bet · GE01TU5 · 1990-11-06 00:00:00 — Ca 5000--6000elever får där utbildning i halkkörning, och ca2000--3000 anställda i företag genomgår där endagskurser föratt förkovra sig i bilkörning.I motion T414 (c,m) anförs att verksamheten på Ytongbanan harefter hand kompletterats så att utbildning kan ske där för dentunga trafikens behov. Personell kompetens har enligtmotionärerna byggts upp och lämpliga markområden finns förutvidgning av anläggningen. Kommunen och har tillsammans projekterat enutbyggnad av Ytongbanan. Motionärerna begär -- med hänsyn tillvikten av att en komplett anläggning för utbildning avyrkeschaufförer kommer till stånd -- statligt stöd tilluppbyggnaden av ett utbildningscenter för den tunga trafikensbehov vid Ytongbanan.Yrkesutbildning för lastbilsförare, bussförare och taxiförarebedrivs, som nämnts ovan, inom gymnasieskolan, inomarbetsmarknadsutbildningen och vid större trafikföretag.Utskottet är inte berett att förorda något initiativ avriksdagen om ekonomiskt stöd till utbyggnad av Ytongbanan.Utskottet föreslår att motionsförslaget avstyrks.7.4 Medicinska körkortskrav för diabetikerI betänkande 1988/89:TU1 (s. 22--24) har utskottet lämnat ennärmare redogörelse för gällande medicinska körkortskrav fördiabetiker m.m. Här får erinras om att enligt socialstyrelsensföreskrifter om medicinska krav för innehav av körkort,traktorkort eller taxibehörighet (SOSFS 1984:31) -- vilkasocialstyrelsen har meddelat efter samråd med TSV --körkortshavare med diabetes skall stå under fortlöpandeläkarkontroll, och omprövning av körkortsinnehavet skall skeminst . skall omprövningen ske minstvartannat år.I det motionsförslag som behandlades i ovannämnda betänkandekritiserades det förhållandet att de som har fått sin diabetesefter det att de har fått körkort kan -- om sjukdomen inte blirkänd för körkortsmyndigheterna -- köra utan attkörkortsinnehavet omprövas, medan innehavet omprövas för dem somhade diabetes redan när de ansökte om körkortstillstånd. Kritikframfördes också mot omprövning då detta enligtmotionärerna inte behövdes med hänsyn till förbättradevårdmöjligheter för diabetiker. Vidare kritiserades attdiabetiker bland yrkesförare, som enligt vissaövergångsbestämmelser har C-behörighet (för tung lastbil och etttill sådan bil kopplat lätt släpfordon), kan förlora dennabehörighet om sjukdomen blir känd.I motion T422 (m) kritiseras det förhållandet att diabetiker,som genom nämnda övergångsbestämmeler har C-behörighet, kanmista denna behörighet. Motionärerna begär att allainsulinberoende diabetiker skall behandlas lika i fråga omCE-behörighet (E-behörighet avser behörighet att framförasläpfordon, oavsett antal och vikt).I motion T430 (c) kritiseras samma förhållande som iförstnämnda motion. Vidare kritiseras det förhållandet att densom hade diabetes, då körkort erhölls, riskerar att senare mistakörkortet medan så inte behöver vara fallet för den som drabbasav diabetes först efter det att körkort erhållits. Motionärernabegär att hanteringnen av körkort skall förenklas fördiabetikerna.Utskottet har senast i betänkandena /89:TU20 (s.11--12)och 1989/90:TU9 (s.41--42) behandlat motionsförslag om körkortför diabetiker, som varit likartade med dem som är aktuella.Utskottet har avstyrkt de sålunda behandlade motionsförslagenmed hänvisning till att en översyn har påbörjats avföreskrifterna om medicinska körkortskrav för diabetiker.Översynen är ännu inte slutförd. I avvaktan på resultat avöversynen avstyrks även de nu aktuella motionsförslagen.7.5 Krav för utbyte av utländskt körkort mot svensktEnligt 1 § förordningen (1981:96) om godkännande och utbyte avutländska körkort gäller ett utländskt körkort i ienlighet med sitt innehåll. Körkortet gäller dock inte i fallbl.a. då innehavaren har varit kyrkobokförd i sedan merän . Körkortet kan då enligt 7§ i förordningen bytas utmot svenskt om innehavaren uppfyller de personliga ochmedicinska krav som anges i 7§ KKL och är kyrkobokförd iSverige. Om utbytet avser ett körkort som