ochBenelux-länderna och på Warszawapaktsidan av ,och . Om därtill läggs den närmastliggande zonen (på NATO-sidan , , Italienoch , och på Warszawapaktsidan de tre västliga sovjetiskamilitärdistrikten , och ) blirtotalsiffran per allians 10 300. I nästa zon tillkommer Spanienoch resp. de sovjetiska militärdistrikten , Uraloch , och med dem stiger totalsiffran för stridsvagnar iaktiva förband per allians till 11 800.Slutligen omfattar överenskommelsen även flankerna som ensärskild zon. På flankerna -- för NATO:s del , ochTurkiet, och för del , och desovjetiska militärdistrikten , , , NorraKaukasus och Transkaukasus militärdistrikt -- får varderaalliansen ha 4 700 stridsvagnar. Därmed är totala antaletstridsvagnar i aktiva förband uppe i 16 500 per allians. Härtillkommer så 3 500 i förråd, och därmed har totalsiffran 20 000 perallians uppnåtts.Genom en särskild regel söker man i förhandlingarna bl.a. pånorskt initiativ att begränsa möjligheten att föra övervapensystem från de centrala zonerna till flankområdena.Utskottet konstaterar att det också är ett svenskt intresse atten dylik förflyttning undviks, liksom att bortdragandet av desovjetiska styrkorna från den inre zonen (dvs. )inte leder till en permanent ökning av den sovjetiska militäranärvaron i närområde. Medan det ännu är för tidigt attuttala sig om hur de varaktiga mönstren kan bli ,konstaterar utskottet att den stora minskning avvapenarsenalerna i som ett kommer att innebärai första hand gäller och inte Nordeuropa.Utskottet noterar med tillfredsställelse att denhittillsvarande ordningen med förhandlingar begränsade tillmedlemmarna i de två militärallianserna nu verkar komma attersättas med förhandlingar mellan samtliga 34 ESK-medlemmarefter uppföljningsmötet i l992. Därmed kommer etthuvudkrav som drivits av att blitillgodosett. Våra möjligheter att aktivt påverka de kommandeförhandlingarna ökar givetvis därmed.I den nu pågående parallella förhandlingen mellan samtligaESK-stater om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder harSverige sedan starten verkat aktivt, främst inom gruppen avneutrala och alliansfria stater, den s.k. NN-gruppen. Ettviktigt intresse som drivits från svensk sida gäller åtgärderbeträffande amfibiestyrkor och luftlandsättningsstyrkor.Utskottet konstaterar att aktivt deltar i denförberedande kommittén inför toppmötet i ochinnehar ordförandeskapet i en av de fyra arbetsgrupper somtillsatts. De förslag om stärkande av ESK:s institutioner som nuär aktuella har svenskt stöd. Det gäller dels regelbundna mötenpå stats- och regeringschefsnivå och på utrikesministernivåvartannat år och däremellan täta möten med enämbetsmannakommitté för att förbereda olika frågor, dels vissapermanenta organ som ett sekretariat, ett centrum förförebyggande av konflikter och eventuellt även ett organ förvalövervakning.Utskottet vill uttala sitt stöd för regeringens strävan attgöra en aktiv insats i stärkandet av ESK-samarbetet. ESK ärenligt utskottets mening den självklara grunden för arbetet påatt bygga upp en ny alleuropeisk säkerhets- ochsamarbetsordning, och har ett starkt intresse av att detarbetet blir framgångsrikt.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 9 i motionU405(m), yrkande 2 i motion U418 (fp) och yrkande 1 i motionU424 (c) som besvarade.I yrkande 1 i motion U405 (m) behandlas agerande iESK inom ramen för den neutrala och alliansfria gruppen.Enligt motionärerna bör regeringen beakta att den traditionellakopplingen till NN-gruppen inte längre med självklarhet är enstyrka, och att prioriteringar kan bli nödvändiga mellan svenskaintressen och intresset av en gemensamt framförhandladståndpunkt i en så disparat grupp som den nuvarande NN-gruppen.De neutrala och alliansfria staterna utgör förvisso ingenhomogen grupp. Samarbetet inom gruppen har ofta präglats avintensiva diskussioner och ibland tydliga motsättningar. I någrafrågor av central betydelse för har vi också sett ossnödsakade att lägga fram egna nationella förslag, eftersomenighet i gruppen inte kunnat skapas. Det har t.ex. gällt kravetpå en nära anknytning mellan de två parallellaWienförhandlingarna. Utskottet konstaterar dock attNN-samarbetet varit den form för agerande som sammantaget bästgagnat svenska