bet · GE01KU3 · 1990-10-09 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet en rad kommunala frågor.Till grund för betänkandet ligger dels ett s.k.informationsavsnitt i 1989/budgetproposition, dels ettantal motioner från den allmänna motionstiden /90. Utskottethar ansett flertalet motioner besvarade med vad utskottetanfört. Inte i något fall föreslås bifall till motionsyrkande. Iärendet föreligger 11 reservationer och 3 särskilda yttranden. 1989/90:100, bilaga 2, vari yrkas att beredstillfälle att ta del av vad i propositionen i övrigt har anförtsom kommunerna och landstingen i förändring (avsnitt 3.3). 1989/90:K206 av m.fl. (m) vari yrkas17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om JO-kontroll av kommunerna,1989/90:K213 av m.fl. (m) vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag till ändringar ikommunallagstiftningen i syfte att förhindra kommunalaengagemang i normala affärsdrivande företag i enlighet med vad imotionen anförts.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Sk320.1989/90:K215 av m.fl. (fp) vari yrkas9. att hos regeringen begär förslag om utökademöjligheter för JO till talerätt på det kommunala området,10. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kommunala förtroendemäns personliga ansvarför olagliga beslut,1989/90:K252 av och (båda mp) variyrkas att beslutar tillsätta en parlamentariskfolkkommitté med uppgift att föreslå ändringar av riketsindelningar och styrelseskick.1989/90:K256 av m.fl. (m) vari yrkas2. att beslutar att upphäva reglerna i 3:e kap. 4--7§§ kommunallagen (1977:179) om personalföreträdares närvarorättvid sammanträden med kommunala nämnder och styrelser.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:A760.1989/90:K602 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen beslutar att upphäva bestämmelserna i kommunallagen omrepresentation för fackliga organisationer i kommunala nämnderoch styrelser.1989/90:K607 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till sådan ändring i kommunallagenatt en precisering sker av 3 kap. 15§ kommunallagen omsuppleanters närvarorätt.1989/90:K608 av m.fl. (c) vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till utvidgning av den kommunalakompetensen så att det klarläggs att kommuner har rätt att utgevårdnadsersättning.1989/90:K609 av Bo Finnkvist och (båda s) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av lagstiftning omersättningsbestämmelser i samband med politiska uppdrag.1989/90:K611 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om attfrikommunförsöket utvidgas och permanentas enligt vad somanförts i motionen,2. att hos regeringen begär förslag om direktvaldakommundelsnämnder,3. att hos regeringen begär förslag om hurspeciallagstiftningens omfattning skall minskas inom detkommunala området,4. att hos regeringen begär förslag om huroffentlighetsprincipen skall kunna utvidgas enligt vad somanförts i motionen,5. att hos regeringen begär förslag om offentliganämndsammanträden, enligt vad som anförts i motionen,6. att hos regeringen begär förslag om utvidgadbeskattningsrätt för kommunerna enligt vad som anförts imotionen,7. att hos regeringen begär förslag om möjligheterför kommunerna att avvika från självkostnadsprincipen.1989/90:K612 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen begär att regeringen tillsätter en parlamentariskutredning med uppgift att utarbeta förslag om införande avlänsdemokrati.1989/90:K614 av i (m) vari yrkas attriksdagen beslutar om en sådan ändring i kommunallagen attnyvald kommunfullmäktigeförsamling äger rätt att vid sitt förstasammanträde under tjänstgöringsåret även välja kommunstyrelse.1989/90:K615 av och (båda s)vari yrkas att hos regeringen begär förslag om attkommunerna skall åläggas en skyldighet att utbetala ersättningför förlorad arbetsersättning till de förtroendevalda.1989/90:K616 av och (båda m) variyrkas att hos regeringen begär förslag till lag omändrade