bet · GE01KrU3 · 1990-10-04 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet motionsvis framförda förslagom olika insatser för att bevara och stärka det Tornedalsfinskaspråket och kulturen i . Utskottet avstyrker förslageni motionen. 1989/90:Kr289 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av att de finsktalande tornedalingarna erkänns som enursprunglig inhemsk minoritet i likhet med samerna,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utökande av ortnamnsrådet och dialekt- ochortnamnsarkiven samt svenskt visarkivs (DOVA) styrelse med enledamot för Tornedalsfinskan,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att de genuina Tornedalsfinska ortnamnenantecknas i fastighetsregistret, sätts ut på kartor,vägvisningsskyltar, ortskyltar m.m.Motionären framhåller att Tornedalsfinskan är en viktigkulturbärare i den östra delen av län. Språket är enviktig broförbindelse till det finskspråkiga . Det ärdärför viktigt att Tornedalsfinskan bevaras och vårdas. Om dettainte sker kommer detta minoritetsspråk och denna kultur ej attöverleva, hävdar motionären.Han anför vidare att de finska och samiska ortnamnen i likhetmed de svenska namnen är bärare av en kultur och är levandefornminnen. Ortnamnen är språkliga minnesmärken och bär somsådana vittnesbörd om en långvarig bosättning. Ortnamnen gerbelägg för att de finsktalande Tornedalsborna är en ursprungliginhemsk minoritet i likhet med samerna. Motionären anser därföratt samerna och de finsktalande tornedalingarna har ensärställning gentemot såväl majoritetsbefolkningen som andraminoritetsgrupper som tillkommit genom senare tiders invandringtill vårt land.Om de Tornedalsfinska ortnamnen skall kunna fortleva krävsenligt motionen att de i så stor utsträckning som möjligtanvänds i officiella sammanhang. Motionären poängterar vikten avatt de ursprungliga finska ortnamnen används. Han erinrar om attvissa genuina Tornedalsfinska ortnamn i fastighetsregistretändrades i samband med fastighetsbeteckningsreformensgenomförande 1987--88 i de tre Tornedalskommunerna . Motionären påpekar att 1985inrättade ortnamnsrådet inom statens lantmäteriverk ingårföreträdare för myndigheter, organisationer, universitet och desvenska sameorganisationerna. Någon ledamot för bevakande avkulturvärdena och språkvården i de Tornedalsfinska ortnamnensaknas dock. Han anser att det är befogat att ortnamnsrådetutökas med en ledamot för de Tornedalsfinska ortnamnen. Vidarebör de genuina Tornedalsfinska ortnamnen antecknas ifastighetsregistret, sättas ut på kartor, vägvisningsskyltar,ortskyltar m.m. Han förordar vidare att i styrelsen förmyndigheten dialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkivskall ingå en ledamot som representerar det Tornedalsfinskaspråket.Vissa uppgifter i anslutning till motionenDen tornedalska kulturen och språketDen aktuella språksituationen i kännetecknas av attområdet, som omfattar , , , Gällivareoch kommuner, är tvåspråkigt; dels talas Tornedalsfinska,dels svenska. Bakgrunden till tvåspråkigheten är följande.Tornedalen, en enhetlig kulturbygd med starka finska särdrag,delades vid fredsslutet i två delar. Det finska språket vardock i huvudsak allenarådande även inom densvenska halvan av liksom i den s.k. finnbygden iövrigt. bedrevs skolundervisningen ifinskspråkiga bygder praktiskt taget undantagslöst på finska.Under 1800-talets senare hälft inledde statsmakterna iTornedalen en försvenskning som var motiverad bl.a. avsäkerhetspolitiska skäl. 1888 inrättades s.k. statsskolor iTornedalen. De bekostades av staten och kunde inrättas ifinnbygden under förutsättning att undervisning bedrevsuteslutande på svenska. var skolväsendeti finnbygden helt