är utfärdat i någotannat land än , , eller får detsvenska körkortet utfärdas endast i klassen B, dvs. förpersonbil och lätt lastbil samt ett till sådant fordon kopplatlätt släpfordon. Fråga om utbyte prövas av i detlän där sökanden är kyrkobokförd.I fyra motioner föreslås att kraven för utbyte av körkortskall skärpas. I motion T409 (fp) föreslås krav på genomgångetenklare teoriprov och genomgånget körprov, i motion T423 (fp) pågenomgånget teoriprov samt för den som inte är medborgare i ettnordiskt land genomgånget halkkörningsprov, i motion T424 (m)yrkande 6 på genomgånget teoriprov och körprov samt i motionT434 (s) på genomgånget förarprov (dvs. teoriprov ochkörprov).Kommittén Körkort 2000 har i enlighet med direktiven förutredningsarbetet övervägt frågor om utbyte av utländska körkortoch redovisat sina överväganden i delbetänkandet(SOU 1990:52) Utbyte av utländska körkort. Kommittén föreslåratt rätten att byta ut ett utländskt körkort mot ett svensktskall upphävas utom för körkort utfärdade i , att ettutländskt körkort skall godkännas -- som -- föranvändning i intill från körkortshavarenskyrkobokföring här. Utbyte av utländskt körkort mot svensktskall i princip endast kunna ske beträffande ett nordisktkörkort. Kan utbyte ej ske får innehavaren av ett utländsktkörkort söka svenskt körkort i vanlig ordning. Betänkandet ärefter remissbehandling föremål för fortsatt beredning inomregeringskansliet.Förslagen i betänkandet synes tillgodose motionärernasönskemål, varför motionsförslagen inte torde behöva föranledanågot initiativ av . De kan således avslås.7.6 Skärpning av kraven för innehav av körkort7.6.1 Motionsförslag om förarutbildningenI motion T221 (mp) begärs i del av yrkande 15 attförarutbildningen skall förbättras och i motion T410 (fp)yrkande 6 begärs att äldre bilförare skall stimuleras tillvidareutbildning.7.6.2 Motionsförslag om omprövning av körkortEnligt bestämmelser i 15 § KKL blir ett körkort ogiltigt omdet inte efter anmaning förnyas har förflutit frånkörkortets utfärdande.I motion T410 (fp) yrkande 5 begärs att förnyelse av körkortetskall prövas på grundval av genomgång av ny hälsokontroll medsyntest.I motion T221 (mp) anförs att det är orimligt att ettkörkort skall gälla hela livstiden utan att det omprövas.Motionärerna begär i del av yrkande 15 att körkortshavarna varttionde år skall genomgå ett godkänt förarprov för att få behållakörkortet. Ålderspensionärerna bör enligt motionärerna genomgåett godkänt förarprov vart tredje år.I motion T408 (m) yrkande 2 begärs att bilförarna, när dehar fyllt och därefter, skall inkomma medläkarintyg för prövning av frågan om körkortet skall fåbehållas.7.6.3 Motionsförslag om viss grund för återkallelse av körkortI motion T221 (mp) yrkande 16 begärs att körkortet skallomprövas vid allvarligare förseelser i trafiken.7.6.4 Uppdrag för kommittén Körkort 2000, m.m.Kommittén Körkort 2000 gör, som nämnts i det föregående, förnärvarande en överyn av förarutbildningen ochförfattningarna rörande körkort. I direktiven för kommitténsarbete framhålls bl.a. att det är angeläget att utröna omförarutbildningen kan förbättras så att personskadeolyckornaminskar. Bl.a. uppmärksammas att den fortbildning som flerafrivilliga motororganisationer erbjuder har svårt att locka tillsig intresserade. Kommittén skall bl.a. analysera för- ochnackdelar med dagens förarutbildning för innehav av körkort medviss behörighet och undersöka i vad mån utbildningen kanförbättras.Kommittén Körkort 2000 skall bl.a. undersöka om det kan varalämpligt att kräva återkommande tester efter det attkörkortshavaren har uppnått en viss ålder, eller om någon formav prov eller fortbildning behövs efter det att harförflutit sedan förarprov avlades.Enligt 16 § KKL skall ett körkort återkallas dåkörkortshavaren har gjort sig skyldig till olika allvarligaförseelser i trafiken -- t.ex. enligt punkt 3 i paragrafen, omkörkortshavaren genom upprepade förseelser i väsentlig grad harvisat bristande vilja eller förmåga att