bet · GE01BoU4 · 1990-11-29 00:00:00 — Om han är härför att svara på frågor får han avhålla sig från att delta idebatten.Lars : Jag gjorde inget debattinlägg, jagredovisade vad som stod i propositionen.Jan : Jag vill ställa en fråga om räntestödet fördet relativt kortsiktiga underhållet, vilket är en nyhet iförslaget. kan i och för sig både hyresgäster ochfastighetsägare inse problemet med ett sådant system och kanskeagera på ett annat sätt, men det är ingen nyhet att statligastödåtgärder verkar styrande på bostadsmarknaden. För att göraen internationell utblick, finns det något annat land där denna form av subventioner för denna typ av relativtkortsiktiga underhållsåtgärder?Bengt : Jag har aldrig stött på sådana någonstans.Att ge subventioner till förvaltning, på det sätt som har skettunder 80-talet och som ännu mer markeras i detta förslag,förekommer över huvud taget inte i länder där man har enfastighets- och bostadsmarknad som har karaktären av att varanågorlunda fri.Björn : Jag vill till säga att detfinns ett antal länder där man har avdragsrätt för räntor, vaddessa räntor än avser. Däremot är det ovanligare med den ganskastrikta neutralitetsansats som vi har haft i politiken på dettaområde genom att vi ger hyresgästerna samma möjligheter tillsubventioner som skattesystemet ger.Jan : Vi skulle kunna diskutera i vilkenomfattning som egnahemsägare lånar pengar för att tapetsera omoch kanske lägga om något golv i huset, men det skall vi integöra. Men detta är trots allt en ny princip jämfört medtidigare. Det var det jag ville komma fram till.Björn : Det är inte fråga om en ny princip i denmeningen, eftersom det räntestödssystem som byggs ut harfunnits sedan 1983.Jan : I denna proposition föreslås ju att statligasubventioner skall ges för helt andra åtgärder än vad somtidigare skett. Jag har kritiska synpunkter även på det tidigaresystemet, men det var detta jag ville få fram.Ordföranden : Vi går vidare till block 4.Rolf Trodin: Från HSBs sida har vi haft vissabetänkligheter och reservationer mot konstruktionen avräntelånen. Vi har inte ifrågasatt hela systemet, men vi harhaft invändningar mot utredning. De somvill veta detaljer om detta kan läsa vårt remissyttrande.Eftersom räntelånen intecknar de boendes framtidabetalningsförmåga måste man välja en metod för årlig uppräkningav boendekostnaderna som innehåller vissa marginaler.I remissvaret på boendekostnadsutredningen reagerade vi inomHSB mot att man använder inflationen minskad somuppräkningsfaktor. Vi tyckte att en uppräkning avkapitalutgiften vid en inflation på var för hög.Vid hög inflation brukar reallönerna regelmässigt släpa efterför stora grupper av lågavlönade. Vi föreslog i stället attuppräkning skulle ske av inflationen, dvs. Det kan man i och för sig matcha antingenmed längre skulduppskrivningstid eller med högre ingångsränta.Regeringens proposition är på denna punkt en stor besvikelse.Uppräkningen skall ske med inflationen utan någon form avreduktion. Detta kommer att få svåra konsekvenser vid eninflation av den storlek som vi har varit vana vid under senareår. Jag skall med några bilder försöka visa detta. (Bild 1)Bild 1 visar boendekostnaderna 1991 för trerumslägenheter på75m2 med olika år för färdigställandet. Produktionen från1980-talet kan beräknas kosta från 3500kr. för1981 års produktion till drygt 5000kr. för 1990års produktion.Nyproduktionen enligt regler ger en boendekostnad påmer än 5500kr. Det är det år som RINK gäller.Genom räntelån kan kostnaderna första åretreduceras till strax under 5000kr. Så långt harsålunda räntelånen en positiv bostadspolitisk effekt, även omdet är en mycket märklig effekt i sig att produktionblir avsevärt dyrare än produktion. (Bild 2)Bild 2 visar utvecklingen vid inflation i detnuvarande systemet med 1990 och regler och med räntelånfrån 1992. Räntelånen kan som synes hävda sig väl under deförsta 20åren vid detta antagande om inflationen.Nu är vi inte vana vid en inflation på , så för säkerhetsskull har jag tagit fram en