bet · GE01FöU1 · 1990-10-16 00:00:00 — Transporter av farligt gods Utskottet behandlar i detta betänkande tolv motioner om transporter avfarligt gods vilka avgivits under den allmänna motionstiden . Efter enbakgrundsbeskrivning som i stort redovisar tidigare behandling avsådana transporter tar utskottet upp yrkanden med anknytning till val av etttransportsätt före ett annat. Härefter behandlas i skilda avsnitt yrkanden somrör s. k. vägvalsstyrning, tillsyn och kontroll, påföljd vid överträdelser,information och utbildning samt tillämpning av miljöskyddslagen.Utskottet föreslår inte bifall till något av de behandlade motionsyrkandena.Det främsta skälet till detta är att det har vidtagits åtgärder och initieratsverksamhet inom en rad områden sedan senast behandlade transporter avfarligt gods. Såvitt utskottet kan bedöma är dessa åtgärder och initiativ enföljd av, eller i linje med, tidigare ställningstaganden i ärendet.Det är enligt utskottets mening olämpligt att nu ändra inriktningen av detpågående arbetet. Erfarenheterna från detta bör i stället få ge underlag föreventuella framtida förändringar. Utskottet föreslår därför i sinasammanfattande synpunkter att som sin mening ger regeringen tillkänna att erfarenheterna från det säkerhetshöjande arbetet fortlöpande skallredovisas för . 1989/90:Fö703 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att transport av farligt gods måste ske under så säkra och tryggabetingelser som möjligt,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om brottsförebyggande arbete på våra vägar och i hamnar.1989/90:Fö704 av och () vari yrkas1. att hos regeringen begär ett åtgärdsprogram för att ökasäkerheten vid miljöfarliga transporter genom , ,och ,2. att begär att regeringen i detta sammanhang skyndsamt låterutreda överförande av en del av de i yrkande 1 omnämnda transporterna tillpipelines och i första hand en pipeline för olja mellan ochStockholm.1989/90:Fö705 av och () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär utredning och förslag om vägvalsstyrning vidtransport av farligt gods enligt de riktlinjer som anges i motionen.1989/90:Fö707 av m.fl. (s) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad säkerhetvid miljöfarliga transporter.1989/90:Fö711 av m.fl. (mp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna att vägar därfarligt gods tillåts transporteras skall märkas ut med särskilt vägmärke,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att farligt gods i första hand skall gå per järnväg eller till sjössmed säkra dubbelbottnade fartyg,3. att som sin mening ger regeringen till känna att transport avfarligt gods skall betraktas som miljöfarlig verksamhet och därmed prövasenligt miljöskyddslagen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av skärpt kontroll av farligt gods, och att det skall ske isamarbete med andra berörda länder.1989/90:Fö712 av () vari yrkas att hos regeringenbegär förslag om åtgärder för att förbättra säkerheten vid farligtgods-transporter.1989/90:Fö717 av () vari yrkas att gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av skärpta föreskrifterför transport av farligt gods på statens järnvägar.1989/90:Fö718 av och () vari yrkas 1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt det måste byggas upp en beredskap kring för att kunna klara olyckormed transporter av miljöfarligt gods,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att det måste göras transportplaner så att miljöfarligt gods iförsta hand går på järnväg,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att transporter av miljöfarligt gods i görligaste mån inte sker inärheten av vattentäkter.1989/90:Fö719 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att farligt gods i första hand skall gå per järnväg eller till sjössmed säkra dubbelbottnade fartyg,2. att som sin mening ger regeringen till känna att transport avfarligt gods skall betraktas som miljöfarlig verksamhet och