bet · GE01SoU1 · 1990-09-13 00:00:00 — Av propositionen framgår att veterinärresurserna vidhundskolan skall anpassas till verksamhetens eget behov avdjursjukvård. utgår omställningsbidragtill skolan. Hundskolans arbetsuppgifter och organisationframgår av förordningen (1988:654) med instruktion för statenshundskola.I betänkandet 1988/89:SoU19 (s. 25 f.) behandladeutskottet en motion om hundskolan med anledning avbudgetpropositionen . Utskottet hänvisade tillbetänkandet SoU 1987/88:24, som behandlar proposition1987/88:126 om inriktningen av verksamheten vid statenshundskola m.m. jämte motioner, vari utskottet uttalade följande(s. 6).Utskottet vill understryka att efterfrågan på kvalificeradetjänstehundar, som ledar- och polishundar, måste kunnatillgodoses. Det är också viktigt att avel, dressyr samt annanutbildning i fråga om dessa tjänstehundar hålls på enkvalitativt hög nivå.Statens hundskola har länge haft svårigheter att produceratillräckligt många hundar för att tillgodose de stora avnämarnasbehov. Skolan har också problem med obalans i sin ekonomi. Detär nödvändigt att råda bot på dessa problem. Utskottet serdärför positivt på en organisationsförändring som syftar tillatt hundskolan särskilt inriktar sig på produktion av ledar- ochpolishundar. Utskottet gör bedömningen att förslaget att skolansverksamhet efter en övergångstid med omställningsbidrag skallvara självbärande förbättrar möjligheterna att uppnå en effektivorganisation som kan uppfylla avnämarnas behov. Utskottet harsåledes ingen erinran mot de föreslagna riktlinjerna för skolansverksamhet såvitt nu är i fråga och avstyrker motion So10 (vpk)yrkande 4.Utskottet vill emellertid betona att staten har ett ansvar föratt det sker en tillräcklig produktion av goda ledarhundar ochför att de synskadade kan få tillgång till dessa till en rimligkostnad.Utskottet avstyrkte den då aktuella motionen.I samma betänkande (s. 21) behandlade utskottet också motionerom anslaget till () till verksamhetenmed ledarhundar. Utskottet vidhöll då sin principiellainställning att alla synskadade som så önskar borde kunna få delav den förmån det innebär att ha ledarhund och att SRF:sekonomiska möjligheter att inköpa ledarhundar inte fickförsämras genom omorganisationen av hundskolan. Problemet undersenare år har emellertid, framhöll utskottet, varitsvårigheterna att få fram tillräckligt många bra hundar. Att ökaproduktionen av ledarhundar ansågs inte kunna ske genast utanskulle komma att ta avsevärd tid och kräva långsiktiga insatserbeträffande aveln m.m.I maj 1989 anförde statsrådet bl.a. som svarpå interpellation 1988/89:211 om statens hundskola iSollefteå att beslut om förändringar vid hundskolaninnebar att verksamheten skulle inriktas på produktion av ledar-och polishundar. En förutsättning för att kunna trygga behovetav dessa hundar var en god avelsverksamhet, framhölls det.Hundskolan hade därför i samarbete med Sverigeslantbruksuniversitet lagt upp ett program för att förbättraaveln.Sedan den 1 januari 1990 har kommun övertagithuvudmannaskapet för djursjukhuset vid hundskolan.I proposition 1989/90:125 med förslag om tilläggsbudget IItill statsbudgeten för /90 togs frågan omomställningsbidraget upp på nytt. I propositionen anförsföljande.Regeringen godkände avtalet med om ändrat huvudmannaskap för djursjukhuset samtövertagande av fast egendom. Enligt avtalet skall statenutbetala ett övergångsbidrag om . Jagföreslår att medel för detta ändamål nu anvisas.Omställningen av statens hundskola till en renodladuppdragsmyndighet pågår, och uppbyggnaden av en mer effektiv ochkostnadsbesparande organisation och administration förväntas påsikt skapa ekonomisk balans i verksamheten. Under det gångnaåret har detta arbete försvårats av bl.a. en valpsjukeepidemi,som orsakat ett stort ekonomiskt avbräck för skolan.I syfte att ge hundskolan möjlighet att med bibehållentidsplan genomföra omställningsarbetet anser jag att skolan börkompenseras för de oförutsedda kostnaderna. Jag