regler för utseende av styrelser och nämnder i kommunen,innebärande att samma fördelaktiga system som gäller förStockholm kan tillämpas i landets övriga kommuner.1989/90:K617 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att "lag om rätt för kommuner ochlandstingskommuner att vidta bojkottåtgärder mot "utvidgas till att också gälla företag som investerat iSydafrika.1989/90:K622 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om snabbare valgenomslag i kommunala styrelser.1989/90:K624 av tredje vice talman m.fl. (c)vari yrkas att uttalar att det fortsatta reformarbetetpå det kommunala området skall ha den inriktning som anges idenna motion.1989/90:K625 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om delning av kommuner,2. att hos regeringen begär förslag om lagändringsom ger kommunerna rätt till en fri nämndorganisation,3. att hos regeringen begär förslag om lagändringsom möjliggör direktvalda kommundelsfullmäktige,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tidigare valgenomslag för kommunensstyrelser och nämnder,5. att hos regeringen begär förslag om förfarandelagför kommunala folkomröstningar,6. att beslutar om en sådan ändring av kommunallagenatt en kommun vid lokala folkomröstningar skall informerakommuninvånarna om de olika alternativ som är föremål föromröstning,7. att beslutar att den fackliga närvarorätten vidkommunala facknämndssammanträden skall avskaffas,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om offentliga nämndsammanträden,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om insyn i och kontroll av kommunala företag,10. att hos regeringen begär förslag om ändradepartistödsregler för kommunerna.1989/90:K627 av och (båda mp)vari yrkas att beslutar att misstroendevotum skallkunna ställas i kommunfullmäktige och landstingsförsamlingar ochatt enkel majoritet skall vara avgörande för frågan om avgång avpolitiskt vald person eller styrelse.1989/90:K629 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av en entydigare lagstiftning till stöd för offentligverksamhet på entreprenad.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:Fi515.1989/90:K630 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär sådan lagändring att kommunernages rätt att ge ekonomisk hjälp i vänortssamarbetet.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:U637.1989/90:K632 av m.fl. (mp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär lagförslag som ger kommuner ochlandsting rätt att ta ut skatt på bensin.1989/90:K633 av och (båda m)vari yrkas att beslutar godkänna benämningenstadsfullmäktige på fullmäktige i kommun som valt benämningenstad.1989/90:K634 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om delning av kommuner,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om stad som benämning på vissa orter,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om stadsfullmäktige som benämning påkommunfullmäktige,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om snabbare valgenomslag i kommunalastyrelser,5. att hos regeringen begär förslag till lagändringav innebörd att den fackliga representationen i kommunalanämnder avskaffas,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om öppna nämnd- och utskottssammanträden,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vårdnadsersättning.1989/90:K636 av och (båda vpk)vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag om att denkommunala kompetensen utvidgas till att omfatta rätten till attgenomföra solidaritetsaktioner och lämna u-landsbistånd ocksånär det inte gäller akut katastrofhjälp,2. att hos regeringen begär förslag om åtgärder föratt uppmuntra kommunalt och landstingskommunalt vänortsutbyte, isynnerhet med orter och regioner i södra och i Nicaragua.1989/90:K637 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om ändring i lagen omrätt för kommuner och landstingskommuner att vidtabojkottåtgärder mot så att dessa ges möjlighet