bet · GE01NU6 · 1990-11-06 00:00:00 — Den ökadeinternationaliseringen av det svenska näringslivet och en ökadkonkurrens från utländska företag kommer att ställahelt andra krav på de svenska tjänsteföretagen; de måste bli merkvalitetsmedvetna och mer produktiva. Med tanke på den tyngd somtjänsteproduktionen har är det, menar motionärerna, nödvändigtatt kunskapen om hur man mäter produktivitetsutvecklingen inomdenna sektor förbättras. Vidare borde produktivitetsdelegationensnarast kompletteras med en person från ett tjänsteföretag ochges i uppdrag att även behandla frågor kringtjänsteproduktivitet.Produktivitetsdelegationen (I 1989:02), som tillsattes hösten1989, har enligt sina direktiv (dir. 1989:19) till uppgift attanalysera produktivitetsutvecklingen i industrin och den privatatjänstesektorn. Syftet skall vara att ge regeringen underlag föråtgärder som främjar produktivitetstillväxten. I direktivensbakgrundsbeskrivning pekas särskilt på attproduktivitetsutvecklingen inom den privata tjänstesektorn varsvag och att kunskaperna om orsakernatill detta förhållande är otillräckliga. Även vad avser denframtida utvecklingen lyfts tjänstesektorn särskilt fram idirektiven; betydelsen av arbetskraftens utbildning förproduktivitetens utveckling skall särskilt analyseras, hurvidareutvecklingen av den internationella arbetsfördelningenpåverkar produktivitetsutvecklingen -- inte minst itjänstesektorn -- skall utredas, och det skall läggas framförslag till hur statistiken över tjänstesektorn och metodernaför att mäta produktiviteten skall kunna förbättras.Produktivitetsdelegationen tillmäter, enligt uppgift,tjänstesektorn hög prioritet -- i enlighet med sina direktiv. Påhandels- och tjänsterådets uppdrag har professor ett projekt avseende en kunskapsöversikt och genomgångav tillämpliga mätmetoder inom tjänstesektorn, vilket haravrapporterats inför produktivitetsdelegationen. Detta arbetedrivs nu vidare på uppdrag av delegationen och styrelsen förteknisk utveckling (STU) och beräknas bli avrapporterat våren1991. Delegationen planerar att dess huvudbetänkande skallavlämnas . Slutbetänkande skall, enligt direktiven,föreligga vid utgången av år 1992.Beträffande kravet i motion 1989/90:N244 (c) att en ledamot iproduktivitetsdelegationen skall representera tjänstesektorn,konstaterar utskottet att så redan är fallet. Blanddelegationens ledamöter ingår en representant för tjänstesektornliksom en för basnäringarna och en för verkstadsindustrin.Med det sagda avstyrker utskottet motion 1989/90:N244 (c).Det behövs en särskild industripolitisk satsning på utvecklingav livsmedelsindustrin, sägs det i motion 1989/90:N245 (s).En ökning av livsmedelsindustrins produktion för vidareförädlingskulle kunna vara en från näringspolitisk synpunkt riktiglösning på problemet med att primärförädlingen minskar. Inför1990-talets utmaningar krävs det ytterligare insatser förutveckling av nya produkter och lönsamma produktionsmetoder samtför marknadsundersökningar inom livsmedelsindustrin, anförs deti motionen.Forskning och utveckling inom livsmedelsområdet bedrivs genomkollektivforskningsinstituten ()och (Packforsk). disponerarför innevarande budgetår 26,5 milj.kr., varav staten via STUsvarar för 10,6 milj.kr. För /92 blir motsvarandebelopp 28,5 milj.kr. och 11,2 milj.kr. Packforsk, varsverksamhet omfattar alla typer av förpackningar, dvs. inteendast livsmedelsförpackningar, disponerar för innevarandebudgetår 16 milj.kr., varav staten svarar för 6,4 milj.kr.Utskottet vill i detta sammanhang också erinra om destrukturförändringar som kommer att uppstå inomlivsmedelsindustrin till följd av den ändrade livsmedelspolitiksom har ställt sig bakom (prop. 1989/90:146,1989/90:JoU25).Med det anförda avstyrker utskottet motion 1989/90:N245 (s).Det samhälleliga inflytandet över livsmedels- ochläkemedelsindustrierna skall stärkas, begärs det imotion 1989/90:N66 (vpk), som har väckts med anledning avproposition 1989/90:109 om vissa aktiefrågor för AB.Det i propositionen