förordar därföratt hundskolan tillförs ytterligare1 000 000 kr.Totalt räknar jag nu med ett ytterligare medelsbehov på2 500 000 kr.I betänkandet 1989/90:SoU22 tillstyrkte utskottet detföreslagna medelsbehovet till omställningsbidrag tillhundskolan. följde utskottet (rskr. 273).Utskottet gör följande bedömning.Utskottet konstaterar att verksamheten vid statens hundskolaenligt beslut skall inriktas på produktion avledar- och polishundar. Omställningen av hundskolan till enrenodlad uppdragsmyndighet pågår, och organisationsförändringenförväntas skapa ekonomisk balans i verksamheten.Hundskolan har anvisats ytterligare omställningsbidrag itilläggsbudget II för /90. Åtgärder har ocksåvidtagits för att förbättra aveln. Utskottet anser attförutsättningar nu finns för hundskolan att fullföljaomställningsarbetet och trygga avelsbehovet. Utskottet avstyrkerdärmed motion So247 (s) yrkandena 1 och 2. Av samma skälavstyrker utskottet motionerna So253 (mp) yrkande 1 och So313(mp) yrkande 2 delvis.Utskottet konstaterar att djursjukhuset numera övertagits avSollefteå kommun. Motion 1989/90:So253 (mp) yrkande 2 avstyrksdärför.Fritid och kulturI motion 1989/90:So296 av m.fl. (c) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en ökad satsning på fritid ochkulturverksamhet för handikappade (yrkande 3). Enligtmotionärerna är tillgängligheten till olika fritids- ochkulturaktiviteter betydelsefull för att ge handikappade en godlivskvalitet. Motionärerna anser bl.a. att turistanläggningarbehöver ses över, rätt till färdtjänst för deltagande i idrotts-och fritidsaktiviteter bör utökas, en ökad satsning på textadeTV-program behöver göras och synskadade ges bättre tillgång tilldagstidningar.I motion 1989/90:So227 av m.fl. (fp)yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om sittliftar vid allmänna bad (yrkande5). Motionärerna anser att det borde vara obligatoriskt förallmänna bad att ha sittlift så att också rörelsehindrade kananvända bassängerna.Enligt 8 § punkt 6 omsorgslagen har landstingskommunernatill uppgift att verka för att det allmänna fritids- ochkulturutbudet blir tillgängligt för psykiskt utvecklingsstörda.I 21 § socialtjänstlagen (1980:620) stadgas attsocialnämnden skall verka för att människor som av fysiska,psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sinlivsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap ochatt leva som andra. Också genom andra bestämmelser isocialtjänstlagen åläggs kommunerna ett ansvar för att utvecklamöjligheterna till en god fritid för de handikappade.I 3 kap. 7 § (1987:10) stadgas attbostäder, allmänna lokaler och arbetslokaler vid nybyggnad skallutformas så att de blir tillgängliga och kan nyttjas av personermed nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga.1989 års handikapputredning har enligt sina direktiv fåtti uppdrag att göra en kartläggning och analys avfunktionshindrades möjligheter att få del av utbudet inomfritids- och rekreationsområdet. Om det är motiverat börutredningen också redovisa förslag som kan medverka till attfunktionshindrade i högre grad än kan delta iverksamheter och aktiviteter inom området.I handikapputredningens betänkande SOU 1990:19 (s. 62)framhålls att som en följd av den tidigare handikapputredningensförslag (Kultur åt alla, SOU 1976:20) genomfördes under slutetav flera viktiga reformer inom kultur- ochinformationsområdet. Dessa reformer redovisas i betänkandet.I betänkandet anförs också (s. 210) att ,vid sin uppföljning 1987 av det nationella handlingsprogrammet ihandikappfrågor, fann att programmets mycket tydliga uttalandenom behovet av insatser för en meningsfull fritid inte haderesulterat i stora förändringar. Tvärtom fann rådet risker förökade klyftor beträffande olika gruppers möjligheter att ta delav fritidsaktiviteter. Riskerna fanns bl.a. i det allt störreinformationsutbudet, som inte anpassades efter olika behov,otillräcklig utbyggnad av bl.a. färdtjänst och hemtjänst och denkommersiella