attinte sluta inköpsavtal med företag eller dess dotterbolag somhar investeringar eller verksamhet i Sydafrika.1989/90:K639 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag som innebär att kommuneroch landsting kan bojkotta produkter och tjänster från företagsom är verksamma i Sydafrika.Motiveringen återfinns i motion 1989/90:U621. A. PropositionProposition 1989/90:100, bilaga 2, Utveckling av offentligsektor, Gemensamma frågor, avsnitt 3.3.I förevarande propositionsavsnitt -- Kommunerna ochlandstingen i förändring -- redovisas några övergripande frågorsom är aktuella på det kommunala området. Redovisningen omfattarbl.a följande frågor.a) Översyn av statens bidrag till kommunerna.b) Förnyelse av den kommunala självstyrelsen.c) Nya vägar för den kommunala demokratin.d) En förenklad kommunallagstiftning.e) Ett bättre resursutnyttjande.f) Forskning om verksamhet.Utskottet, som utan ställningstagande i sak tagit del av vadsom anförts i detta avsnitt i budgetpropositionen, har härutöverinte funnit anledning att göra något uttalande.B. Delning av kommunerMotionerI motion 1989/90:K624 av tredje vice talman . (c), vari yrkas att skall uttala sig om vissinriktning av det fortsatta reformarbetet på det kommunalaområdet, anges såvitt nu är i fråga bl.a. följande.Det är allmänt omvittnat att de schablonmässigt och tvångsvistgenomförda storkommunreformerna haft mycket negativ effekt påden kommunala demokratin. Kommundelningar av stora kommuner ärett bättre alternativ än att inrätta kommundelsorgan. Det ärdärför viktigt att statsmakterna i stället för att motarbetakommundelningar uppmuntrar och befrämjar initiativ och aktivtmedverkar vid de utredningar som måste göras.I motion 1989/90:K625 yrkande 1 av m.fl. (fp)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om delning av kommuner.I motionen anges att de omfattande kommunsammanslagningarna,vilka genomfördes i syfte att skapa ekonomiskt bärkraftigakommuner, i några fall varit till gagn för utvecklingen men attmånga exempel finns på motsatsen. Enligt motionen måstekommundelningar tillkomma på lokalt initiativ. Motionärernaanser det självklart att delning av kommun på önskemål avkommuninvånarna inte skall möta några hinder från statsmakternassida.I motion 1989/90:K634 yrkande 1 av m.fl. (m)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om delning av kommuner.Enligt motionen finns det många exempel på att tidigaregenomförda omfattande kommunsammanslagningar inte gagnatutvecklingen. Motionärerna, som anser att regeringen intagit enalltför restriktiv hållning i fråga om kommundelningar, anseratt möjligheterna att dela kommuner bör vidgas. Enligtmotionärernas mening bör som princip gälla att regeringentillåter en kommundelning som begärts av kommuninvånarna själva.I sammanhanget framhålls att en sådan åtgärd kan vara ett medelatt stärka den kommunala demokratin.Utskottets bedömningUtskottet har tidigare avstyrkt motionsförslagsom överensstämmer med det nu föreliggande, senast underföregående års (1989/90:KU3). Utskottet har därvidbl.a. framhållit att kommunala demokratiska skäl kanmotivera att en kommun delas men att utskottet förutsatte att dekommunala demokratifrågorna i första hand löstes på annat sättän genom ytterligare kommundelningar. Det har inte nu framkommitnågot som givit utskottet anledning att frångå denna ståndpunkt,som godtagits av . Utskottet avstyrker därförmotionerna 1989/90:K624 såvitt nu är i fråga, 1989/90:K625yrkande 1 och 1989/90:K634 yrkande 1.2. Stad som benämning på vissa orterMotionI motion 1989/90:K634 yrkande 2 av m.fl. (m)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om stad som benämning på vissa orter.I motionen erinras om att införandet av det enhetligabegreppet "kommun" inte innebar hinder för att bruka uttrycket"stad" i andra sammanhang än när det utgör kommunalrättsligt ochadministrativt begrepp. Enligt motionen har utvecklingen ipraxis inte heller gått mot en