försvenskat.Finska språket infördes som frivilligt ämne i denfinskspråkiga bygdens forsättningsskolor efter beslut avstatsmakterna. meddelade att ingenelev skulle förbjudas tala finska under rasterna i skolan elleri skolhemmen (cirkulär från 24 september1957). Sådana förbud fanns då vid många skolor. fastslogskolöverstyrelsen (cirkulär 1958:37) att språkfrågan i denfinsktalande bygden inte längre var en nationalitetsfråga elleren fråga om svenskt eller finskt. Det var i stället dekulturella och praktiska aspekterna som skulle beaktas och varabestämmande för myndigheternas handlande.I samband med att regering och riksdag lade fastprinciperna för hemspråksundervisning inkl. särskilda åtgärderför finskspråkiga elever (prop. 1984/85:100, bil. 10, bet.UbU12, rskr. 149) beslöts på grundval av förslag från språk- ochkulturarvkommittén om särskilda åtgärder för finskspråkigaelever i . Beslutet innebar att en särskildpedagogisk utvecklingsverksamhet skulle inledas i vissakommuner, bl.a. , med tonvikt på Tornedalsfinskan.Regeringen har föreskrivit (SÖ-FS 1987:113) attHaparanda kommun i samverkan med stad får anordnaförsöksverksamhet med tvåspråkig undervisning inom iHaparanda under läsåren 1987/88--1992/93. Dennaförsöksverksamhet har inletts hösten 1989.Vid i är undervisningen inriktad motflerkulturalism och då främst mot de egna minoriteterna sameroch tornedalingar. I lärarutbildningen ingår en obligatoriskkurs som tar upp livsvillkor på . I enutbildningslinje ges fördjupad utbildning i Tornedalsfinska ochsamiska.Ett lexikon som upptar Tornedalsfinska uttryck samtmotsvarande uttryck på både rikssvenska och riksfinska håller påatt utarbetas med stöd bl.a. från länsskolnämnden i Norrbottenoch statens kulturråd.Föreningen har ordnat sommarkurseri Tornedalsfinska. Deltagarna i kurserna kommer både frånsvenska och finska . Kurserna syftar till att geträning i att muntligt och skriftligt använda Tornedalsfinska,att arbeta med Tornedalskulturen och att skapa kontakter mellansvenska och finska lärare i Tornedalen.I syfte att verka för att bevara och utveckla kulturen ochspråket i bildades -- Tornionlaaksolaiset (STR-T). Förbundet har ca3000 medlemmar och två lokalavdelningar, varav en i Stockholmoch en i . Förbundet ger ut tidskriften har ordnat seminarier och bedrivit kurser inom bl.a.folkmusik, historia och teater samt skrivarkurser påTornedalsfinska. Teaterkurserna har resulterat i bildandet av enteaterförening -- Tornedalsteatern -- som uppfört pjäser påTornedalsfinska. I STR-Ts verksamhet har även ingått attarrangera temadagar i förskolor och skolor. Vidare har förbundetordnat musikfestivaler i syfte att lyfta fram musiktraditionernai Tornedalen.På initiativ av STR-T bildades Stiftelsen --Academia Tornedaliensis. Stiftelsen har i uppgift attverka för att förvalta och utveckla kulturarvet på ,i första hand den tornedalska och kvänska kulturen. Stiftelsenskall såväl i historiskt som i nutids- och framtidsperspektivinitiera och genomföra aktiviteter på olika områden somfolkbildning, utbildning och dokumentation.Samernas ställning i SverigeÅr 1977 beslutade statsmakterna om vissa insatser för samerna(prop. 1976/77:80, bet. KrU43, rskr. I propositionen, sombyggde på sameutredningens slutbetänkande (SOU 1975:99 och 100)Samerna i . Stöd åt språk och kultur uttaladeföredragande statsrådet bl.a. följande om samerna somursprunglig befolkning och etnisk minoritet i Sverige.För egen del ansluter jag mig till den allmänna synbeträffande samerna som utredningen redovisar. Det bör såledesklart uttalas att samerna utgör en etnisk minoritet i ,som, i egenskap av ursprunglig befolkning i sitt eget land,intar en särskild ställning både gentemot