fritidssektorns bristande intresse för att göraverksamhet tillgänglig för handikappade. pekade man påvissa positiva företeelser, som inom kulturområdet kunde visaatt kunskaper fanns för att omsätta ambitioner till praktiskhandling, t.ex. ökad tillgång till böcker för synskadade ochpsykiskt utvecklingsstörda samt text-TV.1989 års handikapputredning anför i betänkandet (s. 332 f.)inför sitt fortsatta arbete att den bör tillse att behovet avfritidsverksamhet för såväl psykiskt utvecklingsstörda som andramänniskor med omfattande funktionshinder tillgodoses. Härvidunderstryks att fritid för många gravt handikappade människorofta utgör en lång påtvingad sysslolöshet. Utredningen anser attden därför bör överväga hur fritid och rekreation kantillförsäkras dessa genom ökad personlig assistans, genomindividuellt utformade hjälpmedel, genom anpassning avfritidsanläggningar, kulturinstitutioner etc. Inför sinaöverväganden kommer utredningen också att ta del av erfarenheterav de fritidsprojekt som beviljats medel ur allmänna arvsfonden.I betänkandet SoU 1987/88:20 behandlade utskottet isamband med budgetpropositionen ett motionsyrkande om deutvecklingsstördas kultursituation. Utskottet anförde bl.a.följande (s. 12).Utskottet delar motionärernas uppfattning om den storabetydelse det har för utvecklingsstörda med fritids- ochkulturaktiviteter. För att utvecklingsstörda skall få denstimulans de behöver är det nödvändigt inte bara med en dagligsysselsättning -- arbete eller liknande -- utan också med enmeningsfull fritid. Utskottet noterar att försöksverksamhet medolika projekt pågår. I budgetpropositionen (s. 117) meddelasbl.a. att 10 milj. kr. har anvisats ur allmännaarvsfonden för att förbättra handikappades möjligheter tillfritid och rekreation.Utskottet vidhåller mot bakgrund av det anförda sitt tidigareställningstagande att det inte är påkallat mednågot initiativ av riksdagen.Då aktuellt motionsyrkande avstyrktes.Utskottet konstaterar att handikapputredning bl.a.behandlar frågan om de funktionshindrades möjligheter att få delav utbudet inom fritids- och rekreationsområdet. I avvaktan påförslagen bör enligt utskottets mening avstå från attgöra uttalanden i frågan. Utskottet avstyrker därför motionSo296 (c) yrkande 3. Av samma skäl avstyrks motion So227 (fp)yrkande 5.UtbildningI motion 1989/90:So217 av och (båda mp) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna att relevant utbildning ges olikayrkeskategorier som arbetar inom omsorgsverksamheten (yrkande3) samt att som sin mening ger regeringen till kännaatt tjänster skall tillskapas inom omsorgsverksamheten förambulerande utbildad personal (yrkande 4). Enligtmotionärerna är det inte alltid en logoped eller talpedagog sombehövs inom omsorgsvården. kan det lämpligaste vara enperson som är utbildad inom området alternativ kommunikationenligt motionärerna, som önskar att denna utbildning får högprioritet. Motionärerna ställer som krav för framtiden attpersonal inom omsorgsvården skall ha speciell utbildning.Socialstyrelsen har på regeringens uppdrag utarbetatallmänna råd om behörighet för omsorgspersonal (SOSFS1988:12). Där rekommenderas högskoleutbildning förföreståndare inom omsorgsverksamheten. gjorde1985--1986 en inventering av utbildningsnivån bland allboendepersonal samt elevassistenter, dvs. s.k. vårdartjänsterinom omsorgsverksamheten. 1979 hade gjort eninventering vid vårdhemmen, som visade en låg utbildningsnivåhos personalen. Jämförelser mellan dessa inventeringar visar enmarkant höjning av utbildningsnivån. Variationerna mellanlandstingen är dock stora. framhåller i sinredovisning att i den alltmer hårdnande konkurrensen omarbetskraften är olika utbildningsinsatser en viktig faktorbl.a. för att behålla och utveckla den personal som redan finns.I betänkandet (SOU 1990:19) av handikapputredning behandlas utbildningsfrågorna. Utredningen framhåller (s.334) att den, för att förbättra tillgången till välutbildadpersonal, bör verka för att antalet