presenterade avtalet mellan staten och ABVolvo minskar, enligt motionärernas uppfattning, statensägarandel i alltför mycket.Riksdagen godkände att statens aktieägande iProcordia AB minskade till (prop. 1989/90:109,1989/90:NU35). Utskottet anförde att det kan finnas betydandefördelar i en samordning av verksamheterna inom ,och Provendor. Flera reservationer avgavs.Centerpartiets företrädare kritiserade formerna förförsäljningen, kommunisternas företrädare menadeatt den statliga andelen skulle bli för liten och miljöpartietsföreträdare vände sig mot den ytterligare maktkoncentration inäringslivet som han ansåg att avtalet skulle ge upphov till.Företrädarna för moderata samlingspartiet och folkpartietanförde i ett särskilt yttrande att en bred försäljning avstatens aktier i till allmänheten och anställda iföretaget omgående borde komma till stånd.Utskottet finner inte motiv för någon annan bedömningbeträffande omfattningen av det samhälleliga inflytandet överlivsmedels- och läkemedelsindustrin än den som gjordes i våras.Motion 1989/90:N66 (vpk) avstyrks således i här berörd del.Järn- och stålindustrin är föremål för två motionsyrkandenfrån kommunisterna.I motion 1989/90:N246 (vpk) begärs att regeringen skall tasådana initiativ att en råjärnsframställning som uppfyller högtställda miljökrav kommer till stånd. Det finns -- avregionalpolitiska skäl och på grund av närheten till malmråvara-- starka argument för framtidssatsningar på järn- ochstålteknik i , anser motionärerna.Utskottet vill framhålla att forskning på det område som tasupp i motionen bedrivs vid de två kollektivforskningsinstitutenMetallurgiska forskningsstationen (MEFOS) ochBearbetningstekniska forskningsstationen, båda i Luleå.Metallurgiska forskningsstationen disponerar för innevarandebudgetår 17 milj.kr. och för nästa budgetår 17,8 milj.kr., varavstaten bidrar med 6,8 milj.kr. resp. 7,1 milj.kr.Bearbetningstekniska forskningsstationen disponerar förinnevarande budgetår 6,8 milj.kr., varav staten bidrar med 3,5milj.kr. STU, som förmedlar statens bidrag, har att tamiljöhänsyn vid utveckling av ny teknik. Den konkretainriktningen av forskningen bestäms dock avforskningsstationerna.Med det anförda avstyrker utskottet motion 1989/90:N246 (vpk).Stålindustrins ägarstruktur måste fortlöpande ses över, ochfrågan om en samordning av den svenska stålindustrin i ettmetallbolag med staten som dominerande ägare bör utredas, anförsdet i motion 1989/90:A107 (vpk). Ett sådant metallbolag, däräven löntagarfonder och allmänna pensionsfondens fjärdefondstyrelse tillsammans med staten kan bilda en aktivägargrupp, kan enligt motionärerna ge stålindustrin eninriktning mot den nordiska marknaden och mot vissa nischer påden har under en följd av år avslagit motionsyrkanden avsamma innebörd som det nu aktuella. Vid den senaste behandlingenhösten (1989/90:NU9) upprepade utskottet tidigareställningstaganden: utskottet fann inte några övertygande skälför att staten skulle eftersträva att förvärva de privatägdatillgångarna inom stålindustrin och tog vidare avstånd frånkravet på en nationalisering av de malmförekomster som inte är istatens ägo. kommunisternas företrädarereserverade sig till förmån för motionsyrkandet.Utskottet upprepar sina tidigare uttalanden i ämnet ochavstyrker därmed motion 1989/90:A107 (vpk).Miljöpartiet upprepar i motion 1989/90:N224 sitt avvisandefrån av anslaget till Saab-Scanias projekt . Partiet vidhåller sin uppfattning att det är mycketolämpligt att staten satsar pengar på ett projekt som frånmiljö- och energisynpunkt måste föranleda starka invändningar.Riksdagen beslöt på regeringens förslag att anslå1,för statens medverkan i finansieringen avSaab-Scanias projekt 2000 (prop. 1989/90:51, 1989/90:NU18).Utskottet ansåg att det var positivt att hadebeslutat om en investering i ett nytt civilt flygplansprojektoch pekade på olika positiva effekter -- utveckling av densvenska industristrukturen inom det högteknologiska området,ökad försäljning av och positiva effekter