bet · GE01SoU7 · 1990-11-13 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett knappt sextiotalmotionsyrkanden, som väckts under den allmänna motionstiden 1990och som rör olika frågor om barn och ungdom. Bl.a. behandlasfrågor om sexuella övergrepp mot barn, förebyggande barn- ochungdomsvård, särskilda insatser för flykting- och invandrarbarnsamt olika brottsförebyggande åtgärder. I betänkandet behandlasockså motioner som rör vården av ungdomar vid hemmen försärskilt noggrann tillsyn (de särskilda ungdomshemmen).Med anledning av motioner (fp och c) om problem och bristernär det gäller vården av ungdomar vid de särskilda ungdomshemmenerinrar utskottet om sitt tidigare tillkännagivande i frågan.Utskottet vidhåller denna inställning och uttalar att åtgärderbehövs för att snabbt ta fram fler, och mer differentierade,platser vid särskilda ungdomshem så att även de svårt stördaungdomar som lämnas utan vård och behandling skall få denvård som de behöver. Vad utskottet anfört om dessa hem föreslåsriksdagen ge regeringen till känna.Vidare föreslår utskottet, med anledning av ett antal motioner(fp, c och mp), att ger regeringen till känna vadutskottet anfört om behovet av en utvärdering och ettåtgärdsprogram när det gäller handläggning avanmälda fall av misstänkta övergrepp på barn och kvinnor.Utskottets s-ledamöter reserverar sig och hänvisar till detarbete som pågår på området.Med anledning av två motioner (s och vpk) konstaterar ettenhälligt utskott att familjerådgivningen är viktig och attregeringen skyndsamt bör ta upp frågan hur verksamheten skalltryggas. Detta föreslås ge regeringen till känna.Övriga motionsyrkanden avstyrks. Till betänkandet har fogatsett tjugotal reservationer. 1989/90:So202 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot sexuella övergrepp på barn.1989/90:So209 av m.fl. (m) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom åtgärder för att minska ungdomsbrottsligheten.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju802.1989/90:So213 av m.fl. (c) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vikten av att män engagerar sig förungdomar,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om nya vårdformer som alternativ tillsamhällsvård av barn med problem,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om meningsfulla fritidsaktiviteter förungdom,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om statens ansvar för samordning överlandstingsgränserna av § 12-hemmen,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om alternativ till § 12-hemmen,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av utbildningen av personalför § 12-hemmen,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om stöd för barn som utsatts för sexuellaövergrepp.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju607.1989/90:So226 av m.fl. (m) vari yrkas5. att hos regeringen begär förslag till en nyLVU-lag i enlighet med vad i motionen anförts.1989/90:So234 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om insatser mot alkohol- ochnarkotikamissbruk som ett led i kampen mot ungdomsbrottslighet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om hur organisationen för omhändertagande avunga skall vara utformad,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om andra lämpliga åtgärder för att förhindraungdomsbrottslighet men som ej fordrar lagstiftning.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju810.1989/90:So239 av och () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av en tryggad ochsamordnad familjerådgivningsverksamhet.1989/90:So258 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av försöksverksamhet förbarn med sociala störningar.1989/90:So261 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om statligt huvudmannaskap för s.k. § 12-hem påsätt som anges i motionen,2. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om vidgade möjligheter till vistelse på låsbarenhet på § 12-hem på sätt som anges i motionen,3. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om särskilda § 12-hem under kriminalvårdsstyrelsenshuvudmannaskap på sätt som anges i motionen,4. att beslutar att avskaffa nuvarande möjlighetför § 12-hemmen att skriva ut intagna ungdomar på grund av attdessa omöjliggör eller allvarligt försvårar meningsfulla vård-och hjälpinsatser för sig själva eller de andra som vistas ihemmet,5. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om sociala myndigheters möjligheter att ingripa motunga som begår brott på sätt som anges i motionen.