utmönstring av stadsbegreppetutan detta används inofficiellt på många håll, bl.a. sombenämning på den centrala tätorten i en förutvarandestadskommun. Motionärerna anser det motiverat att nu -- genom enlagändring -- införa möjlighet för kommun som så önskar attbruka uttrycket stad även som kommunalrättsligt ochadministrativt begrepp.Gällande ordning m.m.1969 års riksdagsbeslut om införande av enhetligkommunbeteckning (prop. 1969:63, KU 44) innebar att dedittillsvarande beteckningarna på de borgerliga primärkommunerna-- "landskommun", "" och "stad" -- mönstrades ut urkommunallagarna och ersattes av den enhetliga beteckningen"kommun". I utskottsbetänkandet underströks att ändringen inteinnebar att de tidigare begreppen skulle försvinna i den mån dehar betydelse utöver sin administrativa innebörd. Detta gälldeframför allt stadsbegreppet. Enligt utskottet var det sålundasannolikt att beteckningen "stad" även i fortsättningen skullekomma att begagnas för de dåvarande stadskommunernas"tätbebyggelsekärna" och troligen dessutom tillämpas även förandra tätorter av större omfattning. Utskottet delade ocksådepartementschefens uppfattning att några särskilda föreskrifterom användandet av beteckningen "stad" inte behövdes, utan att enfri språkutveckling borde få vara avgörande härvidlag.Utskottets förslag var inte enhälligt. I en reservation framhöllsåledes ledamöter från flera partier att förslaget var alltförlångtgående och att de enskilda kommunerna -- med tillgodoseendeav det berättigade kravet på ett enhetligt kommunbegrepp --borde lämnas "viss frihet att framträda under hävdvunnabeteckningar".Demokratiberedningen redovisade i betänkandet (SOU1985:29)Principer för ny kommunallag frågan om återinförande av stad sombenämning på vissa tätorter men framlade inte något förslag tilländring av gällande ordning.I kommunallagsgruppens (C1986:A) slutbetänkande(Ds1988:52) Ny lag om kommuner och landsting angavs attkommunallagsgruppen inte med tanke på tidigareställningstaganden och sakens ringa vikt såg någon anledning attföreslå att stadsbegreppet skulle lagfästas. Enligtkommunallagsgruppen borde det liksom stå öppet förkommunerna att använda ordet stad i de fall där det saknarkommunalrättslig betydelse. I kommunallagskommitténs betänkande(SOU 1990:24) Ny kommunallag diskuteras inte frågan.Utskottets bedömningUtskottet har riksdagsbeslut ominförande av enhetlig kommunbeteckning behandlat motioner varifrågan om begreppet stad som benämning på vissa tätorter tagitsupp. Vid samtliga tillfällen (KU1976/77:25, KU1982/83:21, KU1985/86:15, 1988/89:KU3 och 1989/90:KU3) har utskottet, somavstyrkt motionerna, framhållit att det inte finns något hinderför kommun, som så önskar, att använda beteckningen "stad" i defall då detta inte har någon kommunalrättslig betydelse. Det harinte nu framkommit något som givit utskottet anledning attfrångå denna ståndpunkt. Utskottet avstyrker därför motion1989/90:K634 yrkande 2.3. Stadsfullmäktige som benämning på kommunfullmäktigeMotionerI motion 1989/90:K633 av och (båda m) yrkas att beslutar godkänna benämningenstadsfullmäktige på fullmäktige i kommun som valt benämningenstad.I motionen erinras om att i kommun där benämningen stadåterinförts fullmäktige dock fortfarande benämnskommunfullmäktige, även om många ledande företrädare föredraroch använder benämningen stadsfullmäktige. Motionärerna anserdet närmast självklart att bör ändra den formellalagstiftningen så att stadsfullmäktige kan användas somofficiell benämning på fullmäktige i kommun som valt att kallasig stad. Enligt motionen bör det ankomma påkonstitutionsutskottet att utarbeta erforderligaförfattningsändringar.I motion 1989/90:K634 yrkande 3 av m.fl. (m)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om stadsfullmäktige som benämning påkommunfullmäktige.Enligt motionärerna kan det inte anses rimligt att en kommun,som beslutat sig för att använda beteckningen stad som benämningpå