rätta sig efter debestämmelser som gäller i trafiken eller trafiksäkerhetensintresse för förare av motordrivet fordon eller spårvagn.Kommittén Körkort 2000 skall när det gällerkörkortsingripanden överväga om det nuvarande reaktionssystemetär lämpligt eller bör ändras. Kommmittén skall bl.a. undersökaom det finns andra lämpliga sanktioner vid överträdelse avtrafikregler eller när körkortshavarens lämplighet som förarekan ifrågasättas.De här aktuella motionsförslagen ligger som framgår avovanstående inom ramen för den översyn som kommittén Körkort2000 skall företa. I avvaktan på resultat av översynen börmotionsförslagen inte föranleda något initiativ av . Deavstyrks således.8 Vägmärkesfrågor m.m.8.1 Vägmärken som problem i trafikmiljönI motion T424 (m) begärs i del av yrkande 2 att somsin mening skall ge regeringen till känna att vägmärken kanskapa problem i trafikmiljön. Enligt motionärerna kan ettalltför stort antal vägskyltar, dåliga ortsangivelser, vägmärkenpå fel avstånd från avtagsväg, översnöade skyltar och skyltarmed alltför dålig tydlighet i mörker bli orsak till atttrafikanterna gör hastiga ändringar i körmönstret eller på annatsätt gör felbedömningar.I proposition 1978/79:111 om åtgärder mot krångel och onödigbyråkrati m.m. pekade kommunikationsministern (bil.5,s.19--20) på betydelsen av att man undviker alltfördetaljerade lokala trafikföreskrifter och av attföreskrifterna avvägs så att man inte behöver göra flerautmärkningar på samma plats eller på en kort vägsträcka.Sammanfattningsvis framhöll kommmunikationsministern att det ärväsentligt att de myndigheter som meddelar olika typer avtrafikföreskrifter beaktar konsekvenserna för vägutmärkningenav sina beslut.TSV verkar för att lokala trafikföreskrifter skall blienhetliga.TSV presenterade i promemorian(Trafikbyrån PM 1986:2) Färre vägmärken en redovisning avmöjligheterna att minska antalet vägmärken.I handboken om vägmärken och trafik (RVT) har TSVtagit in grundregler i VTK, TSVs föreskrifter, rekommendationer,exempel, tips samt mallar för lokala trafikföreskrifter i frågaom vägmärken m.m. I TSVs verksamhetsplanering har man somriktlinje för arbetet bl.a. en minskning av antalet vägmärken.Man hänvisar till att olika studier visar att trafikanternasförmåga att observera och tillgodogöra sig information som gesgenom vägmärken är begränsad. Enligt Trafiksäkerhetsprogram 1990(s.55) skall man redan inom gällande lagstiftnings ram kunnata bort 30--av onödiga och inaktuella utmärkningar.TSVs arbete beträffande vägmärken torde tillgodosemotionärernas önskemål, varför deras förslag inte bör föranledanågot initiativ av . Motionsförslaget bör därföravslås.8.2 Utmärkning av vägar för transporter av farligt godsEnligt 147 § andra stycket VTK får kommunen meddela lokalatrafikföreskrifter om förbud mot bl.a. trafik med last av vissbeskaffenhet, och enligt tredje stycket i samma paragraf fårockså meddela lokala trafikföreskrifter förtransport av farligt gods.Frågor om vägvalstyrning för transporter av farligt godsligger inom statens räddningsverks myndighetsområde.I motion T252 (mp) yrkande 10 begärs att vägar på vilkafarligt gods transporteras skall utmärkas med särskiltvägmärke.I 25 § VMF är som märke 1.5.20 upptaget ett lokaliseringsmärkeför farligt gods. Märket anger rekommenderad färdväg för fordonlastade med farligt gods. Beslut om uppsättning av märket fattasav väghållaren, dvs. av eller av kommunen. Någonriksdagens åtgärd med anledning av motionsförslaget tordesålunda inte vara erforderlig. Motionsförslaget avstyrks.8.3 Skyltning vid vägarHuvudregeln i VMF beträffande uppsättning och underhåll avlokaliseringsmärken i fråga om väg som inte är enskild äratt den myndighet som handhar väg- eller gatuhållningen svararför detta (80§ första stycket) liksom för kostnaderna härför(82§ första stycket). Sätts ett lokaliseringsmärke upp påbegäran av någon annan än den som svarar för väg- ellergatuhållningen, skall den som begär att märket sätts upp betalakostnaden för