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju814.1989/90:So289 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bättre tillsyn i fosterhemsfamiljerna.1989/90:So291 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ökade insatser för att bekämpaungdomsvåldet.1989/90:So292 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till åtgärder för attstarta ett socialt stödprojekt bland invandrarungdomar ienlighet med vad som anförts i motionen.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Sf636.1989/90:So298 av m.fl. (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om statligt huvudmannaskap för § 12-hem på sätt somanges i motionen,2. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om vidgade möjligheter till vistelse på låsbarenhet på § 12-hem på sätt som anges i motionen,3. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om särskilda § 12-hem under kriminalvårdsstyrelsenshuvudmannaskap på sätt som anges i motionen,4. att beslutar att avskaffa nuvarande möjlighetför § 12-hemmen att skriva ut intagna ungdomar på grund av attdessa omöjliggör eller allvarligt försvårar meningsfulla vård-eller hjälpinsatser för sig själva eller de andra som vistas ihemmet,5. att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning om sociala myndigheters möjligheter att ingripa motunga som begår brott på sätt som anges i motionen.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Ju820.1989/90:So324 av m.fl. (vpk) vari yrkas3. att hos regeringen begär förslag till enutbyggnad av familjerådgivningsbyråverksamheten.1989/90:So327 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om barnombud,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om bidrag till mot sexuellaövergrepp på barn.1989/90:So409 av m.fl. (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om barnens situation.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Sf605.1989/90:So451 av (vpk) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom professionell hjälp och psykologisk behandling när någonomyndig engagerat sig i sekter.1989/90:So470 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av utredning avseenderesurser för professionell psykologisk behandling vid engagemangi s.k. sekter.1989/90:So482 av och () variyrkas1. att beslutar att H-byrån på gessådana resurser att den kan verka som en motor för dennaverksamhet i hela landet och ha en kontrollerandefunktion,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör initiera grupperinom varje landsting för förebyggande psykosocialt arbete,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör initiera grupperinom varje kommun för förebyggande psykosocialt arbete,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att anvisar föreskrifterom barnavårdscentralernas roll i socialt förebyggandeverksamhet,5. att beslutar att BVC typ I återinförs itätorter.1989/90:So542 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att personal inom socialtjänst, hälso- ochsjukvård och skola bör få utbildning om MBD,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om inrättande av ett träningscenter för barnmed handikapp.1989/90:So625 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om registrering och uppföljning avkroppsskador,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skyddsombud för bekämpande avbarnolycksfall,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om dokumentation av skador i fall avmisstänkt barnmisshandel,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åtgärder för att tillgodose behovet avutbildning av personal angående skador uppkomna på grund avsexuella övergrepp och misshandel av barn och kvinnor,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en samarbetsmodell för handläggning av måloch ärenden av sexuella övergrepp mot barn,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utbildning och fortbildning inomsocialtjänsten och familjehemmen,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skall omfattas avliknande krav på dokumentation som LVU,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vårdnadsöverflyttningar vid långvarigafamiljehemsplaceringar,9. att hos regeringen begär en utredning om deekonomiska villkoren vid vårdnadsöverflyttningar,10. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regler för och tillsyn av hem för vårdoch boende,11. