bet · GE01LU14 · 1990-11-22 00:00:00 — Ändring i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik I betänkandet behandlar utskottet två lagförslag om ändringari lagen om internationell järnvägstrafik (proposition1990/91:43). Det ena förslaget är föranlett av attrevisionsutskottet inom den Mellanstatliga organisationen förinternationell järnvägstrafik beslutat om vissa ändringar ibihangen till fördrag om internationell järnvägstrafik.Det föreslås att dessa ändringar skall införlivas med svenskrätt. Det andra lagförslaget innebär att framtida ändringar ifördraget som beslutas av revisionsutskottet automatiskt skallgälla som svensk rätt. Vidare behandlas en motion (mp) om avslagpå det sist nämnda lagförslaget.Utskottet tillstyrker att antar det först nämndalagförslaget samt att det andra förslaget antas som vilande.Motionen avstyrks av utskottet. Ställningstagandet har föranletten reservation (mp). I proposition 1990/91:43 föreslår regeringen() efter hörande av lagrådet att riksdagenantar i propositionen framlagda förslag till1. lag om ändring i lagen (1985:193) om internationelljärnvägstrafik,2. lag om ändring i lagen (1985:193) om internationelljärnvägstrafik. Motion 1990/91:L15 av m.fl. (mp) vari yrkasatt avslår förslaget om att införa den nya 3a§ ilagen om internationell järnvägstrafik. Genom lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik har dedelar av fördrag om internationell järnvägstrafik(COTIF) som innehåller materiella bestämmelser om befordran avpassagerare och gods (bihangen A och B till fördraget)införlivats med svensk rätt. Detta har skett genom föreskrifterom att bihangen i deras franska lydelse skall tillämpas somsvensk lag, en lagstiftningsmetod som brukar kallasinkorporering. Lagstiftningen trädde i kraft den 1 maj 1985.Vid samma tidpunkt blev fördraget gällande för Sverige.Ändringar i COTIF kan i vissa hänseenden beslutas av ettrevisionsutskott inom Mellanstatliga organisationen förinternationell järnvägstrafik (OTIF), som bildades genomfördraget. är beslutsmässigt när majoritetenav medlemsstaterna är företrädda. Om inte en tredjedel avmedlemsstaterna inom har anmält invändning mot ettbeslut som fattats av revisionsutskottet, träder de beslutadeändringarna i kraft för samtliga medlemsstater vid en bestämdtidpunkt. En stat som vill undgå att bli bunden av ändringarnamåste säga upp fördraget.Revisionsutskottet beslöt om ändringar i bihangen Aoch B till COTIF. har godkänt att inte skallanmäla invändningar mot ändringarna (prop. 1989/90:120, bet.LU40, rskr. Inte heller någon annan medlemsstat har anmältinvändningar, och ändringarna träder därför i kraft den 1januari 1991. Härefter har revisionsutskottet i maj 1990beslutat om ytterligare ändringar i bihangen. harnyligen (prop. 1990/91:12, bet. LU4, rskr. 2) godkänt attinvändning inte anmäls mot dessa ändringar.I propositionen föreslås att de beslutade ändringarnanu införlivas med svensk rätt genom inkorporering. Lagändringenföreslås träda i kraft den 1 januari 1991.Förslaget föranleder inte några erinringar från utskottetssida, och utskottet tillstyrker att det genomförs.I propositionen föreslås vidare -- med hänvisning till10kap. 5§ andra stycket regeringsformen (RF) -- att i lagenom internationell järnvägstrafik införs en bestämmelse om attframtida ändringar i bihangen A och B till COTIF som beslutas avrevisionsutskottet automatiskt skall gälla här i landet.Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 januari 1992.Genom den nämnda bestämmelsen i RF har öppnats en möjlighetför att besluta om att framtida ändringar i eninternationell överenskommelse skall gälla som lag här i landetunder förutsättning att det i lag föreskrivits att ocksåöverenskommelsen skall gälla som svensk rätt. Ett sådant beslutfår avse endast framtida ändringar av begränsad omfattning.Riksdagens beslut skall i princip fattas i samma ordning somgäller för grundlag men kan i brådskande fall fattas omedelbartmed kvalificerad majoritet.I motion L15 av m.fl. (mp) yrkas avslag påförslaget att framtida ändringar i COTIF automatiskt skall gällahär i . Till stöd för yrkandet framhåller motionärernaatt det inte kan godtas att ett internationellt organ skallkunna bestämma om regler som skall gälla i utanmöjlighet för att påverka lagstiftningen.Utskottet vill för sin del framhålla att enligt nu gällandeordning det i praktiken krävs två beslut av vid varjeändring i COTIF som antagits av revisionsutskottet. Sålunda harriksdagen först att ta ställning till frågan huruvida Sverigeskall anmäla invändning mot en beslutad ändring. Sedan klarhetvunnits i frågan huruvida ändringen kommer att träda i kraftskall införliva ändringen med vår nationella lag.Detta förfarande är onekligen omständligt, och erfarenheternafrån riksdagsbehandlingen av de ändringar i COTIF