kommunen, inte får använda beteckningen stadsfullmäktige sombenämning på kommunfullmäktige. Motionärerna anser attkommunallagen bör ändras så att detta blir möjligt. I motionenframhålls att intresset av ett enhetligt kommunbegrepp inte kananses vara så starkt att det utgör något hinder mot en sådanreform.Utskottets bedömningUtskottet har vid tidigare tillfällen (KU 1985/86:15 och1989/90:KU3) avstyrkt motionsyrkanden av samma innebörd som denu aktuella varefter har följt utskottet. Utskottethar därvid bl.a. åberopat intresset av ett enhetligtkommunbegrepp i rättsligt hänseende. Det har inte nu framkommitnågot som givit utskottet anledning att frångå denna ståndpunkt.Utskottet avstyrker därför motionerna 1989/90:K633 och1989/90:K634 yrkande 3.4. Fri nämndorganisation; minskad statlig styrningMotionerI motion 1989/90:K611 av m.fl. (mp) yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om att frikommunförsöketutvidgas och permanentas enligt vad som anförts i motionen(yrkande1).Enligt motionärerna måste den offentliga sektorn organiserasså att den bl.a. ger den enskilde möjlighet att påverkakommunala beslut och därmed ge denne ansvarsmedvetenhet. Som ettled i denna utveckling anser motionärerna det nödvändigt att denoffentliga verksamheten decentraliseras, bl.a. genom attkommunerna ges frihet att bestämma sin egen organisation. Enligtmotionärerna bör i samband härmed kravet på de specialregleradenämnderna avskaffas.I motion 1989/90:K625 yrkande 2 av m.fl. (fp)yrkas att hos regeringen begär förslag om lagändringsom ger kommunerna rätt till en fri nämndorganisation.I motionen erinras om att allt fler kommuner gör försök med endecentraliserad nämndorganisation. Stora förvaltningar bryts nedoch kommundelsnämnder skapas vilka beslutar i de frågor som rörkommundelen. Enligt motionärerna är erfarenheterna frånfrikommunförsöken så många och positiva att rätten till en frinämndorganisation redan nu bör slås fast genom en ändring ikommunallagen.I ovannämnda motion 1989/90:K611 (mp) yrkas vidare attriksdagen hos regeringen begär förslag om hurspeciallagstiftningens omfattning skall minskas inom detkommunala området (yrkande 3).Enligt motionen har det funnits starka tendenseratt minska kommunernas självstyrelse med mer och merspeciallagstiftning. Motionärerna anser att detta är en tendenssom måste brytas.AllmäntKommuner och landsting delar ansvaret för den samhälleligaservicen med staten på en mängd områden. Den fortlöpandedelegeringen av allt fler uppgifter från staten till kommunalaorgan har medfört ett ömsesidigt beroendeförhållande mellanstaten å ena sidan och kommunerna och landstingen å den andrasidan. Under har stat--kommunberedningen(C1983:02) tillsatts som ett samverkansorgan i övergripandefrågor rörande förhållandet stat--kommun. Inom det s.k.frikommunförsöket för vilket redogörs i det följande prövasbl.a. frågor om ökat kommunalt ansvar inom olika områden.FrikommunförsöketRiksdagen beslöt att en försöksverksamhet med ökadkommunal självstyrelse -- det s.k. frikommunförsöket -- skallbedrivas i högst nio kommuner och tre landstingskommuner tillutgången av (prop. 1983/84:152, KU32, rskr. 368).Avsikten med försöksverksamheten är att de deltagande kommunernaoch landstingen genom avsteg från föreskrifter i lagar och andraförfattningar skall ges möjligheter att bättre anpassa denkommunala organisationen till lokala förhållanden, bättreutnyttja de samlade samhällsresurserna samt åstadkomma ökadsamordning och effektivitet i den kommunala verksamheten.Försöksverksamheten kan också gälla att utveckla former för enbättre samverkan mellan kommuner och landsting, liksom mellankommunala och statliga myndigheter. beslut innebaratt regeringen inom ramen för frikommunförsöket bemyndigades attfå göra avsteg från anslagsvillkor, riktlinjer o.d. somriksdagen tidigare fastställt. Vidare antogs lagen (1984:382) omförsöksverksamhet med en friare nämndorganisation(frikommunlagen). Genom