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om differentierat vårdutbud i hem försärskild tillsyn, s.k. § 12-hem,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om barn- och ungdomspsykiatrin när detgäller ansvar och samarbetsrutiner,14. att hos regeringen begär förslag till ettsamlat åtgärdsprogram för att stärka barnkompetensen och vidgabarnperspektivet inom ansvarsområde,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om regionala specialistteam.1989/90:So629 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen beslutar att en statlig barnombudsmannatjänst inrättasoch att varje kommun bör ha en motsvarande tjänst på hel- ellerhalvtid (delvis). InledningI betänkandet har utskottet samlat ett stort antalmotionsyrkanden från den allmänna motionstiden om barn ochungdom. Flera frågor om barn och ungdom har dock utskottet redantidigare behandlat. Vissa motionsyrkanden motsvaras avyrkanden som utskottet behandlade i betänkandet1989/90:SoU15. I det betänkandet behandlades regeringensproposition /90:28, Vård i vissa fall av barn och ungdomar,om bl.a. en ny lag med särskilda bestämmelser om vård av unga.Frågor om inriktningen av socialpolitiken i stort, liksomsamtliga anslagsyrkanden från den allmänna motionstiden avseendeinnevarande budgetår, har behandlats av utskottet i betänkandet1989/90:SoU17. I det sammanhanget tog utskottet bl.a. ställningtill en rad motioner om inrättande av en statligbarnombudsmannatjänst. Betänkandet behandlades av ibörjan av april.I betänkandet 1989/90:SoU28 behandlade utskottet,med anledning av proposition 1989/90:107, Godkännande avFN-konventionen om barnets rättigheter, flera övergripandefrågor om barnens ställning i samhället. Motioner om barnbidragbehandlades av utskottet i samband med en proposition om höjningav de allmänna barnbidragen (1989/90:SoU27). Ett stort antalmotioner, som också väckts under den allmänna motionstiden i åroch som berör barnet och familjen, framför alltbarnomsorgsfrågor, har behandlats i ett familjepolitisktbetänkande (1990/91:SoU2). Vissa enstaka motionsyrkanden, somrör barnet och sjukvården, behandlades i utskottets betänkandeom hälso- och sjukvårdsfrågor (1990/91:SoU4).Sedan 1988 har haft regeringens uppdrag attutvärdera insatser för utsatta barn ochungdomar. har slutredovisat sitt uppdraggenom ett antal rapporter, som berör barns och ungdomarslevnadsförhållanden. Utredningens arbetsnamn har varitREBUS-projektet. Huvuddelen av uppdraget har redovisats irapporten i välfärdsland (1990:3). De frågorsom rör barn och ungdomar, som omhändertagits av samhället, harpresenterats i rapporten utom hemmet (1990:4).Ytterligare en del av uppdraget har tidigare redovisats genomrapporten , Samarbetssamtal (SoS-rapport1989:10).Socialstyrelsen har för avsikt att använda dessa rapporter sombas för olika utbildningsinsatser inom . Vissadelar av materialet bereds i socialdepartementet.BarnolycksfallMotionenI motion 1989/90:So625 av m.fl. (fp)hemställs om tillkännagivanden om registrering och uppföljningav kroppsskador (yrkande 1) och om skyddsombud förbekämpande av barnolycksfall (yrkande 2). Motionärerna anföratt en förutsättning för att bl.a. olyckor skall kunnaförebyggas är att det finns ett enhetligt system förregistrering, rapportering och uppföljning av olyckor. Det ärviktigt, menar motionärerna, att statistiken utformas så att denfångar upp även de för barn speciella riskerna. Vidare måsterutiner för uppföljning av skador utarbetas, så att förebyggandeåtgärder vidtas. Enligt motionärerna finns det en öppenhetoch beredskap för åtgärder mot olycksfall, som gör att man medrelativt enkla medel bör kunna bygga upp en effektivskyddsorganisation. Organisationen för elevskyddsombud börbyggas ut så att den blir heltäckande. För mindre barn börföräldrar kunna utbildas till barnskyddsombud, menarmotionärerna.Tidigare behandling m.m.År 1986 uppdrog regeringen åt att, eftersamråd med berörda myndigheter och organisationer, ta initiativtill en central registrering av sådana skadefall hosbefolkningen som behandlas inom den offentliga hälso- ochsjukvården, företagshälsovården eller skolhälsovården och pågrundval härav sammanställa uppgifter som belyserskademönstret och skadornas orsaker. Vidare skullesocialstyrelsen utreda hur miljö- och hälsoskyddsnämnden skullekunna bidra till att förebygga denna typ av skador.En världskonferens om olycksfallsepidemiologi ochskadeprevention, i vilken var medarrangör, ägderum i . I flera sidokonferenser behandladesfrågor om barnolycksfall.Frågan om rapportering och registrering av skador på grund avolycksfall behandlades utförligt i utskottets betänkande SoU1986/87:2 om barnsäkerhet med anledning av en motion om sådanrapportering och registrering. För en fullständig bakgrundhänvisas till detta betänkande. Utskottet