bild som visar en inflation på10%. (Bild 3)Redan efter fem sexår är räntelånen dyrare än med 1991 årsregler. Därefter blir skillnaderna alltmer dramatiska. lärman väl inte kunna leva år med en inflation på ,men någonstans häremellan ligger sanningen.En uppräkning med inflationen betyder att det saknasmöjligheter att belasta boendet med ökade kostnader av något somhelst slag. Hela betalningsutrymmet är intecknat förlånesystemet. Det finns ingen marginal för t.ex. ökadeunderhållsåtgärder.Vi menar att bostadskostnadsutredningens förslag --inflationen minus -- hade skapat en marginal mellanbetalningsförmåga och utgifter på 20--. Detbetraktar jag som ett absolut minimum för att göra systemetacceptabelt. Vi föreslår alltså i vårt remissvar att enuppräkning skall göras av inflationen. Och det kan manmatcha antingen med en högre ingångsränta eller en längreskulduppskrivningstid.De nya räntelånen intecknar det framtida utrymmet förkostnadsökningar i boendet till eller mer. Därmed finnsinget utrymme för den stegvisa upptrappningen avfastighetsskatten som förutsätts enligt nuvarande system.När det gäller fastighetsskatten har samtliga organisationerpå bostadsmarknaden krävt ett alternativ till existeranderegler. Vi vill ha en löpande beskattning, som baseras på ettenkelt boendevärde, exempelvis x kr. En utredningtillsätts också om detta.Detta utredningsuppdrag blir nu utomordentligt viktigt.Räntelånens införande måste få påverka direktiventill den nya utredningen.Dessutom bör omgående tilläggsdirektiv lämnas till den nusittande Anclowska utredningen om att den måste ta hänsyn tillräntelånens konstruktion. Det kan t.o.m. ifrågasättas om det ärmeningsfullt att slutföra den Anclowska utredningen. Iperspektivet med räntelån finns inget utrymme förett sådant alternativ som Anclow utreder.Enligt regeringsförslaget utvidgas ROT-bidragen till attomfatta inre underhållsåtgärder. I nyproduktionen gäller detsamtliga underhållsåtgärder -- i beståndet endast åtgärder meden varaktighet av minst 20år. Detta bidrag beskrivs geresultatet att hyran i nya hus inte behöver belastas medavsättningar för underhåll. Detta är en överraskande signaltill bostadsmarknaden, åtminstone den del som jag representerar.I fortsättningen skall man alltså inte i förväg spara tillnödvändigt underhåll. När den första hyresgästen i ett nybyggthus har förbrukat kylskåpet, frysen, spisen eller tvättmaskinenskall värden ta upp nya lån för att ersätta utrustningen. Dettanya lån skall kommande hyresgäst förränta och amortera.Enligt HSBs uppfattning bör staten i stället stimulera tillatt underhållsfonder byggs upp. Det kan ske genom att bidragetutgår när fonderade pengar används, om man nu skall ha ettbidrag.Det bör också uppmärksammas att de som verkligen har byggt uppunderhållsfonder kommer att drabbas av den höjda byggmomsen.Något investeringsbidrag som kompenserar momsen utgår nämligeninte till 10- och 20-årsåtgärder. Fonderna blir därmed de factodevalverade med 10%.De utvidgade ROT-bidragen skall omfatta endast upplåtelser medhyresrätt. Detta är en märklig diskriminering av bostadsrätten,som HSB inte kan acceptera.Jag kan i och för sig förstå hur man tänkt, nämligen att detinre underhållet i en bostadsrätt är en angelägenhet för denenskilde bostadsrättshavaren. Föreningen ansvarar endast för detgemensamma underhållet. Bostadsrättshavaren kan finansiera sittlägenhetsunderhåll antingen med lån eller uttag av pengar frånt.ex. ett bankkonto.Men här tänker man fel, åtminstone när det gäller den storaandel av beståndet som vi har. I HSBs bostadsrättsföreningar harvi årliga avsättningar till yttre och inre underhåll. Den inrefonden är knuten till lägenheten och kan endast användas förunderhåll och förbättring av lägenhetens inre standard. Endastom uttag från fonden inte räcker är det aktuellt att ta uppindividuella lån.I hyresrättslägenheter går det ofta till på samma sätt. Deboende bidrar via hyran med avsättningar till underhållsfonder.Endast om fonderna inte är tillräckliga tar