som genomförtsår 1989 och 1990 visar att tidsmarginalerna förriksdagsbehandlingen ofta är knappa. Utskottet ser det därförsom en praktisk fördel om framtida ändringar i COTIF sombeslutas av revisionsutskottet kan gälla som svensk lag utansärskilt beslut av i varje enskilt fall.Utskottet vill också framhålla att möjligheter attpåverka den närmare utformningen av de civilrättsliga reglernaför internationella järnvägstransporter är ytterligt begränsadeför att inte säga obefintliga, sedan revisionsutskottet mederforderlig majoritet väl fattat ett beslut om ändring i COTIF.Som tidigare nämnts krävs det att minst en tredjedel avmedlemsstaterna anmäler invändning mot en ändring som beslutatsav revisionsutskottet för att ändringen inte skall träda ikraft. Om inte antalet invändningar blir tillräckligt stortåterstår för endast att uppfylla sin folkrättsligaförpliktelse att införliva ändringen med svensk rätt eller attsäga upp fördraget i dess helhet. Den omgång som det nuvarandeförfarandet innebär står således inte i rimlig proportion tillriksdagens möjligheter att utöva inflytande.Till saken hör även att -- som redan nämnts -- en tillämpningav 10kap. 5§ RF förutsätter att det endast är fråga omframtida ändringar, som är av begränsad omfattning. Avpropositionen framgår (s. 27) att lagrådet ägnade särskilduppmärksamhet åt spörsmålet huruvida de ändringar som enligtfördraget kan beslutas av revisionsutskottet är sådana att dettagrundläggande krav blir tillgodosett. Lagrådet har därvid funnitatt förutsättningarna för en tillämpning av bestämmelsen iregeringsformen är uppfyllda. I anslutning härtill villutskottet understryka att ett bifall till förslaget ipropositionen inte innebär att för all framtidavhänder sig lagstiftningsmakten på det aktuella området. Skulledet mot förmodan visa sig att otillfredsställande resultatuppkommer har alltid möjlighet att ingripalagstiftningsvägen och upphäva regeln om att revisionsutskottetsändringsbeslut skall gälla här i landet.På anförda skäl tillstyrker utskottet bifall till denföreslagna lagändringen och avstyrker bifall till motionen. Ilikhet med departementschefen anser utskottet att det inte finnsanledning att frångå den beslutsordning som normalt skalltillämpas vid denna typ av lagstiftning. Den föreslagnaändringen i lagen om internationell järnvägstrafik bör därförantas genom två likalydande riksdagsbeslut med mellanligganderiksdagsval. beträffande lagförslaget 1att antar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik,2. beträffande lagförslaget 2att med avslag på motion 1990/91:L15 som vilandeantar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1985:193)om internationell järnvägstrafik.res. (mp)den 22 november 1990På lagutskottets vägnarRolf DahlbergNärvarande: (), (), (), (), (), (),(), (), (),(), (), (),(), (), (),() och (). Lagförslaget 2 (mom. 2)() anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 3 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "mellanliggande riksdagsval"bort ha följande lydelse:Enligt utskottets mening bör den nämnda bestämmelsen i RFtillämpas med stor försiktighet eftersom den innebär attriksdagen avhänder sig lagstiftningsmakten till ettinternationellt organ. Den bör därför utnyttjas endast i fall dådet står fullständigt klart att framtida ändringar av eninternationell överenskommelse är sådana att parlamentariskinsyn i och inflytande över lagstiftningen kan undvaras. Så äruppenbarligen inte fallet med de ändringar somrevisionsutskottet har behörighet att besluta om enligt 1980 årsöverenskommelse. Lagrådet har sålunda i sitt yttrande framhållitatt vissa ändringar kan komma att få beaktansvärd materiellbetydelse. Att under dessa förhållanden låta revisionsutskottetsbeslut om ändringar automatiskt bli gällande som lag här ilandet är inte godtagbart och skulle enligt utskottets meningskapa ett farligt prejudikat. Ett bifall till den nu aktuellapropositionen kan då åberopas till stöd för att andrainternationella överenskommelser, där än mer betydelsefullasvenska intressen står spel, skall automatiskt gälla i Sverige.Vad som framstår som betänkligt med den i propositionenföreslagna ordningen är också -- som berörs i motionen -- attbeslutsordningen i revisionsutskottet är sådan att en minoritetav medlemsstaterna kan genomföra ändringar vilka blir gällandetrots att man från svensk sida har motsatt sig dem.Med hänsyn till det anförda kan utskottet inte ställa sigbakom förslaget i propositionen. Utskottet tillstyrker såledesbifall till motionen.dels att utskottets hemställan under moment 2 bort haföljande lydelse:2. beträffande lagförslaget 2att med bifall till motion 1990/91:L15 avslårregeringens förslag till lag om ändring i lagen (1985:193) ominternationell järnvägstrafik.I proposition 1990/91:43 framlagda lagförslagBilaga