nationella intressen inom ESK:s ram.Den dramatiska utvecklingen i under det senaste årethar naturligtvis påverkat den miljö i vilken NN-gruppentraditionellt har verkat. Flera av de central- och östeuropeiskaländerna har visat intresse för att samarbeta med NN-gruppen iolika sakfrågor. Härtill kommer att andra informellakonstellationer bland ESK-länderna kan komma att göra siggällande. Ett exempel härpå är den s.k. Pentagonala gruppenmellan , , , ochJugoslavien. och i takt med att de icke-militärasamarbetsfrågornas betydelse ökar inom ESK-arbetet kan dennatendens till framväxt av andra konstellationer än detraditionella komma att förstärkas.Utvecklingen bidrar därför enligt utskottets mening till attgöra miljön för framtida ESK-förhandlingar mer flytande.NN-gruppens roll kan mot den bakgrunden knappast vara densamma ikommande nedrustningsförhandlingar efter l992 som den varithittills. Utskottet vill dock peka på att NN-gruppenfortfarande spelar en viktig och konstruktiv roll i ESK-arbetet.Ett exempel utgör det förhållandet att koordinatörskapet församtliga fyra arbetsgrupper som arbetar inom den förberedandekommittén till toppmötet i anförtrotts neutralaländer. NN-kretsen kommer även enligt utskottetsbedömning att vara en naturlig grund för agerande, ävenom kretsen utvidgas och kompletteras med andra samarbetsformeroch konstellationer.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 1 i motion U405(m) och yrkande 6 i motion U425 (v) som besvarade.De internationella nedrustningsförhandlingarnaI yrkande 3 i motion U418 (fp) hänvisas till 1989 årsbilaterala överenskommelse mellan omkontroll av kärnvapenproven och konstateras att dennaöverenskommelse är ett viktigt steg mot ett totaltprovstopp. säger motionärerna att överenskommelsen isig inte siktade till att uppnå ett provstoppsavtal och att detdärför är viktigt att fortsätter sina ansträngningar attmedverka till att ett sådant avtal blir verklighet.I yrkande 3 i motion U424 (c) föreslås med hänvisning tillexistensen av ett verifikationssystem, internationelladatacentraler (IDC), att skall fortsätta sitt arbete iriktning mot ett kärnvapenprovstopp. I yrkande 3 i motion U420(mp) föreslås att regeringen i FN för fram krav på att samtligakärnvapenprov skall upphöra.Utskottet konstaterar att är ett av de mest aktivaländerna i vad avser arbetet med att uppnå ett fullständigtprovstoppsavtal. Dessa ansträngningar har pågått sedan början av1960-talet och har koncentrerats till förhandlingarna vidnedrustningskonferensen i (CD). lade 1983 framett komplett förslag till ett avtal och har Sverigelett arbetet på ett globalt verifikationssystem, där enväsentlig beståndsdel är det nämnda IDC-systemet medcentraldatorer för seismiska data i , ,och Canberra.I syfte att kontrollera efterlevnaden av det partiellaprovstoppsavtalet (PTBT) har försvaretsforskningsanstalt (FOA) dessutom etablerat ett nationelltnätverk av åtta mätstationer från till . Dettasystem för mätning av luftburen radioaktivitet har högkänslighet och stationerna kan mäta även mycket små mängder avradioaktivitet.Provsprängningarna och deras skadliga effekter har för nordiskdel fått ökad aktualitet genom att Högsta sovjeti antog ett dekret där ministerrådet bl.a.uppmanades att lägga fram förslag om en eventuell koncentreringav fortsatta sovjetiska provsprängningar till har, på grund av den oro för effekterna på denkänsliga arktiska miljön och på absoluta närområde somdessa tankegångar har förorsakat, vid upprepade tillfällen tagitupp frågan med representanter för den sovjetiska regeringen. Idessa kontakter har redogörelser för kända inställningtill kärnvapenprov lämnats, som vår och våra nordiskagrannars oro inför en utökning av provverksamheten på NovajaZemlja har framförts med emfas. Även gemensamma nordiskauppvaktningar har gjorts . Utskottet delarden framförda oron och anser det angeläget att regeringen ävenfortsättningsvis verkar för att den arktiska miljön skyddas frånprovsprängningsverksamhet.I juli 1990 tillsattes i CD, efter ett uppehåll av ,återigen en särskild kommitté för behandling avprovstoppsfrågan. Kommitténs mandat medger dock ännu ingaverkliga förhandlingar. Positionerna mellan kärnvapenstaternaoch övriga stater präglas fortfarande