påSaab-Scanias flygdivisions militära del. Företrädarna förvänsterpartiet kommunisterna och reserverade siggemensamt mot utskottets beslut, med hänvisning dels till atttillstyrkandet av propositionen innebar ett indirekt stöd tillJAS-projektet, dels till att miljöskäl talade mot det.Utskottet vill här erinra om de utfästelser som Saab-Scaniagjorde i avtalet med staten. Huvuddelen av utvecklingsarbetetmed det nya flygplanet skall förläggas inom landet, liksomtillverkningen och monteringen av flygplanet. Antalet anställdavid flygdivisionens enhet i skall öka med minst265 personer. Vidare kommer verksamheten vid anläggningarna iLinköping, (i ), och Kramforsatt utvidgas. åtog sig också i avtalet att skapa enny produktionsenhet för montering av bensinmotorer förpersonbilar eller annan industriell verksamhet i , vidvilken sammanlagt minst 500 personer skall vara anställda vidutgången av , därav minst 70 personer före utgången av år1991.Industriminister besvarade enfråga (1990/91:34) i om Saab-Scaniasindustrilokalisering till . Frågeställaren ville fåveta vad regeringen avsåg att göra för att denna etableringskall komma till stånd. Industriministern sade i sitt svar atthan utgick från att avtalet kommer att fullföljas;industridepartementet hade inte fått några signaler om att såinte skulle ske. informerade den 15 oktoberindustriministern om att varken ellerSaab-Scania anser det möjligt att etablera en nyproduktionsanläggning i . uppger denvikande marknadsutvecklingen som orsak till att beslutetuppskjuts. I ett svar i på en fråga(1990/91:115) om vilka åtgärder industriministern tänkte vidtamed anledning av detta uppgav industriministern att han, ienlighet med avtalet mellan staten och , ämnade upptaöverläggningar med företaget om den uppkomna situationen.Dessförinnan avsåg industriministern att överlägga medlänsstyrelsen i och kommun.Utskottet ser ingen anledning för att nu göra någotannat ställningstagande än vad som gjordes . Motion1989/90:N224 (mp) avstyrks därmed.Riksdagen bör uppmana regeringen att tillse att anslag frånberörda myndigheter ges en sådan inriktning att ettlinberedningsverk kan inrättas, sägs det i motion1989/90:N330 (c). Motionärerna erinrar om att man fråncenterpartiets sida i ett drygt decennium har motionerat iriksdagen om stöd till linet och fått gehör för sina förslag.Det som först och främst behövs nu är, enligt motionärerna, ettlinberedningsverk, dit det skördade och torkade linet kan sändasför beredning, snarare än utvecklandet av nya sorters lin,vilket STU enligt budgetpropositionen skall stödja.Lin har historiskt huvudsakligen kommit till användning delsför utvinning av linolja genom pressning av fröna, dels såsom entextilråvara där basfibrerna i stjälken tillvaratagits.Oljelinet skiljer sig från textillinet genom att det förra harmånga grenar och är mer kortväxt än textillinet, som har fågrenar. Textillin har odlats och beretts i industriell skala iSverige fram , då linberedningsverket i ladesner. Nästa led i förädlingen efter beredningen är att detberedda linet vid ett linspinneri spinns till linnetråd.Ett motionsyrkande liknande det här aktuella avslogs avriksdagen (1988/89:NU22). Utskottet hänvisade tillatt frågan om linodling och linberedning var under beredning iregeringskansliet. Dessutom meddelades att regeringen i maj 1988hade föreskrivit att statens jordbruksnämnd skulle betala ut 50milj.kr. till skogs- och jordbrukets forskningsråd, som skullebeakta vad som i betänkandet (Ds I 1987:1) Inhemsk odling ochberedning av lin anfördes om bl.a. växtförädlingsprogram förlin, forskning kring linfröets biokemiska egenskaper och frågorsom rör beredningsteknik.STU redovisade ett uppdrag från regeringen omlinets industriella användning. Enligt utredningen harlinprodukter lågt industriellt intresse , men detta kaneventuellt öka . I årets budgetproposition (bil. 14,industridepartementet) sades att utvecklingen av nya sorters lindärför borde fortsätta, eftersom det därmed skapashandlingsfrihet . I