hyresvärden upp nyalån.De boende i hyresrätt har i allt större utsträckning börjatstyra sitt inre underhåll själva. De som skjuter upp åtgärdereller kan vidta dem själva får reduktion av hyran. De som satsarpå tillval och extrautrustning får ta på sig ett ökatunderhållsansvar. Allt fler kontrakt förses med förbehåll omhyresgästinflytande. På den punkten börjar gränserna glidaväldigt mycket. Därför anser vi inom HSB att det är ettuppenbart rättvisekrav att samma regler för räntebidrag tillinre underhåll skall gälla i bostadsrättsföreningar som ihyresrätter. Och räntebidragen bör utgå när fonderade medeltas i anspråk i stället för under uppbyggnad.Byråkratin kommer att växa och fördyras väsentligt avräntelånesystemet om inte drastiska åtgärder vidtas. Envillaägare kan ta upp lån utan nämnvärd prövning därräntan är avdragsgill. Hyres- och bostadsrätt kommer att möta enväxande byråkrati , trots att subventioneringenkraftigt minskas och ersätts med en återbetalningspliktigskuldökning.Länsbostadsnämndernas alltför omfattande prövning blirminst lika stor i det nya systemet. Dessutom tillkommer ettkomplicerat realräntebidrag. Kreditgarantier skall köpas avstaten. Kostnaderna beräknas bli 0,5--. Trots statligkreditgaranti skall nya pantbrev löpande tas ut av låntagarna.Detta betyder ytterligare administration samt ständigt nyapantbrevskostnader på intecknat belopp.Den komplicerade beräkningen av reavinsterna blir ytterligarebesvärlig med räntelån. I underlaget ingår enbostadsrättsförenings nettoskuld. Vid räntelån ökar skuldenkontinuerligt, och alla kommer att få reavinstbeskattning ävenvid uppenbara förlustaffärer. Reavinstreglerna måste därföromedelbart ändras om det nya systemet skall införas.Sammanfattningsvis vill jag säga följande:1. Den årliga uppräkningen av kapitalutgifterna måste varamindre än inflationen. HSBs förslag är av inflationen.2. Räntelån går inte att förena med nuvarande system förfastighetsskatt, ej heller med direktiven till den . Utrymme för fastighetsskatt saknas medanskulduppräkning pågår.3. Räntelån kan inte förenas med de nya principerna förberäkning av reavinst i bostadsrättsföreningar.4. Räntebidrag till inre och yttre underhåll måste varaneutrala i förhållande till upplåtelseform ochfinansieringssätt.5. Möjligheter till att minska byråkratin måste tas till varai varje ny form av bostadsfinansiering och beskattning i ställetför att man bara accepterar att den ökar.Mirja Kvaavik-Bartley: Herr ordförande, ledamöter avbostadsutskottet! Sveriges bostadsrättsföreningarscentralorganisation har redan tidigare avstyrkt förslaget tillräntelån. Vi hade flera tunga skäl till vår avstyrkan.1. Räntelånesystemet skulle, om det infördes, i kombinationmed fastighetsskatten leda till en automatisk skuldfälla ochtill ett successivt förstatligande av våra bostäder. Dettaskulle innebära ett allvarligt hot mot bostadsägandet.2. Det skulle medföra risker för överbelåning och allvarligtförsvåra möjligheterna att finansiera framtida reparationer ochombyggnader.3. Räntelånen är obegripliga och svårförklarliga. De ger intemöjligheter för låntagare att överblicka och planera för sinekonomi.4. Systemet är, i likhet med det tidigareparitetslånesystemet, politiskt instabilt.5. En samhällsekonomiskt riktig bostadspolitik borde innehållakraftiga inslag av sparande. Räntelånesystemet saknar sådanahelt och baseras på motsatsen, nämligen på omfattandeskuldökningar.6. Enligt vårt sätt att se går det inte att kombinera ettnominellt skattesystem med ett realt finansieringssystem. I dagvet vi vilken utformning skatteomläggningen kommer att ha. Settmot denna bakgrund kan vi bara konstatera att räntelånesystemetskulle göra ont värre.Rolf Trodin har redan tagit upp frågan omreavinstbeskattningen och hur omöjliga de nuvarande reglerna äratt kombinera med räntelån.För några dagar sedan uppvaktade vi från SBC biträdandefinansminister och hemställde att dessa nyaorimliga reavinstregler skulle ändras . Vi påpekadeatt de beslutade reglerna är helt