av traditionellamotsättningar och olika uppfattningar om när och hur ettfullständigt provstoppsavtal skall uppnås. ochUSA har exempelvis deklarerat att provstoppsavtalet för dem ären mycket långsiktig målsättning, medan anser attverkliga förhandlingar om ett fullständigt provstoppsavtal börkomma i gång . Trots de traditionellamotsättningarna anser utskottet att det nu bör finnasmöjligheter att utföra ett substantiellt arbete i denna fråga iCD, till gagn för framtida förhandlingar.På grund av den långvariga låsningen i CD beträffandeprovstoppsfrågan begärde mer än en tredjedel av destater som är anslutna till det partiella provstoppsavtalet, atten ändringskonferens skulle sammankallas i syfte att vidgaavtalet till ett fullständigt provstoppsavtal. Denna konferenskommer att hållas i den 7--18 januari 1991.Sverige ser PTBT som ett väsentligt och väl fungerande avtal.Det ligger självklart i alla parters intresse att denna grund påett ansvarsfullt sätt utnyttjas i arbetet för att uppnå ettfullständigt provstoppsavtal.Utskottet anser att bör delta konstruktivt iändringskonferensen. Emellertid måste konstateras att de treursprungliga fördragsparterna, , Sovjetunionenoch , i realiteten har vetorätt mot förändringarav PTBT och att ändringskonferensens möjligheter att åstadkommaett CTBT i realiteten blir beroende av vad dessa tre stater kanacceptera. Eftersom två av de viktigaste kärnvapenmakterna,och , står utanför det partiella avtalet, ochdetta avtal dessutom saknar verifikationsmöjligheter, är detutskottets uppfattning att CD är rätt forum att driva frågan omett fullständigt provstoppsavtal i.Med det anförda anser utskottet yrkande 3 i motion U418 (fp),yrkande 3 i motion U424 (c) och yrkande 3 i motion U420 (mp)besvarade.Icke-spridningsfördraget (NPT) utgör stommen iicke-spridningsregimen mot kärnvapen. I CD ägnas storuppmärksamhet åt detta fördrag och dess granskningskonferenser,varav den senaste, den fjärde i ordningen, ägde rum i den20 augusti till detta år.NPT syftar dels till förhandlingar om nedrustning mellankärnvapenmakterna, dels till att förhindra att kärnvapen spridstill nya länder. Ett flertal länder, de s.k. tröskelstaterna,besitter troligtvis teknik för tillverkning av kärnvapen. Dessaländer, i första hand , , , ,och , har valt att stå utanför NPT.Detta fördrag bidrar emellertid till den internationellaavspänningen och under de som NPT har funnits har ingetNPT-anslutet land skaffat kärnvapen. Anslutningen har ökatvarje år och uppgår i och med och Moçambiquestillträde detta år till 143 stater.I yrkande 4 i motion U405 (m) föreslås att regeringeninternationellt och i FN verkar för att icke-spridningsavtalet isina olika delar hävdas samt att uppslutningen kring avtaletstärks. I yrkande 4 i motion U418 (fp) föreslås likaledes attSverige bör fortsätta sina ansträngningar för att uppnå enfullständig anslutning till NPT.Sverige verkar sedan anslutningen aktivt och utan avbrottinom fördragets alla områden. Arbetet bedrivs i flera fora, menär särskilt intensivt i FN i och vid CD i . InomIAEA verkar för flera initiativ inom NPT:s ram,exempelvis på kontrollområdet.Inför den fjärde granskningskonferensen i gjordesett omfattande förberedelsearbete. Tillsammans med övriganordiska länder gjorde uppvaktningar i de länder somalltjämt står utanför NPT, i syfte att få dessa att ansluta sig.I ett gemensamt nordiskt NPT-memorandum, som fick status av ettofficiellt FN-dokument, framfördes den nordiska synen på deflesta kunde emellertid inte uppnå enighet omett gemensamt slutdokument. Framsteg gjordes under svensktordförandeskap i förhandlingarna om ett slutdokument, men pågrund av vissa låsningar mellan några av de s.k. alliansfriastaterna och viktiga kärnvapenstater kom förhandlingarna attförsvåras. Avsaknaden av ett slutdokument från konferenseninnebär att förberedelserna för NPT:s förlängning harkomplicerats. Utskottet anser att även fortsättningsvisoch med största kraft bör verka för att fördragets auktoritetbåde bibehålls och förstärks. Det är viktigt att längsta möjligaförlängning uppnås efter 1995.Utskottet anser därmed yrkande 4 i motion U405 och yrkande 4 imotion U418 besvarade.I motionerna U414 (mp), yrkande 7, och U420 (mp), yrkande 1,föreslås