budgetpropositionen sadesockså att STU var beredd att inom ramen för verketsbiomassaprogram finansiera några projekt som ingick i ett avarbetsgruppen för industriell linberedning i Bergslagenföreslaget forsknings- och utvecklingsprogram för lin.I februari i år startade ett linspinneri i Växbo i Hälsinglandpå privat initiativ och med visst statligt stöd vialänsstyrelsen. Råvaran importeras från , men målet är skall kunna spinna av inhemsk råvara, vilket förutsätter attett linberedningsverk inrättas. i åretablerades Riksgruppen för linfrågor med representanter förforsknings- och utvecklingsprojekt inom linets område, nämndenför hemslöjdsfrågor och glesbygdsdelegationen. Gruppen planeraratt ta fram en gemensam utvecklingsplan för lin, vari ingåretablering av ett linberedningsverk.Riksdagen fattade beslut om en ny livsmedelspolitik(prop. 1989/90:146, 1989/90:JoU25). Enligt denna kanomställningsstöd utgå för alternativ produktion, huvudsakligenindustri- och energigrödor samt skogsproduktion. För odling avs.k. nischgrödor på mindre arealer kan också omställningsstödutgå. Som ett exempel på en s.k. nischgröda harjordbruksutskottet nämnt lin.Av vad näringsutskottet här har anfört framgår att frågan omlinodling och linberedning är föremål för överväganden inomregeringskansliet och på andra håll. Utskottet vill framhållaatt utskottet fäster vikt vid dessa frågor och att dessförhoppning är att linhanteringen skall få ökad omfattning.Enligt utskottets mening finns det dock inte anledning förriksdagen att nu ta något initiativ i frågan om linberedning.Motion 1989/90:N330 (c) avstyrks därmed.HantverkFyra motioner innehåller olika yrkanden om hantverk.Centrala hantverksrådet (se s.16) bör permanentas ochriksdagen bör tillse att nödvändiga resurser för dess verksamhetställs till förfogande, anförs det i motion 1989/90:N241 (m).För att Centrala hantverksrådet skall kunna nå ut medinformation och bredda marknadsföringen ännu mer samt aktivtkunna bearbeta myndigheter, organisationer, branscher,arbetsförmedlingar, skolor m.m., anser motionärerna att detkrävs ett långsiktigt och varaktigt stöd från statens sida.Även i motion 1989/90:N313 (fp) tas frågan om ett permanentanslag till Centrala hantverksrådet upp. Den nuvarande ordningenför statens stöd till hantverket anses innebära uppenbaranackdelar; det finns risk för att frågor rörande hantverket geslåg prioritet av statens industriverk (SIND). I motionen begärsockså att skall göra ett uttalande om atthantverksyrken och hantverkskunnande bör främjas. Flera motivtalar enligt motionärerna för detta. Ett kulturarv bör bevaras.Hantverksyrken och hantverkskunnande utgör stöd för dagens ochmorgondagens teknik och industri. Därtill kommer beredskapsskäloch regionalpolitiska skäl.I motion 1989/90:N313 (fp) erinras också om folkpartietsförslag att en av de två av regeringen dåföreslagna hemslöjdskonsulenttjänsterna i varje län skulleändras till en hantverkskonsulenttjänst. Motionärerna anser attriksdagen bör uppmana regeringen att uppmärksammalänsstyrelserna och landstingen på att enhantverkskonsulenttjänst skulle kunna inrättas i de fall då denandra hemslöjdskonsulenttjänsten inte är tillsatt eller då någonav tjänsterna blir ledig. En viktig uppgift förhantverkskonsulenterna skulle vara att ansvara för deråvarudepåer och verktygsbanker vilka motionärerna föreslårskola inrättas. Eftersom de i motionen upptagna frågorna ochproblemen är gemensamma för hantverket i alla nordiska länderborde göra en inventering av hantverk i Nordenoch på basis av den en plan över hur utbildningen lämpligen börbedrivas med sikte på ett samarbete över gränserna.Frågan om ett samnordiskt stöd till hantverk ochhantverksutbildning tas också upp i motion 1989/90:N264 (fp).Regeringen bör inom verka för att detgörs en inventering av hantverk och antal utövare inom resp.specialitet i och på basis av den en plan över hurutbildningen lämpligen bör bedrivas med sikte på ett samarbeteöver gränserna, sägs det i motionen.