platser inom vissa berördautbildningar utökas och att handikappaspekterna tydligare lyftsfram inom alla aktuella utbildningsområden. Kommittén avser attmed hjälp av en referensgrupp och ett antal seminarier belysadessa frågor. Utredningens avsikt är att lägga fram förslag tillåtgärder inom områden med betydelsefulla men eftersattaforsknings- och utbildningsbehov. Slutbetänkande väntas i börjanav 1991.Utskottet konstaterar att handikapputredningbehandlar frågor om utbildning för personalen inomhandikappområdet. I avvaktan på förslagen från utredningen börriksdagen enligt utskottets mening avstå från att görauttalanden i dessa frågor. Motion So217 (mp) yrkandena 3 och 4avstyrks därför.Uppsökande arbete i skolanI motion 1989/90:So260 av m.fl. (m) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett aktivt uppsökande arbete redan i skolanför att förebygga förtidspension (yrkande 2). Motionärernaanser att det inte är rimligt att omkring 2 000 människor under30 år förtidspensioneras utan att andra åtgärderprövats. Arbetet för att skapa möjligheter för dessa människorpå arbetsmarknaden måste enligt motionärerna börja redan iskolan.Enligt 21 § socialtjänstlagen (1980:620) är socialnämndenskyldig att medverka till att den enskilde får en meningsfullsysselsättning. Till landstingskommunens uppgifter hör enligt8 § omsorgslagen att medverka till att psykisktutvecklingsstörda får en meningsfull sysselsättning genomförvärvsarbete.För regional samverkan i fråga om undervisning för elever medhandikapp är landet indelat i fem regioner, med enplaneringsberedning knuten till en länsskolnämnd i resp.region (SFS 1984:75). Beredningarnas uppgift är att samordnainsatserna inom varje region för elever med handikapp i vissaskolformer och i övrigt planera så att befintliga resurserutnyttjas på bästa sätt. Planeringsberedningarna skall ocksåsamarbeta med de regionala planeringsråden för samverkan mellanskola och arbetsliv när det gäller insatser för att skaffahandikappade ungdomar arbete. Vid länsskolnämnden på varjeregions huvudort finns en handikappkonsulent med uppgift attsamordna handikappåtgärderna inom regionen. I länen i övrigtfinns tjänster som konsulent för rörelsehindrade elever,tjänster som konsult för synskadade och ytterligare tjänster somkonsulent för olika handikappade elevgrupper.I betänkandet Tidig och samordnad rehabilitering, SOU1988:41 föreslår rehabiliteringsberedningen enrehabiliteringsersättning till handikappade ungdomar mellan 16och under förutsättning att den handikappade deltar irehabiliteringsåtgärd och/eller att arbetsförmågan på grund avhandikappet är nedsatt med minst en fjärdedel och nedsättningenkan anses varaktig.Sedan 1987/88 driver i samtligalän försöksverksamheten "Arbete åt unga handikappade" medsyfte att ge handikappade ungdomar möjlighet till arbete istället för pension. Försöksverksamheten har varit inriktad påen uppsökande verksamhet med att erbjuda ungdomar, som redanfått sjukbidrag eller förtidspension, en kontakt medarbetsförmedlingen/prövamöjligheterna till arbete. Den har också varit inriktad på enförebyggande verksamhet som innebär att tidigt erbjudaarbetsförmedlingens/kompetens ochservice till ungdomar med handikapp genom en utökad samverkanmed skolan. Erfarenheterna från försöksverksamheten är goda. Enförutsättning är dock att det finns tillgång tillarbetsmarknadspolitiska stödinsatser men även stöd och servicefrån och omsorgsverksamheten. Försöksverksamhetenär så utformad att den skall kunna övergå i reguljär verksamhetunder detta år när försökstiden är slut.Socialstyrelsen fick 1987 i uppdrag av regeringen att medmedel ur allmänna arvsfonden bedriva försöksverksamhet medsyftet att vid sidan av reguljära arbetsmarknadspolitiskaåtgärder finna nya metoder och arbetssätt som underlättar föryngre personer med funktionshinder att få arbete ochsysselsättning. Kommuner och organisationer skulle stimulerasatt starta projekt och därigenom på ett mer aktivt ochmetodinriktat sätt