ansåg i likhet medmotionärerna att det var angeläget att ett väl utbyggt ochenhetligt system för registrering av barnolycksfall komtill stånd, eftersom detta är ett väsentligt led i utvecklingenav det skadeförebyggande arbetet. Utskottet uttalade attmotionen fick anses vara tillgodosedd genom att regeringen gettsocialstyrelsen det tidigare nämnda uppdraget, och motionenpåkallade därför inte någon åtgärd av riksdagen.Våren 1989 behandlade utskottet, i betänkandet1988/89:SoU13 (s. 5 f.), ett motionsyrkande (fp), sommotsvarar det nu aktuella yrkande 1. Utskottet hade erfarit attolycksfallsskadeenheten vid då varit verksam idrygt och påbörjat verksamheten medolycksfallsregistrering. Det angavs att landstingen har ansvaretför registrering, analys och utvärdering av datamaterialet samtinitierandet av lokala tvärsektoriella åtgärdsprogram baserat pådet lokala olycksfallsmönstret. är ansvarigför utveckling av registreringssystemet, utveckling av metodersamt utvärdering av åtgärdernas effekter. En annan uppgift förstyrelsen är att följa utvecklingen av olycksfallsskador,analysera orsakerna till dessa och sprida information omolycksfallsskador i landet. I detta syfte har man utarbetat ettklassifikationssystem. Utskottet vidhöll sin tidigareuppfattning att det var angeläget att ett väl utbyggt ochenhetligt system för registrering av barnolycksfall komtill stånd, och det var därför, enligt utskottets mening,tillfredsställande att tagit initiativ till encentral registrering av olycksfall. Utskottet ansåg motionen iden aktuella delen tillgodosedd och avstyrkte motionen (res.fp). följde utskottet.Enligt är huvudsyftet med detklassifikationssystem som har utarbetats att dess användningskall ge underlag för olycksfallsskadeutredningar och förslagtill inriktning av förebyggande insatser, främja forskning ochundervisning som syftar till att ytterligare förebyggaolycksfallsskador samt möjliggöra jämförelser avolycksfallsskadedata på såväl lokal, regional som nationellnivå. Som ett komplement till klassificeringen avolycksfallsskador har en . Utskottet har erfarit att den registrering som förnärvarande äger rum i de olika landstingen omfattar avbefolkningen. Tendensen har dock varit att landstingensverksamhet med olycksfallsregistrering har minskat något underden på grund av resursbrist. Registrering avbarnolycksfall har prioriterats. Arbetet vid socialstyrelsensolycksfallsskadeenhet med planeringen av ett centralt registeröver olycksfall pågår alltjämt. En viktig förutsättning för ettsådant register är dock landstingens medverkan vid enregistrering på lokal nivå.Även yrkanden som motsvarar det nu aktuella yrkande 2 hartidigare behandlats av utskottet. I betänkandet SoU1986/87:2 hänvisade utskottet till att det i propositionen omutvecklingslinjer för hälso- och sjukvården (prop. 1984/85:181)bl.a. understrukits att det skadeförebyggande arbetet kräver ettdirekt engagemang av medborgarna, folkrörelser och ansvarigasamhällsorgan för att bli framgångsrikt. Utskottet erinrade omatt regeringen gett i uppdrag att även utredamiljö- och hälsoskyddsnämndens skadeförebyggande verksamhet. Iuppdraget låg också att belysa möjligheterna att utveckla enaktiv medborgarmedverkan. Utskottet förutsatte attsocialstyrelsen därvid skulle komma att ta till vara bl.a. deerfarenheter som vunnits i de olika projekt där föräldrar ochandra frivilliga engagerats som barnmiljöombud. Mot bakgrund avden sålunda inledda utredningen var utskottet inte berett att taställning till de närmare formerna för bekämpande avbarnolycksfall.I betänkandet 1988/89:SoU13 (s. 5) vidhöll utskottetuppfattningen att borde avvakta resultatet avsocialstyrelsens utredning om miljö- och hälsoskyddsnämndernasskadeförebyggande verksamhet innan något initiativ i fråganövervägdes. Utskottet avstyrkte en motion (fp) i ämnet ochriksdagen följde utskottet (res. fp).Enligt uppgift från kommer resultatet avstyrelsens utredning att redovisas senare under hösten.Utskottets bedömningEn viktig uppgift för samhället är att så långt som möjligtbegränsa antalet olycksfall, inte minst i gruppen barn ochungdomar. För att kunna förebygga olycksfallen är det viktigtatt ha kunskap om orsakerna till dessa. Sådan kunskap kanerhållas genom att olycksfallsskadorna registreras. Utskottetser därför liksom tidigare positivt på det arbete som pågår isyfte att få till stånd ett enhetligt system för registrering avdessa skador. Enligt utskottets mening är det av störstabetydelse att verksamheten med registrering av olycksfall byggsut och sprids till alla landsting. Vidare bör en centralregistrering av dessa skador komma till stånd. Utskottetförutsätter dock att även fortsättningsvisaktivt medverkar till att påskynda en fortsatt utbyggnad avolycksfallsregistreringen. Utskottet avstyrker därför motionSo625 (fp) yrkande 1.