Äldres och invandrares kunskap och erfarenhet i hantverksyrkenoch hantverkskunnande bör tas till vara, anförs det i motion1989/90:N288 (mp). Detta behövs för att glesbygdensinfrastruktur skall byggas upp och för att kunskaper i bådehantverk och ekologiskt liv i samklang med naturen skallåterinföras.Utskottet behandlar först frågan om Centrala hantverksrådet,därefter frågorna om främjande av hantverksyrken ochhantverkskunnande samt inrättande av hantverkskonsulenttjänsteroch slutligen frågan om samnordiskt stöd till hantverket.Centrala hantverksrådet, som är knutet till StiftelsenHantverksfrämjandet och förlagt till , har till uppgiftatt handlägga frågor om utrednings- och forskningsverksamhetsamt bevarande och utveckling av kunskaper, tjänster ochprodukter inom hantverksområdet. Rådet skall vidare svara förinformation om olika hantverksutbildningar. SIND är centralförvaltningsmyndighet för ärenden som rör hantverk. Underinnevarande budgetår bidrar SIND med ca . För övriga projekt inomhantverksområdet har SIND avdelat . för dettabudgetår.Motionsyrkanden avseende Centrala hantverksrådet motsvarandede nu aktuella har avslagits av riksdagen.Vid den senaste behandlingen (1988/89:NU22) anfördeutskottet att det näringspolitiskt motiverade statliga stödettill hantverket har ett nära samband med övriga statligainsatser för småföretagen genom de regionala utvecklingsfondernaoch SIND och att det bör ankomma på dessa att göra erforderligaprioriteringar. Företrädarna för moderata samlingspartiet,och reserverade sig till förmån för enpermanentning av anslaget.Utskottet upprepar sina tidigare ställningstaganden i ämnetoch avstyrker därmed motion 1989/90:N241 (m) och motion1989/90:N313 (fp) i här aktuell del.Motionsyrkanden om främjande av hantverksyrken ochhantverkskunnande liknande dem som tas upp i motionerna1989/90:N313 (fp) och 1989/90:N288 (mp) har tidigare behandlatsav . avslog liknande yrkanden(1989/90:NU9). Utskottet anförde att det från sinautgångspunkter kunde instämma i vad som sades i de aktuellamotionerna om vikten av att hantverkskunnande och hantverksyrkenbevaras och att invandrares särskilda hantverkskompetens tastill vara. Utskottet utgick från att Centrala hantverksrådetfortlöpande undersöker behovet av olika åtgärder till stöd förhantverket och att rådet, när så krävs, väcker frågan om sådanaåtgärder hos de ansvariga instanserna. Företrädarna förfolkpartiet, och reserverade sig tillförmån för motionernas krav på åtgärder. Moderatasamlingspartiets företrädare reserverade sig också motutskottets beslut, dock utan att direkt ställa sig bakom deaktuella motionsyrkandena.Utskottet ser ingen anledning att nu göra något annatställningstagande än vad som gjordes . Det är, somutskottet då framhöll, av vikt att hantverksyrken ochhantverkskunnande bevaras. Något särskilt uttalande av riksdageni frågan anser utskottet dock inte att det finns behov av.Motion 1989/90:N313 (fp) i här berörd del och motion1989/90:N288 (mp) avstyrks således av utskottet.Ett motionsyrkande om inrättande avhantverkskonsulenttjänster motsvarande det som finns imotion 1989/90:N313 (fp) avslogs av (1988/89:NU22). Utskottet anförde att en utvidgning avarbetsområdet för hemslöjdskonsulenterna till att avse ävenhantverk skulle få till följd att den avsedda förstärkningen avstödet till hemslöjden i stort sett skulle utebli. Vidareerinrade utskottet om att alla hantverksföretag kan få del avutvecklingsfondernas service och rådgivning. Folkpartietsföreträdare reserverade sig till förmån för motionsyrkandet.Utskottet finner inte anledning att nu göra något annatställningstagande än . På nytt vill utskottetunderstryka att motionärernas förslag innebär att hemslöjdenskall berövas en del av de resurser som harvarit enig om att ställa till dess förfogande. Motion1989/90:N313 (fp) avstyrks således i här aktuell del.Beträffande yrkandena i motionerna 1989/90:N313 (fp) och1989/90:N264 (fp) om ett samnordiskt stöd till hantverk ochhantverksutbildning konstaterar utskottet att det