arbeta med sysselsättningsfrågorna. Iförsöksverksamheten framkommer behov av bättre och utveckladsamordning mellan kommunernas, landstingens,arbetsförmedlingarnas, försäkringskassornas m. fl. verksamheter.Det förekommer också brister och oklarheter gällandehuvudmännens ansvarsområden. En dokumentation av erfarenheternaav försöksverksamheten kommer att färdigställas till årsskiftet1990-1991.I betänkandet Ungdomars kompetens, Vägar in i framtidenskunskapssamhälle, SOU 1989:113 föreslårskola--arbete-utredningen att ungdomar, som omfattas avomsorgslagen, direkt efter avslutad särskild skolplikt fåromfattas av arbetsförmedlingens åtgärdsansvar. Vidare föreslårutredaren att särskolekommittén i sina förslag om framtidahuvudmannaskap för de psykiskt utvecklingsstördas utbildningbeaktar det kommunala uppföljningsansvaret. För allahandikappade föreslås ett antal lokala särskilda projekt förhandikappade i uppföljningsåtgärder.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet instämmer i motionärernas uppfattning om vikten avatt åtgärder sätts in tidigt för att hjälpa handikappadeungdomar att få arbete. Utskottet konstaterar att olika typer avförsöksverksamhet pågår ute i landet, i syfte att gehandikappade ungdomar möjlighet till arbete i stället förpension. Genom den regionala planeringsberedningen ochhandikappkonsulenten vid länsskolnämnden på planeringsregionenshuvudort samt den regionala pedagogiska stödorganisationen iform av konsulenter för olika handikappgrupper har numerahandikappade ungdomar fått ökade möjligheter att efter avslutadskolgång få arbete. Med hänsyn härtill anser utskottet att detinte behövs något initiativ från sida. Motion So260(m) yrkande 2 avstyrks därför.Stöd till föräldrar med funktionshinderI motion 1989/90:So304 av Margó m.fl. (vpk, s,m, fp, c, mp) yrkas att hos regeringen begär enöversyn av situationen för och stödet till föräldrar medfunktionshinder. Motionärerna anser att det t.ex. borde varasjälvklart att en förälder skall kunna följa sitt barn till ochfrån daghemmet med hjälp av färdtjänst, vilket inte är fallet . Många föräldrar med sådana funktionshinder som inte medgerfärd med allmänna kommunikationer kan inte ge sina barnden kontinuitet och därmed inte den trygghet ett litet barnbehöver. Kommuner och landsting borde enligt motionen haskyldighet att se till att barns rätt till kontinuitet kanuppfyllas. Det framhålls att personliga assistenter till denförälder som är funktionshindrad är ett krav som inte fårifrågasättas. Det gäller barnets rätt till trygghet lika mycketsom rätten att få hjälp att uppfylla sitt föräldraskap.Socialstyrelsen avser att ge ut rapportenFöräldrar med begåvningsnedsättning och deras barn. Rapportenbehandlar stödet till föräldrarna enligt gällande lagar. Irapporten tas frågor upp som bl.a. gäller behandlingsarbetet,kontaktpersoner, stödet i hemmet och placeringar utanför hemmet.Neurologiskt () gav 1988 , barn, vilken redovisar upplevelser avrörelsehindrade småbarnsföräldrar i olika föräldrasituationer.Handikappinstitutet har med stöd ur allmänna arvsfondenbörjat utarbeta en . Avsikten är att handboken skall utformassom en idébank med förslag till lösningar på praktiska problem.Handboken beräknas vara klar i juni 1991.Utskottet delar motionärernas inställning att det är avstörsta vikt att föräldrar med funktionshinder ges det stöd ochden hjälp de behöver för att kunna uppfylla sitt föräldraskap.1989 års handikapputredning har bl.a. till uppgift att behandlafrågor om färdtjänst och personlig assistans. Utskottet utgårifrån att utredningen i det sammanhanget även kommer attbehandla de funktionshindrade föräldrarnas behov. Någotuttalande i frågan från behövs därför inte. Utskottetavstyrker motion So304 (vpk, s, m, fp, c, mp).Bidragsgivningen till handikapporganisationerI motion 1989/90:So437 av m.fl. (m) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn av reglerna för bidragsgivningentill handikapporganisationerna (yrkande 6). Enligt