att med kraft bör protestera mot Frankrikeskärnvapenprov i Stilla havet.Utskottet konstaterar att den vikt fäster vid ettfullständigt provstopp alls inte är obekant för den franskaregeringen. tar kontinuerligt avstånd från de fortsattakärnvapenproven världen över. Det sker såväl bilateralt sommultilateralt. Den svenska synen, som innebär krav på att ävenden franska kärnvapenstaten skall upphöra med sinprovverksamhet, har framförts direkt till såväl den franskepresidenten som landets premiärminister. Utskottet anser attdessa markeringar även fortsättningsvis bör göras bilateralt vidvarje givet tillfälle, men är av den uppfattningen attsvenska initiativ huvudsakligen bör inriktas på att finnaglobala lösningar.Därmed får utskottet anse yrkande 7 i motion U414 (mp) ochyrkande 1 i motion U420 (mp) besvarade.I yrkande 5 i motion U405 (m) föreslås att det bilateralaavtalet mellan och beträffandemedeldistansmissiler öppnas för undertecknande avalla nationer. Detta skulle enligt motionen hindra den snabbaspridning av tillverkningskapacitet för medeldistansmissiler somför närvarande pågår.Utskottet noterar attt deltar i den s.k.sjustatsöverenskommelsens (MTCR, Missile Technology ControlRegime) strävanden mot icke-spridning av missiler, inkl.medeldistansmissiler. Detta avser missiler som kan bära såvälkärnvapen som kemiska och biologiska vapen. Regeringenförbereder nationell lagstiftning om exportkontroll av vissaprodukter som kan användas i massförstörelsesyfte. Ettuppmärksammande av frågan om spridningen av vapenbärare ochrelevant teknik ingår i allmänna nedrustningspolitik.Som ett led i denna politik diskuterades frågan, bl.a. påsvenskt initiativ, vid den fjärde granskningskonferensen av NPT.Även om missilteknologin i sig inte är förknippad med deprocesser som är nödvändiga för tillverkning av bl.a. kärnvapenär det väsentligt att problemen fortsätter att uppmärksammas.Den senaste utvecklingen i visar med all önskvärdtydlighet att kärnvapenstater kan konfronteras med stater sominnehar kemiska vapen och att missilteknologin i dessa farligasituationer spelar en väsentlig roll. Det bilaterala INF-avtaletmellan och om nedmontering avmedeldistansmissiler är i sin utformning dock så speciellt ochtill sin karaktär så begränsat till dessa två statersförhållanden att det svårligen lämpar sig förmultilateralisering på det sätt motionären avsett.Med det anförda anser utskottet yrkande 5 i motion U405besvarat.Med hänvisning till provsprängningar föreslås iyrkande 2 i motion U420 (mp) att hos regeringen begäratt den i FN skall verka för en vetenskaplig belysning aveffekterna på hälsa och miljö av kärnvapenproven.Som utskottet konstaterade i föregående nedrustningsbetänkande(1989/90:UU6) har tagit initiativ till en särskildFN-studie om kärnvapnens olika aspekter. Denna har nyligenavslutats och behandlar bl.a. just kärnvapentillverkningens,provsprängningarnas och kärnvapenexplosionernas effekter påhälsa och miljö. Studien kommer att diskuteras vid höstensgeneralförsamling. Medlemsstaternas reaktioner kommer att varavägledande för en framtida bedömning om vilka konkreta förslagsom kan läggas fram och som det är politiskt möjligt att inomFN:s ram vinna stöd för.Utskottet anser därmed yrkande 2 i motion 1989/90:U420besvarat.Ett flertal motioner berör roll ochuppgifter. I motion U406 (mp) föreslås att instruktionändras i så måtto att organet enbart skall ägna sig åt attövervaka kärnsäkerhet och icke-spridning av kärnvapen. Enligtyrkande 9 i motion U414 (mp) bör ta initiativ tillomformulering av i syfte att göra dem förenligamed beslut att avveckla kärnkraften. I yrkande 5 imotion U424 (c)föreslås att regeringen i FN tar initiativ tillatt mandat begränsas till försök att hindrakärnvapenspridning och till kontroll av säkerheten ikärnkraftverken. I yrkande 1 i motion U427 (v) och motion U428(c) vänder sig motionärerna emot vad som betecknas som roll på kärnkraftsområdet och föreslår att mandatbegränsas till försök att hindra kärnvapenspridning och tillkontroll av säkerheten i kärnkraftverken. I yrkande 2 i motionU427 (v) hänvisas till utvecklingsländernas krav på hjälp med enhållbar energiförsörjning och föreslås att därför stöderFN:s arbete med nya och förnybara energikällor.