yttr · GD05TU1 · 1989-12-31 00:00:00 — 7rafikutskottet beslutade attutskottet skulle avge yttrande till justitieutskottet över den till dettautskott hänvisade propositionen 1989/90:2 om trafiknykterhetsbrotten m.m. jämtemotioner. Motionerna är deb de under den allmänna motionstiden under1987/väckta motionerna 1987/88:Ju605 (c), 1987/88:Ju610 (fp),1987/88:Ju617 (s), 1987/88:Ju618 (m), l987/88:Ju620 (c,fj)), såvitt avseryrkandena 1 och 3, samt 1987/88:Ju813 (fp), såvitt avser yrkande 1, deb deunder den allmänna motionstiden /väckta motionerna1988/89:Ju227 (fp), 1988/89:Ju606 (s), 1988/89:Ju609 (c), 1988/89:Ju610 (c),1988/89:Ju622 (c), 1988/89:Ju625 (fp), såvitt avser yrkandena 1 och 2,1988/89:Ju627 (s), 1988/89:Ju640 (fp,c) samt 1988/89:Ju815 (fp), såvitt avseryrkande 1, deb de med anledning av proposition 1988/89:118 om ändring i lagen(1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m.m. väckta motionerna1988/89:Jul2 (c), 1988/89:Jul3 (mp), 1988/89:Jul4 (c), 1988/89:Jul6 (fp) och1988/89:Jul7 (s), deb de med anledning av proposition 1989/90:2 väcktamotionerna 1989/90:Jul (s), 1989/90:Ju2 (m), 1989/90:Ju3 (fp), 1989/90:Ju4 (m),1989/90:Ju5 (c), 1989/90:Ju6 (s), 1989/90:Ju7 (s) och 1989/90:Ju8 (vpk). I proposition 1989/90:2 föreslås olika ändringar i lagen(1951:649) om straff för vissa trafikbrott (trafikbrottslagen) som syftar tillatt främja trafiknykterheten. Gränsen för straffbar alkoholpåverkan i trafiken skallsänkas från en blodalkoholhalt på till medmotsvarande sänkning för alkoholhalten i utandningsluften, dvs. från 0,25 milligramtill . 7rafiknykterhetsbrotten skall delas in i två grader somkallas rattfylleri och grovt rattfylleri. Vid bedömningen av om brottet skallanses 1989/90. 1989/90 TUly som grovtskall, förutom alkoholhalten och påverkansgraden, särskilt 1989/90;TUly beaktas omkörningen har inneburit en påtaglig fara för trafiksäkerheten. Motsvarande ändringar som de som avser trafikbrottslagenföreslås också i bestämmelserna om onykterhet i trafik i järnvägstrafiklagen(1985:192). 1 propositionen föreslås också ändringar i körkortslagen(1977:477) som innebär att möjligheterna att återkalla körkort vidgas. Som huvudregelskall körkortet återkallas vid alla trafiknykterhetsbrott. Inom det område somnu föreslås nykriminaliserat skall dock gälla att varning i stället kanmeddelas, om detta av särskilda skäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd.Möjligheten att vid mildrande omständigheter meddela varning vid alkoholhaltermellan 0,5 och avskaffas. 1 propositionen föreslås vidare ändringar itrafikskadelagen (1975:1410), i skadeståndslagen (1972:207) och i lagen(1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m.m. De föreslagnaändringarna i nu nämnda lagar är följdändringar till ändring itrafikbrottslagen enligt propositionens förslag. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . En stor del av motionsförslagen avser gränsen förstraffbar alkoholpåverkan i trafiken. 7rafikutskottet, som har till uppgift att bereda ärendenom bl.a. järnvägar, vägar och vägtrafik, begränsar sitt yttrande i ärendet tillfrågan om gränsen för straffbar alkoholpåverkan i trafiken och vissa frågor medanknytning härtill. Gränsen för straffbar alkoholpåverkan i trafiken, m.m. Som allmänt krav på förare av fordon gäller enligt 19 §vägtrafikkungörelsen (1972:603) att fordon inte Sr föras av den som på grundav sjukdom, uttröttning eller påverkan av starka drycker eller andrastimulerande eller bedövande ämnen eller av annat skäl inte kan föra fordonetpå betryggande sätt. 7ill denna regel är inte knutna straffbestämmelser ivägtrafikkungörelsen. Däremot är förande av motorfordon under påverkan avstarka drycker m.fl. förfaranden straffbelagda enligt trafikbrottslagen. I vårt land