uppsättning och underhåll av märket. Detta gällerdock inte om märket ändå skulle ha satts upp av den som svararför väg- eller gatuhållningen (82§ tredje stycket).För uppsättning av reklamskyltar m.fl. skyltar intilloch inom ett vägområde krävs tillstånd av myndighet. I korthetinnebär gällande ordning att för uppsättning av skyltar inom ettavstånd av från ett vägområde krävs tillstånd avlänsstyrelsen och för uppsättning inom ett vägområde tillståndav väghållningsmyndigheten (eller myndighet).I motion T436 (m) anför motionären att man i flera län anserdet mycket svårt och i de flesta fall omöjligt att få vägverketsoch/eller tillstånd för skyltning av speciellaturistmål, sevärdheter och turistservice. Motionären begärbättre, generösa och enhetliga regler för hela landet i fråga omskyltning vid allmänna vägar.I motion T438 (fp) anförs bl.a. att det tycks råda mycketvarierande villkor beträffande tillåtligheten av vägskyltningför näringsställen, serveringar och konferensanläggningar m.m.Motionären begär tydligare och generösarevägskyltningsbestämmelser.Utskottet har senast i betänkande 1989/90:TU9 (s. 42--43)avstyrkt motionsförslag som hade likartat syfte med de häraktuella. Utskottet hänvisade till att under senaretid har uttryckt en generös inställning i fråga om uppsättningpå verkets bekostnad av ortnamnsmärken m.m. och sagt sig skolaha en mer liberal syn i fråga om uppsättning av reklamskyltarjämfört med den praxis som har framkommit i ärenden som hadeöverklagats till högre instans.Som nämnts i ovannämnda betänkande fastlade år1989 i i trafikantinformation m.m. de riktlinjer somskall tillämpas i fråga om sådan information m.m. Dessariktlinjer innebär bl.a. följande.Trafikanternas behov av information skall sättas i centrum.Information av allmänt intresse med anknytning till bygden kanmedges om den inte äventyrar trafikanternas möjligheter atttillgodogöra sig nödvändig information. Omfattning, utformningoch placering av vägmärken och reklamskyltar skall väljas så atttrafiksäkerheten inte försämras och skyltarna inte blir tillolägenhet för vägens drift eller brukande. Särskild hänsyn skalltas till stads- och landskapsbilden.De sålunda fastlagda riktlinjerna, som enligt äruttryck för en generösare inställning hos verket än i tidigareriktlinjer, torde enligt utskottets mening kunna tillgodoseönskemålen bakom motionsförslagen. Något initiativmed anledning av desamma synes inte vara påkallat. De avstyrkssåledes.8.4 Uppsättande av apparater som visar hastigheten hosförbipasserande fordonPå sina håll används apparater som via givare i gatan ellervägen kan visa hastigheten på förbipasserande fordon.I motion T408 (m) framhålls bl.a. betydelsen av att genomsådana apparater kunna ge bilförarna upplysning om bilarnashastighet och -- då högsta tillåten hastighet överskrids --upplysning härom. Motionären, som anser att sådana apparater börkomma till användning i större utsträckning, begär i yrkande 4att frågan om användningen av apparaterna skall utredas liksomfrågan om ansvar för kostnaderna för uppsättning och underhållav dessa.Utskottet är inte berett att förorda något initiativ avriksdagen med anledning av motionsförslaget. Utskottetförutsätter att TSV och väghållarna följer frågan om användningav här aktuella apparater. Utskottet avstyrker därmedmotionsförslaget.9 Övriga trafiksäkerhetsfrågor m.m.9.1 Förbättring av gångbanerenhållningen under vinternEnligt 18 § renhållningslagen (1979:596) skall kommunen hållarent, röja snö, skaffa undan snö och is, sanda eller vidta annanåtgärd på gångbana för att motverka halka. Enligt 19 § i lagenkan kommun ålägga fastighetsägare att svara härför på gångbanautanför fastigheten.I motion T221 (mp) anförs att -- även om gångbanerenhållningenåvilar kommunen -- bör uttala att gångbanorna undervintern bör röjas och sandas i större utsträckning än som sker.Motionärerna begär i yrkande 10 att som sin meningskall ge regeringen till känna vad de anfört om behovet avförbättrat underhåll av gångbanor.I