därmed prövasenligt miljöskyddslagen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av skärpt kontroll av farligt gods, och att det skall ske isamarbete med andra berörda länder.1989/90:Fö721 av m.fl. (fp) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att miljöfarligatransporter genom huvudstaden bör begränsas.1989/90:Fö722 av m.fl. (c) vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärptasäkerhetskrav i samband med transporter av miljöfarligt gods i anslutning tillstorstädernas vattentäkter.1989/90:Jo871 av och ()vari yrkas6. att hos regeringen begär en landsomfattande studie avhanteringen och transporterna av miljöfarligt gods enligt vad som anges imotionen.BakgrundUtskottet har berett frågor som rör transport av farligtgods. Sålunda behandlades 19 motioner härom i betänkandet 1987/88:FöU7.Utskottet fann då inte skäl att föreslå bifall till några av de enskildhetersom förts fram i de olika motionsyrkandena, främst med hänvisning till pågåendearbete i och hos berörda myndigheter. Utskottet föreslog dockett riksdagsuttalande som betonade statens räddningsverks samordnande funktionoch underströk att vidtagna och planerade myndighetsåtgärder inom området bordegenomföras med kraft och utan onödig tidsutdräkt. beslutade (rskr.1987/88:214) i enlighet med vad utskottet föreslagit.Vidare har utskottet i betänkandet 1988/89:FöU12 uttalat sig positivt om vadförsvarsministern i budgetpropositionen anförde om s.k. vägvalsstyrning vidtransport av farligt gods. I samma betänkande behandlas även 14 motioner omsådana transporter. Utskottet fann det inte heller då nödvändigt att görauttalanden i enlighet med de olika motionsyrkandena. Utskottet förutsattenämligen att flera av de åtgärdsförslag som motionärerna förde fram skullekomma att beaktas i det pågående arbetet med att höja säkerheten vidtransporter av farligt gods. betonade utskottet vikten av att detutarbetades en långsiktig policy rörande dessa transporter och att det förändamålet var betydelsefullt med ett målmedvetet samarbete mellan de ansvarigamyndigheterna.Det finns ett omfattande regelverk för farliga transporter. Grundläggande ärlagen (1982:821) och förordningen (1982:923) om transport av farligt gods.Vidare är lagen (1980:424) om vattenförorening från fartyg samtfartygssäkerhetslagen (1988:49) tillämpliga. Enligt den nämnda förordningen(1982:923) är () s.k. transportmyndighet förlandtransporter, luftfartsverket (Lfv) för lufttransporter och (SjöV) för sjötransporter. Förordningen utpekar också tillsynsmyndigheter,nämligen SjöV, Lfv, polismyndigheterna, sprängämnesinspektionen,tullmyndigheterna och . Dessa myndigheter har bemyndigande att inomsina resp. ansvarsområden utfärda detaljbestämmelser samt att tillse attreglerna följs. Härutöver har SRV ett övergripande samordningsansvar.Utskottet behandlar i det följande de motioner om transporter av farligt godssom har avgivits under den allmänna motionstiden . I likhet med vad somskett sedan /88 gör utskottet detta samlat för alla sådanamotionsyrkanden, även om yrkandena ingår som delar i motioner som med hänsyntill departementsindelning och myndigheters ansvar bereds av andrariksdagsutskott. Flera av de väckta motionerna tar på nytt upp frågor somtidigare behandlats av riksdagen.Till ett inledande avsnitt har förts de motionsyrkanden som har enövergripande innebörd beträffande valet av transportsätt för farligt gods. Dehar således anknytning till den grundsyn eller långsiktiga policy som utskottetframfört behov av i sitt betänkande 1988/89:FöU12 (s. 34). Övrigamotionsyrkanden behandlas sedan i anslutning till skilda ämnesrubriker. SRV hartill utskottet lämnat synpunkter på de flesta motionerna. (), SjöV och () har härutöver yttrat sig över vissamotioner.Grundsyn för val av transportsättSju motioner innehåller yrkanden om skilda åtgärder för att kunna väljasäkrare transportsätt för farligt gods än . Sålunda anses det imotion Fö704 (c) nödvändigt