majoritetsbefolkningenoch andra minoritetsgrupper. Vid utbyggnaden av samhällets stödtill samekulturen måste man ge utrymme åt även andra bedömningarän de som kan göras beträffande övriga minoritetsgrupper i detsvenska samhället. Det ligger ett särskilt ansvar i att stödjasamiska organisationer och institutioner, och i att hävda ettsamiskt näringsunderlag, framför allt inom rennäringen, för attden samiska kulturen över huvud taget skall kunna bestå.I propositionen erinrade föredragande statsrådet om de mål ochriktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken som antagitsav riksdag (prop. 1975:26, InU:6, rskr. Han ansågdet naturligt att målen för samhällets insatser för den samiskaminoriteten har sin utgångspunkt i de mål som har fastslagitsför minoritetspolitiken i stort, nämligen jämlikhet, valfrihetoch samverkan.Sameutredningen som tillkallades föreslår ibetänkandet (SOU 1989:41) Samerätt och sameting att samernassärskilda ställning som etnisk minoritet och urbefolkning iSverige markeras i regeringsformen. Vidare föreslås en särskildlag om samiska förhållanden, en samelag. Denna lag innehållerbestämmelser om främjande av samiskt kultur- och samfundsliv,främst genom att ett representativt, folkvalt samiskt organ --ett sameting -- inrättas.Samelagen skall enligt utredningsförslaget innehålla endefinition enligt vilken i lagen med same avses den som ansersig vare same och som gör sannolikt1. att han lärt sig samiska som första språk,2. att någon av hans föräldrar, far- eller morföräldrar lärtsig samiska som första språk eller3. att någon av hans föräldrar är eller varit upptagen iröstlängd till sametinget.OrtnamnRegering och riksdag lade fast vissa principer förortnamnsverksamheten (prop. 1984/85:100 bil. 10, bet. KrU16 p.28, rskr. I den av i denna del godkändapropositionen framhölls att det är av stort kulturhistoriskt ochsocialt värde att de nedärvda ortnamnen vårdas och bevaras ochatt ny namngivning sker så att kulturarvet skyddas. () gavs en allmänt samordnande uppgift när detgäller ortnamnsfrågorna. LMV skall samråda med dialekt- ochortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv och riksantikvarieämbetet.Namngivningen på de allmänna kartorna bör vara normerande.Postverket, , , ,luftfartsverket, och vattenfallsverket bör iförekommande fall samråda med berörda kommuner inamngivningsfrågor. Ett särskilt ortnamnsråd knutet till LMVinrättades. Rådet som är ett samarbetsorgan för myndigheter ochintressen inom ortnamnsverksamheten bör bl.a. lämna kommunernastöd när de fastställer riktlinjer för namngivning och namnvårdinom sina områden.I propositionen behandlades även frågan om ortnamn iflerspråkiga områden. I detta sammanhang framhöll föredragandestatsrådet -- kulturministern -- att en viktig utgångspunkt förbedömningar i frågor om ortnamn i flerspråkiga områden är attspråket har en avgörande betydelse som kulturbärare. De finskaoch samiska ortnamnen är i likhet med de svenska namnen bärareav en levande kultur och kulturhistoria. En förutsättning föratt de skall kunna leva vidare är att de i så stor utsträckningsom möjligt används jämsides i officiella sammanhang t.ex. påkartor och vägskyltar.Vidare erinrade kulturministern om att harantagit en resolution om behandling av ortnamn iminoritetsspråksområden. Ortnamn i sådana områden börfastställas i samarbete med minoritetsbefolkningen, och vidfastställandet bör minoritetsspråkets skrivsätt användas.Samiskan som talas över nationsgränser bör ges en enhetligbehandling över gränserna.Mot denna bakgrund ansåg kulturministern att stor hänsyn måstetas till de samiska och finska minoriteterna i norra vidfastställandet av namn på kartor och i samband med