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning att böravvakta redovisning av miljö- ochhälsoskyddsnämndernas skadeförebyggande verksamhet, innanutskottet överväger något initiativ i frågan om barnskyddsombud.Motion So625 (fp) yrkande 2 avstyrks.Förebyggande barn- och ungdomsvårdMotionernaI motion 1989/90:So482 av och (båda mp) yrkas att beslutar att H-byrån påsocialstyrelsen ges sådana resurser att den kan verka som enmotor för verksamheten i hela landet och ha enkontrollerande funktion (yrkande 1) samt att somsin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionendels om att bör initiera grupper inom varjelandsting för förebyggande psykosocialt arbete (yrkande 2),dels om att bör initiera grupper inom varjekommun för förebyggande psykosocialt arbete (yrkande 3) ochdels om att anvisar föreskrifter ombarnavårdscentralernas roll i socialt förebyggande verksamhet(yrkande 4). Vidare yrkas att beslutar att BVCtyp I återinförs i tätorter (yrkande 5). Motionärerna anföratt vi under fått alltstörre problem med stegrade kostnader för sjukvård ochsocialvård. Dessa kostnader har nått sådana dimensioner att dehotar att spräcka förutsättningarna för hela välfärdssamhället.Vi har enligt motionärerna fått en helt ny klass av socialtnedtrampade människor, som utgör 10--av befolkningen.Barnen är värst utsatta, och när det gäller barn och ungdomarmåste enligt motionärerna den onda cirkeln brytas och storaresurser sättas in. Det krävs intresse och engagemang för attarbeta socialt förebyggande bland barn och ungdomar i allaåldrar. Motionärerna tar upp frågor om arbetet påbarnavårdscentraler, inom barnomsorgen och skolan m.m.I motion 1989/90:So625 av m.fl. (fp)yrkas att hos regeringen begär förslag till ett samlatåtgärdsprogram för att stärka barnkompetensen och vidgabarnperspektivet inom ansvarsområde (yrkande14) samt att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som anförts om regionala specialistteam (yrkande15). En rad åtgärder på skilda områden skulle enligtmotionärerna stärka barnkompetensen och vidga barnperspektivetinom ansvarsområde. Ett åtgärdsprogram börinnehålla förslag till åtgärder för att utveckla kompetensen ochhöja socialsekreteraryrkets status. Det handlar, förutom omlönesättning, om metodutveckling, arbetsorganisation, politisktförankrade målinriktade program och formaliserade modeller församverkan. Vidare hänvisar motionärerna till de regionalaspecialistteam som finns när det gäller handläggning av ärendenom sexuella övergrepp på barn och anser att specialistteam överkommungränserna, som är inriktade även på andra problemgrupper,bör inrättas.BakgrundSocialstyrelsens folkhälsoenhet följer hälsoutvecklingen iSverige och ger underlag till hälsofrämjande ochsjukdomsförebyggande insatser. En samlad beskrivning och analysav hälsoutvecklingen för olika befolkningsgrupper, förändringari levnadsvanor och miljöfaktorer av betydelse för hälsan m.m.redovisas i en folkhälsorapport. Enheten svararockså för de nationella hälsoregistren och för stöd ochsamordning i statistikfrågor inom . Enhetenarbetar med hälsopolitiska underlag och program. Verksamhetenbedrivs genom allmänna råd och annan vägledande information,uppföljning och utvärdering, analyser av samhälls- ochmiljöförhållanden, sammanställning av fakta, metodutvecklingm.m.Regeringen uppdrog åt attutvärdera socialtjänstlagstiftningens tillämpning beträffandebarn och ungdom, främst utsatta grupper. Utredningens arbetsnamnhar varit . Genom 1990:3,Växa i välfärdsland har slutredovisat sittuppdrag. Rapporten ger en i stora delar kritisk bild avsamhällets insatser för utsatta barn och ungdomar. Kritikengäller själva innehållet i verksamheten, men den gäller ocksåbetydande brister i planering, uppföljning och utvärdering avinsatserna. Erfarenheter och kunskaper om barn och ungdom måstei högre grad systematiseras och dokumenteras. Särskild tonviktmåste enligt styrelsen läggas på utsatta grupper. Det socialaarvet är fortfarande en realitet, framgår det. Det sägs vidareatt vi kan komma att gå in i det två tredjedelssamhälle somutvecklats i andra länder, med en grupp (1/3) som kommer alltmerpå efterkälken. bedömer att det nu handlar omatt ta ett andra steg för att förverkliga de goda mål som gällerför verksamheten enligt lagstiftningen.