med kraftfulla åtgärder för att förebygga enmiljökatastrof i samband med sjötransporter i och iMälaren. Några mera avgörande initiativ för att lösa de aktuella problemen sägsinte ha vidtagits. bör därför, enligt motionärerna, hos regeringenbegära ett åtgärdsprogram för att öka säkerheten vid miljöfarliga transportergenom , , och . I sammanhangetbör också regeringen utreda om delar av de aktuella transporterna kan överförastill pipelines, i första hand en pipeline för olja mellan ochStockholm. En likartad syn framförs i motion Fö721 (fp) om miljön i Stockholmslän. Miljöfarliga transporter genom huvudstaden bör enligt denna motionbegränsas. Oljehamnen i bör således flyttas till ochmöjligheterna att transportera olja i en pipeline därifrån prövas. Vidare börflygdrivmedel föras till i en pipeline i stället för med tankbil.I ett från jordbruksutskottet överlämnat yrkande i motion Jo871 (c) ommiljösituationen i förordar motionärerna att SRV gör en skyndsamoch landsomfattande studie av hur transporterna av farligt gods hanteras. Denbör omfatta såväl väg- som järnvägs- och sjötransporter. Motionärerna ansernämligen att underlaget för transport och lagring av farligt gods är föråldratoch att därför varken , SRV eller kommunernas räddningstjänst hargrepp om situationen.Motion Fö717 (m) framhåller riskerna med transporter av t.ex. ammoniak, klor,svaveldioxid och gasol genom . Många andra orter i landet utsätts förliknande hot men riskerna för anses särskilt allvarliga. Trotsatt SJ begränsat godsmängderna genom centrala ansermotionären att föreskrifterna för järnvägstransporter av farligt gods börskärpas.Två motioner, Fö711 och Fö719 (båda mp), behandlar trafiksäkerhet och miljö.I likalydande formuleringar anges att visst farligt gods, som transporteraspå väg, i åtskilliga fall skulle kunna transporteras betydligt säkrare påjärnväg eller sjöledes med dubbelbottnade fartyg. Myndigheterna borde beaktadetta när tillstånd ges för transport av farligt gods.Även motion Fö718 (mp) förordar att miljöfarligt gods i första handtransporteras på järnväg. Ett yrkande med denna innebörd ingår blandmotionärernas förslag till åtgärder för att rädda . Det som i fråga om transporter av farligt gods behandlas i de nämndamotionerna berör i samtliga fall de relativa riskerna vid olika transportsätt.Enligt vad utskottet har inhämtat från SRV har denna övergripande frågastuderats men den är fortfarande dåligt utredd. Även SJ framhåller detta i sittyttrande. Det går därför , enligt SRV, inte att avge någraunderbyggda generella omdömen om när det ena eller det andra transportsättet äratt föredra. SRV har, bl.a. som följd av regeringens och uttalandenunder /89, i samverkan med berörda myndigheter börjat studerahur farligt gods över huvud taget bör transporteras. En probleminventering hargjorts. Det vidare arbetet kommer i ett första skede att behandla relationernamellan väg- och järnvägstransporter. Jämförelsen mellan land- ochsjötransporter sägs också komma att behandlas relativt tidigt. Enligt SRV bördessa studier kunna ge underlag för den efterfrågade policyn för val avtransportsätt med utgångspunkt i bedömd säkerhet under olika förutsättningar.Även SJ anmäler i sitt yttrande att studier pågår. SjöV framhåller å sin sidaatt det är både angeläget och självklart att göra bedömningar av säkerheten förskilda transportmedel och att en vägning av risker--kostnader--säkerhet i storutsträckning därvid utfaller till sjötransporternas fördel. SjöV hänvisar ocksåtill att man redovisat ett regeringsuppdrag att utreda sjöfartensmiljökonsekvenser och föreslå åtgärder. Till del behandlar denna utredningtransporter av farligt gods.SjöV framhåller vidare att de skärpta krav som motionärerna föreslårsvårligen kan genomföras utan att det märkbart påverkar in- och utflödet avgods. Förslaget om dubbelbottnade fartyg för oljetransporter är förståeligt,och har framförts tidigare, men kan inte ensamt införa