vägskyltningm.m. De av LMV fastställda kartnamnen bör vara normerande.Ortnamn i flerspråkiga områden skall återges på de språk somtalas i området. Även det av minoriteterna tillämpadeskrivsättet bör användas. Han menade att hänsynen tillminoriteterna bör innebära att i de områden där ursprungligasamiska namn finns bör dessa användas och återges med adekvatsamisk ortografi. Samma synsätt bör användas i fråga om definska ortnamnen i Tornedalen.Behandlingen av finska ortnamn i fastighetsregistret iNorrbotten aktualiserades . Bakgrunden varatt den s.k. fastighetsdatareformen skulle genomförasför kommunerna i och domsagor. I detta arbeteingick även en översyn av fastighetsbeteckningarna. Isammanhanget aktualiserades frågan om hur tvåspråkiga ortnamnskall redovisas i fastighetsregistret, där endast ett namn ivarje fastighets beteckning angavs. vid LMVuttalade sig för att dubbla namn borde införas i det nyafastighetsregistret. i avstyrkte efteratt ha hört berörda kommuner i remissyttrande till LMV införandeav dubbla namn. Med hänsyn bl.a. härtill samt till attfastighetsregistret har ett konsekvent genomfört registersystemmed en enda riksunik beteckning för varje fastighet beslöt LMVatt dubbla namn inte skall förekomma i fastighetsregistret.Verket förklarade dock att det avser att arbeta för att kartornapå sikt skall spegla tvåspråkighet när detta är praktisktmöjligt. LMV avsåg också att ta upp frågan om dubbelnamnredovisning med vägverket.På Sverigekartans nordliga blad som utkommit anges förflera orter dubbla namn. avser att märka vägskyltarmed dubbla namn.I ortnamnsrådet ingår representanter för lantmäteriverket,postverket, , , universiteten(i ), DOVA, svenskaspråknämnden, samt för vissasamiska organisationer.Det finns möjlighet att vid behov adjungera representanter förandra institutioner eller organisationer. Enligt uppgift frånLMV har så skett med företrädare för Svenskatornedalingars riksförbund.Dialekt- och ortnamnsarkiven och svenskt visarkiv (DOVA)DOVA har till uppgift att insamla, bevara, bearbeta, publiceraoch tillhandahålla svenskt, samiskt och finskt dialekt-,ortnamns-, personnamns- och folkminnesmaterial i riket,ombesörja statliga ortnamnsundersökningar, handlägga ärenden omfastställande av ortnamn m.m. Vidare skall myndigheten insamla,sammanställa, bearbeta, publicera och tillhandahålla svensktvismaterial, material om folkmusik samt material om den svenskajazzens historia.Myndigheten leds av en styrelse om sex personer tillsatta avregeringen. I styrelsen ingår dessutom tvåpersonalrepresentanter.Av styrelsemedlemmarna representerar två ämnet nordiska språk,en ämnet etnologi och en ämnet musikvetenskap. Vidare ingår istyrelsen en representant för riksdagsbehandlingMotionsförslag om insatser för att bevara och stärka detTornedalsfinska språket och kulturen i har utskottetbehandlat . Vid båda dessa tillfällenkonstaterade utskottet (bet. KrU 1987/88:4, 1989/90:KrU8) att enrad åtgärder vidtagits i nämnda syfte och anförde att det ärangeläget att de insatser som görs stöds av ansvarigamyndigheter. Motionerna avstyrktes av utskottet och avslogs avriksdagen. Det är enligt motion Kr289 (s) viktigt att det Tornedalsfinskaspråket och därmed även den Tornedalsfinska kulturen bevaras ochvårdas.Motionären hävdar att de finsktalande tornedalingarna är enursprunglig inhemsk minoritet i likhet med samerna. Han anserdärför att samerna och de finsktalande tornedalingarna intar ensärställning både gentemot majoritetsbefolkningen och andraminoritetsgrupper som tillkommit genom senare tiders invandringtill vårt land. I motionen föreslås att skall göra enframställning till regeringen om behovet av att de finsktalandetornedalingarna erkänns