motionenhar statens handikappråds monopolställning hårt drabbat småhandikappgrupper, då de inte ansetts fylla rådets statuter förorganisationsbidrag. Motionärerna anser det viktigt att fullföreningsfrihet får råda även för de handikappade, inte minstmot bakgrund av vikten av informationsspridning.Från anslaget G 10 erhåller handikapporganisationerna bidragtill sin verksamhet. Regeringen beslutar om fördelningen avanslagsbeloppet mellan organisationerna efter förslag av statenshandikappråd. har i januari 1990reviderat sina riktlinjer för bidrag tillhandikapporganisationer. I de nya riktlinjerna nämns bl.a. attde funktionshindrade skall ha ett avgörande inflytande iorganisationen. Bara för barn eller om funktionshindret gör detomöjligt för den enskilde att själv handha sina angelägenheterskall de nära anhöriga ha det avgörande inflytandet. Vidare sägsatt i ett inledningsskede kan det vara naturligt för enorganisation att ägna arbetet åt medlemmarnas mest akuta problemför att senare bredda det intressepolitiska arbetet till flersamhällsområden. Faktorer som påverkar bidragets storlek ärenligt uppgift från bl.a. antalet medlemmari organisationen och hur många av dessa som är handikappade,kostnaderna för verksamheten, särskilt fördyrande kostnader pågrund av handikappet och vilken verksamhet organisationenbedriver.Utskottet har i betänkandet 1988/89:SoU19 (s. 27) senastbehandlat en motion med yrkande om bidrag till en speciellorganisation. I betänkandet hänvisade utskottet till sittuttalande i betänkandet SoU 1980/81:17 s. 7. Här framhöllutskottet att inte bör göra någon detaljprövning avvilka villkor som bör vara uppfyllda för att enhandikapporganisation skall kunna få bidrag. En sådan prövningborde enligt utskottet ankomma på i första hand statenshandikappråd. Utskottet underströk att bidrag till nya ochmindre organisationer seriöst måste prövas av . Ibetänkandet 1988/89:SoU19 vidhöll utskottet sin tidigareinställning att inte pröva vilken eller vilka organisationer sombör ges bidrag.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning att riksdageninte bör göra någon detaljprövning av villkoren förbidragsgivningen. har revideratsina riktlinjer för bidrag till handikapporganisationer. De nyariktlinjerna har endast varit i kraft några månader. Riksdagenbör enligt utskottets mening avstå från att nu göra någrauttalanden i frågan. Motion So437 (m) yrkande 6 avstyrks därför. beträffande åtgärdsprogramatt avslår motion 1989/90:So315 yrkande 1,res. 1 (v)2. beträffande handikappinventeringatt avslår motion 1989/90:So288,res. 2 (fp)3. beträffande samverkan i vårdenatt avslår motion 1989/90:So296 yrkande 7,res. 3 (c)4. beträffande patientens ställningatt avslår motion 1989/90:So315 yrkande 3,res. 4 (v)5. beträffande personliga vårdareatt avslår motionerna 1989/90:So227 yrkande 1 och1989/90:So313 yrkande 5,res. 5 (fp)res. 6 (mp)6. beträffande vårdarlönatt avslår motion 1989/90:Sf62 yrkande 3,res. 5 (fp)7. beträffande handikappombudsmanatt avslår motion 1989/90:So227 yrkande 4,res. 7 (fp)8. beträffande omsorgslagens personkretsatt avslår motionerna 1989/90:So227 yrkande 17,1989/90:So296 yrkande 8 och 1989/90:So301,res. 8 (fp, c, mp)9. beträffande rätten enligt omsorgslagen till eget boendeatt avslår motionerna 1989/90:So217 yrkande 1,1989/90:So315 yrkande 7 och 1989/90:Sf62 yrkande 4,res. 9 (m, fp)res. 10 (v)res. 11 (mp)10. beträffande de handikappade i den psykiatriska vårdenatt avslår motion 1989/90:So296 yrkande 9,res. 12 (c)11. beträffande etikatt avslår motion 1989/90:So296 yrkande 12,12. beträffande habilitering och rehabiliteringatt avslår motionerna 1989/90:So227 yrkandena 13 och14, 1989/90:So283 och 1989/90:So315 yrkandena 4 och 5,res. 13 (fp)res. 14 (v)13. beträffande datorhjälpmedel och texttelefoneratt avslår motion 1989/90:So260 yrkandena 1, 3, 4och 5,res. 15 (m)14. beträffande huvudmannaskapsfrågan för hjälpmedel m.m.att avslår motion 1989/90:So296 yrkandena 5 och 6,res. 15 (m) - motiv.res.