oförenliga med detföreslagna räntelånesystemet. Jag ber att få lämna dennaskrivelse till utskottet för kännedom och förhoppningsvis ocksåför åtgärder.Dessutom är den Anclowska utredningen på gång, som ett led iskatteomläggningen. Enligt direktiven skall högaföreningsskulder automatiskt leda till högre taxeringsvärdenoch, som följd därav, till högre årlig fastighetsskatt.Räntelånen kommer alltså att automatiskt leda till högre årligskatt.Vi från SBC undrar om inte meningen är att skatteomläggningentillsammans med räntelånesystemet skulle ge dödsstöten åtbostadsrättsformen i nyproduktion.I propositionen hävdas att det nu införts flera fallskärmarsom skydd för låntagarna. Den första är det föreslagnarealräntebidraget, som kan tänkas ge ett skydd mot högarealräntor. Men inget skydd ges för konsumenter mot fallandefastighets- och bostadspriser -- och det sker just nu i dessatider då fastighets- och bostadspriserna går ned kraftigt, inteberoende på utbudet och efterfrågan utan på politiska besluteller rädslan för vad politiska beslut kan innebära. Experterspår ännu större prisfall. Risken att skulderna kommer attöverstiga det pris en bostadsrättshavare eller villaägare får utnär han behöver flytta är uppenbar. Och det finns ingenfallskärm mot denna utveckling.Den andra fallskärmen, den statliga kreditgarantin, sägseliminera risker för minskat bostadsbyggande på mindre orter.Men dessa garantier skyddar normalt endast långivarna,kreditinstituten, inte låntagarna, de enskilda bostadsägarna. Destår fortfarande ensamma med risken att deras skulder kommer attöverstiga värdet på deras bostad den dag de måste flytta ompriserna över lag faller.Den statliga kreditgarantin kommer inte att öka SBC BOs ellernågon annans möjlighet att bygga nya bostadsrätter på orter därman inte känner sig övertygad om att priserna i varje fallkommer att stiga i takt med inflationen.Vi säger därför fortfarande nej till ett räntelånesystem, bådenär det gäller nya lån för nybyggnad och ombyggnad och när detgäller ändringar av tidigare beviljade lån. Att införa bidragför lägenhetsunderhåll strider, enligt vår uppfattning, mot suntförnuft och sunt ekonomiskt tänkande.Det var, enligt vår mening, fel att fördyra bostadsbyggandetgenom en momshöjning. Det nu föreslagna investeringsbidragetkommer inte att kompensera för de kostnadsökningar momshöjningenleder till. Ansökan om bidrag måste lämnas tilllänsbostadsnämnden, men först efter det att kostnaden in extensoär betald. Därför fördyras kreditiv och som följd därav detotala produktionskostnaderna. Kostnaderna och byråkratin ökar.Beslutet om momshöjningen borde återtas. Man borde åtminstone fåomedelbar restitution av utan inblandning avlänsbostadsnämnden.Det har varit svårt för oss att bland förslagen finna någotsom vi kan tillstyrka. Det som kan vara värt att nämnas är avser att skapa en konkurrens på kreditmarknaden. En positiv detalj som vi också noterat är attbostadskomplement föreslås kunna belånas som bostäder.Från SBCs sida önskar vi ett finansieringssystem som är sårobust att det håller än det tidigareparitetslånesystemet och det nuvarande räntebidragssystemet.Till dess att ett sådant system är infört vill vi ha dagenssystem kvar i modifierat skick. Det bör klart uttalas att måletär att vi alla skall klara av att betala våra boendekostnadersjälva direkt ur plånboken och inte genom skattsedeln. Vi ärmedvetna om att detta förutsätter en sänkning av det totalaskattetrycket och bostadsbeskattningen samt en kraftig stimulansav bostadssparandet.Vi vill dessutom ha samma behandling av alla upplåtelseformernär det gäller den högre lånegränsen. Varken nuvarande systemeller det föreslagna räntelånesystemet behandlar hyresrätt,bostadsrätt och direkt äganderätt lika. Alla möjligheter somredan nu finns att avbyråkratisera bör utnyttjas. Lånebyråkratinbör kunna skäras ned kraftigt . Det skulle minskakostnaderna både för myndigheter och producenter. Jag tänker dåpå exempelvis slopande av pantvärdesberäkningar, markvillkoretoch den