som en ursprunglig inhemsk minoritet ilikhet med samerna (yrkande 1).Utskottet har i det föregående redovisat de överväganden somstatsmakternas beslut om insatser för samerna (prop.1976/77:80, bet. KrU 43, rskr. 289) byggde på. Utskottet haräven lämnat vissa uppgifter om bakgrunden till den nuvarandespråksituationen i Tornedalen.Den Tornedalsfinska befolkningen anses historiskt settrepresentera den ursprungliga inhemska befolkningen. Utskottetfinner nu liksom vid behandlingen avmotionsförslag om stöd för att bevara kulturen och språket iTornedalen att det är viktigt att de ansträngningar som görs fårett aktivt stöd från ansvariga myndigheter. Utskottet finneralltså att det finns vägande skäl att i positiv anda prövakonkreta förslag ägnade att bevara och utveckla detTornedalsfinska kulturarvet. Utskottet är inte berett attföreslå att göra en sådan framställning tillregeringen som motionären förordar. Utskottet avstyrker alltsåmotionen i motsvarande del (yrkande 1).I motionen förordas också att det till statens lantmäteriverkknutna ortnamnsrådet skall utökas med en representant förTornedalsfinskan. Vidare föreslås att styrelsen för myndighetendialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv (DOVA) skallutökas med en ledamot för Tornedalsfinskan.Utskottet har i det föregående redovisat sammansättningen avDOVASs styrelse. Av de sex styrelsemedlemmarna är femrepresentanter för olika humanistiska universitetsämnen medan enmedlem representerar . Utskottetkonstaterar att det inte finns någon representant i styrelsenvare sig för det finska eller för de samiska språken. Utskottetanser att det liksom får ankomma på regeringen att medbeaktande av DOVAs ansvarsområde besluta om styrelsenssammansättning.Beträffande ortnamnsrådets sammansättning har utskottet i denredovisning som lämnats i det föregående påpekat att det finnsmöjlighet att vid behov adjungera företrädare för andraintressen än dem som är representerade i rådet. Enligt vadutskottet inhämtat har ortnamnsrådet tillsig adjungerat företrädare för . Med hänvisning till det anförda anser utskottet attnågon åtgärd med anledning av motionen i här aktuelldel inte är påkallad (yrkande 2).Motionären vill också att de genuina Tornedalsfinska ortnamnenskall antecknas i fastighetsregistret, sättas ut på kartor,vägvisningsskyltar, ortskyltar m.m.Behandlingen av finska ortnamn i fastighetsregistret iNorrbottens län aktualiserades -- som utskottet redovisat i detföregående -- . Med hänsyn till attfastighetsregistret har ett konsekvent genomfört registersystemmed en enda riksunik beteckning för varje fastighet beslötlantmäteriverket -- efter att ha hört i -- att dubbla namn inte skall förekomma i fastighetsregistret.Med hänsyn härtill anser utskottet att någon åtgärdmed anledning av motionen i denna del (yrkande 3 delvis) inte ärpåkallad.I fråga om angivande av de Tornedalsfinska ortnamnen på kartoroch vägskyltar vill utskottet erinra om att på de nyutkomnanordliga bladen av Sverigekartan har flera orter fått dubblanamn. Enligt vad utskottet inhämtat avser att märkavägskyltar med dubbla namn -- alltså samiska, resp. finska,namn. Enligt utskottets mening är motionen i denna del (yrkande3 delvis) härigenom delvis tillgodosedd.Utskottet vill i anslutning till behandlingen av yrkandet omortnamn nämna att utskottet i betänkande 1990/91:KrU6 kommer attbehandla motionsförslag om lagskydd för ortnamn. Utskottet hemställeratt avslår motion 1989/90:Kr289.Stockholm den 4 oktober 1990På kulturutskottets vägnarIngrid SundbergNärvarande: (), (), MajaBäckström (s), (), (), JanHyttring (c), (), (), SylviaPettersson (s), (), (), AlexanderChrisopoulos (v), (), (), UllaBerg (s), () och ().