ökade krav förvissa typer av transporter. Internationellt arbetar man, enligt SjöV, även medandra lösningar för att höja säkerheten. Den svenska handelsflottan utgör förövrigt endast en del av det tonnage som anlöper Sverige.SNV framför inga synpunkter på vilka transportslag som är att föredra urmiljösynpunkt. Verket framhåller dock att inte endast riskerna i samband medolyckor bör beaktas utan också de miljöstörningar som själva transporterna gerupphov till.Utskottet vill inledningsvis framhålla att det delar motionärernasuppfattning om hur viktigt det är att höja säkerheten i samband med transporterav farligt gods. Åtgärder med sådant syfte bör prioriteras och erforderligaresurser avdelas för ändamålet. inser utskottet att frågan omriskbedömningar för skilda transportsätt är komplex. Förutsättningarna varierarinom ett brett spektrum vilket gör det svårt att formulera generellaslutsatser. För att ändra i transportsystem och godsflöden blir det också oftanödvändigt att vidta åtgärder som berör olika samhällssektorer och som kräverstora investeringar. Arbetsmarknad, regionalpolitik, internationellt samarbeteoch nationell ekonomi kan således komma att beröras. Detta har för övrigtuppmärksammats när beslutade om ett program för ökad säkerhet vidsjötransporter (prop. 1980/81:199 bil. 2, , rskr. I propositionenanförde t.ex. föredragande statsrådet att frågorna om ochMälarregionens oljetransporter är mycket komplicerade och att egentligaalternativ till sjötransporter saknas. Vidare konstaterades i propositionen attoljetransporter inte kan isoleras från mera övergripande frågor om den framtidahamnstrukturen och energiförsörjningen i regionen. En radikal omläggning avnuvarande transportsystem, bl.a. genom en ny oljeterminal i ochvidare transport därifrån i rörledning eller med tåg, skulle medföra storaekonomiska konsekvenser och skapa nya problem. hade ingen erinran motvad föredraganden anfört (/81:31 s. 18, rskr. anslöt samma tillfälle också till föredragande statsrådets uppfattning omolägenheterna av ett ensidigt svenskt krav på fartygs konstruktion ochutrustning, t.ex. dubbelbotten för oljetankfartyg (/81:31 s. 12, rskr.442).Med hänvisning till denna tidigare behandling fann under riksmötet1987/88 inte skäl för att bifalla motioner om bl.a. skärpta regler förmiljöfarliga transporter i innerskärgårdar och insjöar samt om ettåtgärdsprogram för att öka säkerheten vid transport av farligt gods i nämndafarvatten (FöU 1987/88:7 s. 10--11, rskr. 214).Utskottet konstaterar att arbete nu pågår för att få fram den efterfrågadegrundsynen om hur farligt gods över huvud taget skall transporteras. Med stödav en sådan grundsyn bör skilda åtgärder sedan kunna genomföras eller initierasför att välja säkraste transportsätt under varierande förutsättningar.Utskottet förutsätter att SRV och andra berörda myndigheter ger frågan sådanprioritet att den kan drivas vidare med kraft och också leder till resultatutan onödig tidsutdräkt. utgår utskottet från att regeringen, medhänsyn till ärendets komplexa och sektorsövergripande karaktär, tarerforderliga initiativ med utgångspunkt i det underlag som myndigheterna tarfram. Utskottet förutsätter vidare att fortlöpande hålls underrättadom hur arbetet fortskrider.Med hänsyn till vad som här har anförts om arbetet med att skapa ettövergripande underlag för val av transportsätt för farligt gods, anserutskottet att förutsättningarna för detta arbete inte nu bör ändras. Riksdagenbör därför inte bifalla motionerna Fö704 (c), Fö711 yrkande 2 (mp), Fö717 (m) idenna del, Fö718 yrkande 2 (mp), Fö719 yrkande 1 (mp), Fö721 (fp) i denna delsamt Jo871 yrkande 6 (c).VägvalsstyrningEtt antal motionsyrkanden berör s.k. vägvalsstyrning för att minska riskernai samband med transporter av farligt gods. I motion Fö705 (c) anses sålundadagens lagstiftning inte vara till fyllest, främst genom att endastrekommendationer om vägval kan utfärdas. Regeringen bör