kommunala bostadsanvisningen. Något existensberättigandeför finner vi inteheller.Frågan om den kommunala bostadsanvisningen är särskilt viktig,för hur skall man kunna stimulera bostadssparandet om det inteökar bospararnas möjligheter att få en bostad. I vissa kommunerär situationen sådan att kommunerna lägger beslag på allaeller åtminstone merparten av de bostäder sombosparorganisationerna bygger med sina bosparares pengar. Ettkraftigt uttalande från eller en lagändring böråstadkommas . Detta för att hindra kommunerna attsnuva bospararna på den enda sparstimulans som finns.Sammanfattningsvis innebär förslaget till nybostadsfinansiering stora risker för de enskilda människorna. Dekan luras in i en skuldfälla som de inte kunnat förutse och varskonsekvenser, t.ex. risken att förlora hela sitt bostadskapital,de inte kunnat ana. Därför bör förslaget inte genomföras.Nils Schirren: Skillnaden mellan nuvarandefinansieringssystem och det nya räntelånesystem som föreslås ipropositionen kan något förenklat uttryckas så att densubvention som en köpare av ett nyproducerat småhus i dagerhåller i form av räntebidrag får hansjälv betala tillbaka i morgondagens system. Återbetalningenskjuts dock upp i bortemot . Detta medger att de årligautbetalningarna blir ungefär lika stora under de allra förstainnehavsåren med det nya systemet som med dagens system.Men när en villaägare, med det nya systemet, säljer sin villaefter kanske kommer han att upptäcka att hans skuld ärväsentligt större än i ingångsläget och i jämförelse med dagenssystem. Den är kanske större eller mer. Hur mycket störreden blir beror på sådana faktorer som inflationstakt ochräntenivå.Till räntelånens nackdelar hör alltså den uppenbara risken attprisutvecklingen på villan inte följer med i räntelånetsskuldökningstakt. Denna risk, det skall betonas, är inteendast förknippad med t.ex. småhus på orter i landet där man ärberoende av en dominerande industri som kanske ärnedläggningshotad och därför kan dra ned priset mycket snabbt.Den är också förknippad med den kraftigt ökade beskattning avboendet som blir följden av skattereformen. Det finns, menar vii , en mycket påtaglig risk för en allmänprisstagnation på småhusmarknaden i landet, kanske liknande densom vi kunde iaktta , eller kanske enkraftigare avmattning, som resulterar i en nominellprissänkning.I det föreslagna systemet finns ingen absolut garanti för attförsäljningspriset kommer att täcka låneskulden. Detta innebäratt det nya räntelånet kan bli en uppenbar lånefälla för landetsvillaägare. Den kreditgaranti som föreslås i propositionen är engaranti för kreditgivarna och inte för kredittagarna -- det harvi hört tidigare, och det framgår också klart i propositionen.Det finns dock en mycket smal strimma av hopp i propositionen.Jag citerar några rader på s. 34. I näst sista stycket sägerdepartementschefen följande: "Enligt min mening bör dockregressanspråk begränsas något i vissa fall.Kreditgarantinämnden bör efterhand kunna utveckla en praxis ifråga om eftergift av regressfordringar och t.ex. kunna eftergefordringar som beror på att värdeutvecklingen inom en regioneller på en viss ort har varit så svag att räntelånen i störreeller mindre del saknar täckning." Detta har kallats enfallskärm. Det är nog ingen överdrift att påstå att många somkastas ut i luften och drar i snöret kommer att upptäcka attfallskärmen inte vecklar ut sig.Jag tänker koncentrera synpunkter påräntelåneförslaget kring två huvudpunkter, för det förstatillämpningen av räntelånesystemet på beståndet och för detandra tillämpningen på framtida nyproduktion.När det gäller tillämpningen på beståndet harVillaägareförbundet mycket tydligt, t.ex. vidremissbehandlingen, ställt kravet att de villaägare som redanfått statliga lån med räntebidrag skall få behålla dessa. Dessavillaägare har ju baserat sin ekonomi på räntebidragen, och attpåtvinga dem det nya lånesystemet skulle rycka undan grunden förderas villaköp, menar vi. De villaägare som harräntebidrag kommer att