har trafiknykterhetsfrågan länge stått iförgrunden när det har gällt att förbättra trafiksäkerheten. som motorfor donstrafiken har genomgått en intensiv utveckling har allt starkare framhållits betydelsen av att fordonsförare avhåller sig från bruk av alkohol eller andra medel som kan sätta ned förarförmågan, och samhällets reaktioner på alkoholförtäring i samband med förande av fordon har skärpts successivt. Den ursprungliga ordningen med att det för straff krävs att förarens körförmåga har varit nedsatt på grund av alkohol kompletterades med att straffansvar även knyts till -, alkoholhalten i förarens blod och också till alkoholhalteni förarens utandningsluft. infördes i trafikbrotts- 1989/90:TUly lagen ävenbestämmelser om ansvar för påverkan av annat berusningsmedel än starkadrycker, s.k. drograttfylleri. Gränsen för straffbar alkoholpåverkan i trafiken är förnärvarande följande. Enligt 4 § 2 mom. trafikbrottslagen skall den, som harfört ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärt starkadrycker i sådan mängd att alkoholkoncentrationen under eller efter färdenuppgick till i hans blod eller per liter i hansutandningsluft, dömas till böter, dock lägst tio dagsböter, eller längelse ihögst . Samma gräns för straffbar alkoholpåverkan gäller i järnvägs-och tunnelbanetrafik enligt 6 kap. 2 § järnvägstrafiklagen (1985:192). För att inte någon på grund av analysfel m.m. skall behövastraffas för en högre blodalkoholhalt än den han i själva verket har krävs förnärvarande för straff att har uppmätts. I proposition 1984/85:21 om ändring i trafikbrottslagen(trafiknykterhetsbrotten) föreslogs bl.a. att straffbarhetsgränsen skullesänkas från 0,5 till . Propositionen återkallades emellertidsedermera av regeringen. gavs vissa myndigheter m.fl. tillfålle attlämna synpunkter på detta förslag i propositionen. En nollgräns utan eller meds.k. säkerhetsavdrag (absolut nollgräns resp. principiell nollgräns) förordadesdärvid av trafiksäkerhetsverket (7SV), transportforskningsberedningen (7FB),statens väg- och trafikinstitut ), för trafiksäkerhetensfrämjande (N7F), Svensk 7rafikmedicinsk Förening, () och (). 7SV framhöll att en absolut nollgräns av praktiska skäloch av rättssäkerhetsskäl inte var ett realistiskt alternativ. Det måste enligt7SV t.ex. vara möjligt för en förare att dricka en rimlig mängd lättöl ellercider utan att bli ansedd som olämplig att föra bil. 7SV förordade ett förbudmot att föra motorfordon efter förtäring av alkoholhaltiga drycker men attringa förseelse inte skulle föranleda ansvar. Som ringa skulle föreelsen ansesom blodalkoholhalten understeg . 7FB förordade en nollgräns med "felmarginal" avden storleken att den inkluderade såväl tekniskt mätfel som den mindrealkoholmängd som ingår i den normala "spritfria" mat- ochdryckeskonsumtionen, t.ex. lättöl. V7I framhöll att nollgränsen borde vara principiell därföratt mycket låga blodalkoholkoncentrationer, som uppkommer genom jäsningsprocesseri mag-tarmkanalen, föreligger och kan påvisas med förfinadmätteknik. Ett generellt avdrag på 0,150,från en nollgräns skulleenligt V71 klara de mättekniska felmöjligheterna och dessutom medge konsumtionav måltidsdryck som lättöl. N7F föreslog att straffbarhetsgränsen avrättssäkerhetsskäl skulle bestämmas till . Iproposition 1989/90:2 föreslås nu ändring i 4 § trafikbrottslagen och 1989/90:TL!ly 6 kap. 2 §järnvägstrafiklagen innebärande, såvitt här är i fråga, att gränsen förstraffbar alkoholpåverkan sänks till (resp. ). 1 motioner av s-, fp-, c-, vpk- och mp-ledamöter föreslåsatt gränsen skall vara lägre. 