förnärvarande finns ett medlemsförslag inom omåtgärder för att bevara och utveckla nordiskt hantverk ochhemslöjd. I medlemsförslaget, bakom vilket står fyra svenskariksdagsledamöter -- bland dem upphovsmannen till den häraktuella motionen 1989/90:N264 (fp) -- och tre ledamöter frånandra nordiska länder, föreslås:en inventering och samordning av den nordiska dokumentationenbeträffande traditionellt hantverk och traditionell hemslöjd ochupprättande av förteckningar över verksamma yrkesutövare,utarbetande av ett centralt nordiskt uppslagsverk om hantverkoch hemslöjd i de nordiska länderna,kartläggning av nuvarande utbildningsmöjligheter, utredning avförutsättningar för samnordiska utbildningsvägar ochframläggande av förslag om på vilket sätt utbildningen inomnordiskt hantverk och hemslöjd kan genomföras,utredning av förutsättningarna för upprättande av ett nordiskthantverksinstitut,utredning av och framläggande av förslag om hur organisationersom Nordisk hemslöjdsorganisation kan medverka i kurser ochutbildning.Nordiska rådets kulturutskott behandlade förslaget vid ettsammanträde . Därvid beslöts att utskottet skallföreslå att rekommendera Nordiska ministerrådetatt Nordiska konst- och konstindustrikommittén ges i uppdrag attundersöka möjligheterna av att koordinera och samordna denordiska insatserna inom hantverk och hemslöjdsområdet,speciellt beträffande dokumentation, upplysningsmaterial ochläromedel och yrkesval, kartläggande av utbildningsmöjligheternainom och utredande av möjligheterna att ge etthantverksinstitut i en nordisk övergripande funktion. Denverksamhet som bedriver skulledärvid särskilt uppmärksammas. Medlemsförslaget skall, på basisav kulturutskottets förslag till beslut, behandlas av vid dess session --den 1 mars 1991.Med hänsyn till att frågan om samnordiskt stöd till hantverkoch hantverksutbildning är föremål för behandling inom anser utskottet att det inte finns någon anledning förriksdagen att ta något initiativ i denna fråga. Motion1989/90:N313 (fp) i här berörd del och motion 1989/90:N264 (fp)blir tillgodosedda genom de nämnda aktiviteterna. Motionernaavstyrks således.Teknisk utvecklingDet finns ett behov av ett rättsligt skydd för enklaretekniska lösningar, anförs det i motion 1989/90:N54 (fp).Enskilda uppfinnare utsätts i alltför stor utsträckning förstöld av idéer. Möjligheten att införa ett enkelt och billigtidéskydd för smärre tekniska lösningar, t.ex. liknande det somfinns i ("Kleinpatent") bör utredas, ansermotionärerna.Justitieministern har enligt bemyndigande av regeringentillsatt en utredning angående skydd för enklare tekniska idéer(bruksmönsterutredningen, Ju 1990:01). Den särskilde utredaren,justitierådet , skall enligt direktiven (dir.1989:62) överväga behovet av ett immaterialrättsligt skydd förenklare tekniska idéer och föreslå den lagstiftning somövervägandena kan föranleda. Inriktningen bör främst vara attdet befintliga skyddet skall kompletteras med en ny friståendeskyddsform. Utredningar om och förslag till motsvarandelagstiftning i övriga nordiska länder bör särskiltuppmärksammas, och intresset av att bevara nordisk rättslikhetpå området bör beaktas. Utredningsarbetet skall bedrivasskyndsamt och redovisas före utgången av år 1991.Utskottet har tidigare (1989/90:NU9, 1989/90:NU30) uttalat sigom vikten av att det skapas gynnsamma förutsättningar förenskilda uppfinnare. Dessa spelar en viktig roll förnyföretagande och näringslivsutveckling. Införandet av ettenkelt idéskydd kan, som anförs i motion 1989/90:N54 (fp), varaett sätt att stimulera uppfinnandet. Eftersom frågan ärunder utredning anser utskottet att inte nu bör vidtanågon åtgärd. Motionen avstyrks således.Även i motion 1989/90:N341 (c) tas frågan om uppfinnarstödupp. Där begärs att regeringen skall ta initiativ till åtgärderför att främja teknisk utveckling genom ökat utnyttjande avpatent. Det förekommer, framhåller motionären, att patent somav något företag upplevs som konkurrensfarliga köps upp ochförblir outnyttjade.