därför, enligtmotionärerna, ges i uppdrag att bl.a. utreda möjligheterna att förbjuda vissavägar för sådana transporter.I motion Fö718 (mp), som föreslår ett antal åtgärder för att rädda ,anförs att miljöfarligt gods i görligaste mån inte bör transporteras i närhetenav denna sjös vattentäkter. Motion Fö722 (c) har liknande krav i fråga omstorstäders vattentäkter.Motionerna Fö717 (m) och Fö721 (fp) behandlar till del frågan omvägvalsstyrning eftersom det i båda motionerna framförs skilda krav på attmiljöfarliga transporter genom bör begränsas.I motion Fö711 (mp), slutligen, anser motionärerna att vägar där farligt godstillåts transporteras skall märkas ut med ett särskilt vägmärke.UtskottetUtskottet konstaterar att SRV fick uppdraget att utarbeta riktlinjerför vägvalsstyrning. En rapport härom låg till grund för regeringens förslag omsådana riktlinjer budgetproposition. beslut (prop.1988/89:100, bilaga 6, FöU12, rskr. 149) innebar att vägvalsfrågorna i alltväsentligt skulle hanteras i enlighet med vad som föreslagits i SRV:s rapport.Utskottet behandlade härutöver vägvalsstyrningen relativt utförligt närställning togs till motioner som avgivits under riksmötena /87 och 1987/88(1987/88:FöU7, s. 6--8).Enligt vad utskottet erfarit har SRV och gemensamt utfärdatrekommendationer om vägvalsstyrning till samtliga länsstyrelser. Dessa grundaspå statsmakternas ställningstaganden till nämnda rapport och anger bl.a.att lokala trafikföreskrifter bör utformas med utgångspunkt i rekommenderadevägar samt att förbud bör undvikas. Vidare har länsstyrelserna anmodats attsenast till rapportera sina erfarenheter. Med hänsyn till vadsom sålunda har hänt sedan utskottet senast behandlade frågan omvägvalsstyrning finner utskottet inte tillräckliga skäl för att nu förändraförutsättningarna för detta arbete. Motion Fö705 (c) bör därför avslås avriksdagen.När det gäller riskerna för vattentäkter håller utskottet med motionärerna omdet önskvärda i att förbättra skyddet för dessa. Utskottet anser dock atterfarenheterna från tillämpningen av nämnda rekommendationer bör inväntas innanreglerna för vägvalsstyrning ändras. Motion Fö718 yrkande 3 (mp) bör därföravslås av liksom motion Fö722 (c) till den del den behandlarvägvalsstyrning.SJ hävdar i sitt yttrande att säkerheten vid järnvägstransporter är högoch att åtgärder vidtagits för att begränsa mängden farligt gods genomStockholm. SRV anser härutöver att reglerna för järnvägstransporter är bra ochatt det nu främst gäller att få dem tillämpade på bästa sätt. De utfärdaderekommendationerna för vägvalsstyrning bör sålunda, enligt SRV, på flerapunkter kunna tillgodose motionernas önskemål. Mot bakgrund av det sagda anserutskottet att motionerna Fö717 (m) och Fö721 (fp) inte bör bifallas avriksdagen i de delar de berör välvalsstyrning.Enligt vad utskottet erfarit har frågan om skyltning av vägar behandlats iarbetet med vägvalsstyrning. Det finns endast ett särskiltinternationellt märke som uppmanar att välja annan väg för farliga transporter(kvadrat med svart mittprick). Särskilda svenska lösningar har i detsammanhanget inte ansetts önskvärda men SRV avser ändå att utredaförutsättningarna för ett förbudsmärke som skulle kunna användas i anslutningtill särskilt skyddsvärda objekt. Enligt utskottets mening bör utvecklingenavvaktas och därför motion Fö711 yrkande 1 (mp) avslås av riksdagen.Tillsyn och kontrollLikalydande krav på skärpt kontroll av farligt gods, och på samtal medberörda länder för att finna effektiva åtgärder mot fusk, framförs i motionernaFö711 (mp) och Fö719 (mp).