denna lag öppnades möjlighet för iförsöket deltagande kommuner och landsting att tillämpa enfriare nämndorganisation både i fråga om de centrala nämndernaoch de lokala organen.I proposition 1986/87:91 om aktivt folkstyre i kommuner ochlandsting, som behandlades av utskottet (KU1987/88:23), fannsförslag som syftade till att ge kommunerna i allmänhet störrefrihet att organisera nämndarbetet. Utskottet godtog inteförslagen i denna del utan förordade i stället att fler kommunerskulle få tillfälle att pröva en friare nämndorganisation inomramen för frikommunförsöket, som -- såvitt avsåg dendel som gäller friare nämndorganisation -- skulleförlängas till utgången av . följde utskottet.Riksdagen beslöt därefter om motsvarande förlängning ochutvidgning av frikommunförsöket i dess helhet (prop. 1988/89:1,1988/89:KU6).Frikommunförsöket omfattar 25 kommuner och trelandsting.I stat--kommunberedningens uppdrag ingår att svara för attfrikommunförsöket genomförs och utvärderas. En viktig uppgiftför beredningen är därvid att sprida erfarenheterna av de olikaförsöken vidare till alla landets kommuner och landsting.Beredningen har i betänkandena (SOU 1988:26) Frikommunförsöketoch (Ds 1989:16) Frikommuner visar vägen lämnat en utförligredovisning för försöksverksamheten.Enligt önskemål har regeringen vid olika tillfällenredovisat för de åtgärder som vidtagits inom ramen förfrikommunförsöket. Senast lämnades en sådan redovisning i 1990års budgetproposition (prop. 1989/90:100 bil.2 s.30 f.).Stat--kommunberedningen beslöt att göra enkartläggning och uppföljning av försöket med en friare kommunalnämndorganisation. Syftet med utredningsarbetet, som avses blislutfört , är att förse regeringen medbeslutsunderlag inför nästa års överväganden om den fortsattafrikommunverksamheten på nämndområdet.Kommunallagskommitténs förslagKommunallagskommittén har i sitt betänkande (SOU 1990:24) Nykommunallag gjort bedömningen att det förslag till nykommunallag som läggs fram i betänkandet bör utgå från dennuvarande regleringen av nämndorganisationen. Enligt kommitténfår det bli en senare uppgift att göra de justeringar som kanbehövas till följd av en generell organisationsfrihet för allakommuner. Kommittén framhåller att det i ett sådant läge ärförhållandevis enkla lagändringar som behöver göras. Kommitténsbedömning görs mot bakgrund av vissa uttalanden av utskottet viddess behandling av den i det föregående omnämnda propositionenom aktivt folkstyre. Utskottet anförde då beträffande frågan omförhållandet mellan kommunallagsöversynen och försöket med enfriare nämndorganisation att det inte borde finnas hinder motatt i avvaktan på utvärderingen av det utvidgadefrikommunförsöket lägga fram förslag till en ny kommunallag medtills vidare oförändrade bestämmelser om nämndorganisationeneller mot delreformer (KU 1987/88:23 s.13). -- Några avkommitténs ledamöter ansåg att kommittén i sitt betänkande bordeha behandlat frågan om fri nämndorganisation.Kommunallagskommitténs betänkande är föremålför remissbehandling.Utskottets bedömningI motionerna 1989/90:K611 yrkande 1 och 1989/90:K625 yrkande 2begärs att den nuvarande försökslagstiftningen med en friarekommunal nämndorganisation en permanent lagstiftningsom i princip ger kommunerna frihet att bestämma sin egennämndorganisation.Kommunallagskommitténs i betänkandet (SOU 1990:24) Nykommunallag framlagda överväganden rörande frågan om frinämndorganisation har redovisats i det föregående. Arbetet bedrivs med sikte på attregeringen skall avlämna en proposition medförslag till en ny kommunallag. Som tidigare framgått äravsikten att regeringens beslutsunderlag på förevarande områdedå skall ha blivit kompletterat genom en avstat--kommunberedningen genomförd kartläggning och uppföljningav försöket med en friare nämndorganisation. Riksdagenbör enligt utskottets mening inte föregripa detta arbete genomatt nu ta ställning till den i motionerna upptagna frågan.