Trafiksäkerhetsprogram 1990 uppmärksammas halt väglag somett stort problem för fotgängare. Som prioriterade åtgärder föroskyddade trafikanter anges i trafiksäkerhetsprogrammet bl.a.snöröjning och halkbekämpning. Genom det trafiksäkerhetsarbetesom bedrivs lokalt och regionalt -- bl.a. av de i NTF ingåendetrafiksäkerhetsförbunden/föreningarna -- kan kommunernauppmärksammas på brister härvidlag.Något initiativ av med anledning avmotionsförslaget synes inte vara påkallat. Motionsförslagetavstyrks således.9.2 Separering av gångbanor från cykelbanorI motion T221 (mp) påpekas att de moderna, snabbare cyklarnahar lett till ett ökat antal olyckor med cyklande och fotgängareinblandade. Motionärerna begär i yrkande 11 att skalluttala sig för att gångbanor skall skiljas från cykelbanor.Utskottet utgår från att väghållarna uppmärksammar de imotionen påtalade olycksriskerna, varför något initiativ avriksdagen med anledning av motionsförslaget inte torde varaerforderligt. Motionsförslaget avstyrks således.9.3 Värdet av trafiksepareringI motion T424 (m) framhålls att separering av trafik på olikasätt har stor effekt på säkerheten i trafiken och bör ske i såstor utsträckning som möjligt, t.ex. genom särskilda cykel- ochgångbanor, korsningsfria vägar, överfarter samt förbi- ochkringfartsleder. Motionären begär i del av yrkande som sin mening skall ge regeringen till kännabetydelsen från säkerhetssynpunkt av separering av trafiken.I Trafiksäkerhetsprogram 1990 tas upp som prioriteradeåtgärder i det samordnade trafiksäkerhetsarbetet separering avmotorfordonstrafik från gående och cyklister, anläggande avcirkulationsplatser och av planskilda korsningar. Nyaförbifarter eller kringfartsleder anläggs successivt.Kommunikationsministern har i samband med invigningen aven ny förbifart i framhållit de positiva effekter förbl.a. miljön som förbifarter har. Mot bakgrund av det anfördasynes något initiativ av med anledning avmotionsförslaget inte vara påkallat. Det avstyrks följaktligen.9.4 Vissa regler för anslutning av utfartsväg till allmän vägm.m.I motion T402 (s) pekar motionären på att det längs deallmänna vägarna på landsbygden finns många utfarter frånenskilda vägar av skiftande karaktär som leder från bebyggelse,t.ex. med fritidshus, och som vanligen inte kan ses från denallmänna vägen. För dessa mindre utfartsvägar -- anförmotionären -- saknas regler beträffande underhåll och krav somsyftar till att utfartsvägarna skall vara väl synliga förtrafikanterna på de allmänna vägarna. Om utfartsvägarna inte kanuppmärksammas kan detta enligt motionären leda till atttrafikanterna på de allmänna vägarna utsätts för farligaöverraskningar när fordon plötsligt kommer ut på de allmännavägarna från utfartsvägarna. Motionären begär regler om ansvaretför åtgärder för att utfartsvägar skall synas tillfredsställandeför trafikanter på de allmänna vägarna och -- med ändring av37§ VTK -- att fordonsförare på utfartsväg skall haovillkorlig väjningsplikt mot varje fordon på allmän väg. Detsistnämnda kravet innebär att väjningsplikten för fordonsförarepå utfartsväg inte skall vara begränsad till utfart på allmänväg från "stig, ägoväg eller liknande utfartsväg" såsom förnärvarande gäller enligt nämnda paragraf.Enligt 39 § väglagen (1971:948) gäller att enskilda körvägar-- liksom sådana utfarter från fastigheter och sådana bryggorsom kan användas för körtrafik -- inte får anslutas till enallmän väg utan tillstånd av väghållningsmyndigheten, dvs. avvägverket eller kommunen. Vid behandlingen av en fråga omtillstånd skall väghållningsmyndigheten enligt paragrafen prövaom den tilltänkta åtgärden är lämplig med hänsyn tilltrafiksäkerheten och framkomligheten på den allmänna vägen. Isamband med tillstånd kan väghållningsmyndigheten meddelaföreskrifter om väganslutningens läge och utförande i övrigt.Om det är nödvändigt med hänsyn till trafiksäkerheten ellerframkomligheten på en allmän väg kan väghållningsmyndighetenenligt 40§ väglagen förordna att en enskild vägs anslutningtill den allmänna vägen skall spärras av eller ändras ochverkställa förordnandet. Detta gäller enligt paragrafen ocksåbeträffande utfarter från fastigheter och bryggor.De redovisade bestämmelserna i väglagen synes varatillräckliga för att kunna tillgodose huvudsyftet med motionen.Bedömningen av frågan om förare som kommer in på en väg frånen utfartsväg har väjningsplikt mot varje fordon vars kurs skärhans egen kurs kan, som framgår av motionen, i enskilda fallvara svår. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom avmotionären önskad ändring av väjningsreglerna men förutsätteratt den av motionären upptagna frågan uppmärksammas av TSV.Sammanfattningsvis avstyrker utskottet sålunda motionen.9.5 Ansvaret för betalning av avgifter m.m. vid parkering avbil som hyrs utEnligt 4 § lagen (1976:206) om felparkeringsavgift ansvararfordonets ägare vid gatumarksparkering för attfelparkeringsavgift betalas, och enligt 7§ lagen (1984:318) omkontrollavgift vid olovlig parkering svarar fordonets förare ochägare solidariskt för att kontrollavgiften betalas vidtomtmarksparkering.I dessa sammanhang menas med fordonets ägare normalt den somär registrerad som ägare. Som ägare registreras emellertidenligt 7§ BRK dock innehavaren av ett fordon, om han inneharfordonet på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätteller om han innehar fordonet med nyttjanderätt för obestämd tidom (s.k. långtidsleasing).I motion T913 (mp), vari motionären framför olika förslag tillstöd för utveckling av hyrbilssystem, begär motionären i del avyrkande 5 att betalningsansvaret vid trafik- ochparkeringsförseelser med hyrbil skall utredas. Motionsyrkandettorde avse ansvaret för felparkeringsavgift och kontrollavgift.I betänkande /88:16 (s. 19) avstyrkte utskottet ettmotionsförslag om att ansvaret för betalning avfelparkeringsavgifter och kontrollavgifter skall ligga påkunden och inte på fordonsägaren--uthyrningsföretaget vidyrkesmässig korttidsuthyrning av fordon. Utskottet redovisadeatt man i en inom utarbetadpromemoria (Ds K 1987:18) Felparkeringsavgift ansett attövervägande skäl talade för att det -- såsom dittills hade varitfallet -- fick ankomma på biluthyrningsbranschen själv att lösade problem som ägaransvaret otvivelaktigt medför när det gällerkorttidsuthyrning.Utskottet är fortfarande av samma mening. Utskottet är inteberett att förorda någon ändring av nuvarande ordningbeträffande här aktuellt betalningsansvar. Motionsförslagetavstyrks således.9.6 Trafikförsäkringsplikt för körkortsinnehavarnaEnligt trafikskadelagen (1975:1410) skall trafikförsäkringfinnas för motordrivet fordon som är registrerat i bilregistret.För person- eller sakskada som uppkommer till följd av trafikmed motordrivet fordon utgår trafikskadeersättning enligt lagen.Försäkringsplikten skall fullgöras av fordonets ägare. Innehasfordonet på grund av kreditköp med förbehåll om återtagningsrätteller innehas det med nyttjanderätt för bestämd tid om minst ettår skall dock försäkringsplikten fullgöras av innehavaren avfordonet.I motion T913 (mp), vari motionären som nämnts ovan framförolika förslag till stöd för utveckling av hyrbilssystem, anförmotionären bl.a. att om trafikförsäkringen knyts till innehavetav körkort skulle körkortsinnehavaren ha anledning att övervägaår om och när han/hon själv önskar lämna tillbakakörkortet. Vidare skulle försäkringskostnaden vidbilförhyrning minska som olycksbenägnatillfällighetsförare helt korrekt skulle ingå iförsäkringstagarkollektivet. I del av yrkande 5 i motionen begärmotionären mot denna bakgrund att trafikförsäkringen skallbindas till körkortet.Fråga om anknytning av fordonsförsäkringen tillkörkortshavaren har uppmärksammats i direktiven för arbetet ikommittén Körkort 2000. Däri anges sådan anknytning blanduppslag som är värda att undersöka när det gäller att finnaåtgärder för att påverka trafikbeteenden. I avvaktan på resultatav kommitténs överväganden bör motionsförslaget inte föranledanågot initiativ av .