utsättas för kapitalförluster genom deprisfall som det nya finansieringssystemet sannolikt kommer attförorsaka på villamarknaden, i vart fall på delmarknaden förnybyggda småhus. Ett borttagande av räntebidragen för den gruppsom har dessa betraktar vi som både omoraliskt ochoacceptabelt.Till en tillämpning av det nya räntelånesystemet på hus sombyggs kan däremot ha enförsiktigt och reserverat positiv attityd. Det finnsnaturligtvis många kritiska synpunkter även på detta, och jagnämnde det viktigaste inledningsvis. Men vi menar ändå att detär en sund utveckling att minska och avveckla subventionsgradeninom bostadssektorn. Att nå fram till en lösning där var och enbetalar sin egen bostad är en långsiktig målsättning som tyderpå en sund politisk inställning. Därför har Villaägareförbundeti remissbehandlingen intagit den ståndpunkten att vi är bereddaatt acceptera det nya räntelånesystemet för framtidanyproduktion under en bestämd förutsättning, nämligen att deinbesparingar som görs i samband med att räntebidragen slopasanvänds till att avskaffa eller åtminstone kraftigt sänkafastighetsskatten. Detta hindrar inte att det finns alternativakreditformer som är väl så intressanta och användbara somräntelånesystemet för framtida nyproduktion.Ett konventionellt lånesystem med möjlighet till låneutökningfår i princip liknande effekter som räntelånets, men utan dessavigsidor i form av svåröverskådlighet och inflationskänslighet.Med konventionella lån som är förknippade med en rätt tilllåneutökning i stället för räntelån undviker man också den risksom många talare har pekat på, nämligen att villaägarnaoch övriga låntagare får en känsla av att ha fångats i ettekonomiskt system och inte fullt ut råder över eller kanöverblicka sin egen ekonomi.Jag tänkte komma in på ytterligare en fråga som är angiven ikallelsen till dagens hearing, nämligen boendekostnaderna för1991. Eftersom skattereformen drar med sig en kraftig ökning avboendekostnaderna, framför allt för villaägarna men även förövriga boendeformer, är det mycket angeläget att man gör någotåt fastighetsskatten. Det är därför viktigt att man snarasttillsätter den utredning som i olika omgångar utlovats för attta fram en ny bas för fastighetsskatten.Villaägareförbundet har dessutom det kravet att man i avvaktanpå den utredningen genomför en temporär sänkning avfastighetsskatten till , i avvaktan på en mer definitivlösning.Bland de problem som vi kan se finns bl.a. deregionala orättvisor som dels är kopplade tillfastighetsskattens nuvarande utformning, dels till de varierandekapitalkostnaderna. Vi ser dem , men de accentuerasnästa år.Den genomsnittliga bostadskostnadshöjningen för en villaägarei landet ligger på nivån . per år.För villaägare i storstädernas högprisområden höjsbostadskostnaderna däremot minst dubbelt så mycket. Vi harberäknat att storstäderna i genomsnitt får enbostadskostnadshöjning på ungefär 40000kr. räknat på räntenivå.Ordföranden : Då vill jag be er tre som harvarit föredragande att ta plats här framme så fortsätter viutfrågningen. Jag lämnar ordet fritt. Jag hemställer fortfarandeom korta frågor och om möjligt korta svar.Eva : Jag vill vända mig till . Jagblev mycket konfunderad över ditt inlägg. Du talar om att detskulle vara omoraliskt av eller regeringen att luravillaägarna på kapitalvinsten. Är det så att villaägarna skallpremieras för att skapa en kapitalökning? Vinsten förvillaägarna och även i detta sammanhang för är väl attdet skapas möjligheter för fler människor att bo på ett bättresätt, exempelvis i villa. Om möjligheterna till ökadkapitalinkomst därmed minskar, är detta omoraliskt gentemot denuvarande villaägarna?Nils Schirren: Det nuvarande systemet bygger på attvillaägaren kan emotse subventioner . Räknat på en normal nyproduktionskostnad för envilla är det kapitaliserade nuvärdet av subventionernaungefär . Vi menar att lämpligheten av ett sådantsystem där den enskilde bostadsägaren får ett kapital i denstorleksordningen av staten verkligen kan diskuteras.