Även motion Fö703 (fp) tar upp brister i kontrollen och förordar bl.a. ökaderesurser till tullen och till länstrafikgrupperna för att de skall kunna utökade flygande besiktningarna.Motion Fö722 (c) berör till del tillsyn och kontroll. Sålunda hävdas i dennapartimotion om en levande och fungerande storstadsmiljö att kontrollen avmiljöfarliga transporter är dålig. Skärpta säkerhetskrav bör därförinföras för sådana transporter.UtskottetDet finns ett omfattande regelverk för transporter av farligt gods, där denationella bestämmelserna till en betydande del grundas på internationellaöverenskommelser. Utskottet har förstått att efterlevnaden ännu inte ärtillfredsställande och att åtgärder behöver vidtas för att ändra på dettaförhållande.SRV har, enligt vad utskottet har erfarit, i samverkan med berörda beslutatett åtgärdsprogram för 1990-talet som syftar till att få gällande regler attfungera bättre. I detta ingår bl.a. utbildningsinsatser samt användning avSRV:s datoriserade informationsbank (RIB) som stöd vid tillsyns- ochkontrollarbetet. RIB har tagits i bruk. En annan åtgärd, som SRVframhåller, är ett av SRV lett projekt för att effektivisera tillsynen avlandsvägstransporter. Tillsynsmyndigheterna ,generaltullstyrelsen, och sprängämnesinspektionen medverkar iprojektet. I detta har bl.a. ingått försök med samordnade inspektioner pågodsterminaler, bangårdar och vägar i och . I enprojektrapport föreslås flera åtgärder, t.ex. att tillsynsmyndigheternasamordnar sin planering i berört avseende, att de samverkar enligt den modellsom prövats i och samt att särskilda samverkansgrupperbildas och att dessa även ges ansvar för övergripande information. Rapportenhar remitterats till myndigheter och länsstyrelser.När det gäller internationell samverkan har utskottet noterat att dennordiska kontaktgruppen för transport av farligt gods under har föreslagit en samordnad kontroll vid de nordiska ländernasgränser.Vad som här har anförts om reglerna för transport av farligt gods visar,enligt utskottet, att myndigheterna är medvetna om problemen med den bristandeefterlevnaden men också att det vidtagits eller planeras åtgärder för att ändrapå detta. Utskottet utgår från att myndigheterna prioriterar dessa insatser ochavsätter erforderliga resurser för ändamålet. I avvaktan på erfarenheter fråndet nu pågående arbetet med att förbättra tillsyner och kontroller anserutskottet att det inte finns skäl för några uttalanden från enligtmotionärernas förslag. Motionerna Fö703 yrkande 1 (fp), Fö711 yrkande 4 (mp),Fö719 yrkande 3 (mp) samt Fö722 (c) i denna del bör därför inte bifallas avriksdagen.Påföljd vid överträdelserMotion Fö703 (fp) innehåller krav på översyn av påföljderna för dem somöverträder bestämmelserna vid transporter av farligt gods. Som ett led i detbrottsförebyggande arbetet bör därför, enligt motionärerna, bötesbeloppen göraskännbara och inte endast drabba chaufförerna, när det är fråga omvägtransporter. Vidare bör frihetsberövande komma i fråga om förseelsen varitsärskilt grov.UtskottetUtskottet har erfarit att en gemensam arbetsgrupp med företrädare frånrikspolisstyrelsen, generaltullstyrelsen och riksåklagarämbetet börjadebearbeta frågor som rör utredning och påföljd vid brott mot bestämmelserna förtransporter av farligt gods. Gruppen har lämnat rapporten "Farligtgods. Tillsyn, utredning, lagföring". I denna föreslås dels myndighetsvisaförändringar för en ökad effektivitet i arbete och tillsynsutbildning, delsgemensamma åtgärder för att effektivisera utredning och lagföring, dels vissaförfattningsändringar. I detta senare sammanhang föreslås bl.a. ändringar istraffskalan samt möjlighet till ordningsbot, sanktionsavgift och företagsbotvid enklare förseelser. I allvarligare fall anses strängare bestämmelser ibrottsbalken, t.ex. 13 kap. 9 §, kunna tillämpas än ansvarsbestämmelserna ilagen (1982:821) om transport av farligt gods.Utskottet utgår från att nämnda rapport utan oskäligt dröjsmål läggs tillgrund för förslag som kan omsättas i praktisk tillämpning och att motionenssyfte därmed kommer att tillgodoses. bör därför inte bifalla motionFö703 yrkande 2.Information, utbildning och beredskapTre motioner har yrkanden som direkt knyter an till information, utbildningoch beredskap för att höja säkerheten vid transporter av farligt gods.