1 vissa av motionerna förordas en absolutnollgräns. I andra motioner förespråkas uttryckligen eller underförstått enprincipiell nollgräns. Syftet synes härvid vara att som en social norm alternativt som ett icke straffeanktionerat förbud skall gälla att den somhar alkohol i kroppen inte skall framföra ett fordon. Av medicinska ochpraktiska skäl samt av hänsyn till rättssäkerheten m.m. förordas emellertid somstraffbar hetsgräns en nollgräns med ett s.k. säkerhetsavdrag. I flera motionerpreciseras säkerhetsavdraget så att gränsen för straffbarhet föreslås vara 0,2promille. 1 de motioner som har väckts med anledning av proposition 1988/89:118och den nu aktuella propositionen föreslås eller förutsätts ett motsvarande säkerhetsavdragbeträffande alkoholhalt i utandningsluften. Undersökningar, som redovisas i propositionen, visar attkörförmågan försämras vid promillehalter av alkohol hos förare som är avsevärtlägre än den nuvarande gränsen för straffbar alkoholpåverkan. Med hänsyn tillden ökning av trafiken som har skett och som är att vänta äveni framtiden och som i sig inrymmer ökade olycksrisker är tiden enligttrafikutskottets mening nu mogen för att man försöker eliminera alkoholpåverkansom riskfektor i trafiken. Övervägandena om gräns för straffbar alkoholpåverkani trafiken måste sålunda ha som utgångspunkt att alkohol och trafik inte hörihop. Med denna utgångspunkt måste ett mera långtgående krav änpropositionsförslagets ställas. Utskottet anser att gränsen för straffbar alkoholpåverkani trafiken bör sättas så nära noll som det är möjligt med hänsyn tillmedicinska och praktiska skäl och av hänsyn till rättssäkerheten. Utskottetförordar därmed en principiell nollgräns. Nollgränsen bör i första hand bli en norm som introducerasoch stöds genom pläderande attitydpåverkan från samhällets sida. Informationskampanjeröm alkohol och trafik bör kunna bli viktiga hjälpmedel härvidlag. Sådanakampanjer förordas också i tre motioner motionerna 1988/89;Ju640 (fp,c)yrkande 4, 1988/89:Jul4 (c) yrkande 2 och 1989/90:Ju5 (c) yrkande 7. Gränsen för straffbar alkoholpåverkan i trafiken bör avmedicinska och praktiska skäl och av rättssäkerhetsskäl såsom har föreslagitsav 7SV, 7FB, V7I och N7F i ovannämnda yttranden bestämmas till enblodalkoholhalt på (resp. till en alkoholhalt i utandningsluftenpå ). Häri inryms således även en marginal för analysfel m.m.Denna gräns innebär att fordonsförarna måste avstå från att utnyttja t.ex.spritdrycker och starkvin om de skall vara säkra på att inte uppnå ellerpassera gränsen men möjliggör enligt V7l:s yttrande konsumtion av lättöl sommåltidsdryck. (resp.0,) tillgodoser syftet med motionerna l987/88:Ju610 1989/90:7Li ly (fp),I988/89:Jul7 (s), 1989/90:Jul (s), 1989/90:Ju3 (fp) yrkande 1 och del avyrkande 2 samt l989/90:Ju7 (s). Sedan nya gränser för straffbar alkoholpåverkan i trafikenhar varit i kraft bör såsom också föreslås i två motioner (motionerna1989/90:Ju5 (c) yrkande 8 och 1989/90:Ju6 (s) i del av yrkande 3) enutvärdering av dem ske. I två motioner, motionerna 1987/88;Ju618 (m) och1988/890:Ju627 (s), begärs att gränser för straffbar påverkan i trafiken avläkemedel och narkotika skall införas liknande gränserna för påverkan av alkohol.Utskottet vill framhålla det angelägna i att frågan om införande av sådanagränser övervägs närmare. Det är enligt utskottets mening angeläget att vidutredning av trafikbrott i överensstämmelse med vad som förordas i motionl989/90:Ju8 (vpk) i del av yrkande 3 en närmare utredning görs om förarensförhållande till alkohol i syfte att man skall spåra upp förare medalkoholproblem för fortsatta hjälp- och vårdinsatser. Närvarande: (), (), OveKarlsson (s), (), (), (),(), (). (), (), (vpk), (), (), (), 7om (), () och (). Avvikande meningar 1. , och 7om (alla m) anseratt den del av trafikutskottets yttrande som börjar med "Med denna"och slutar med "samt 1989/90:Ju7 (s)" bort ha följande lydelse: Utskottet anser att den i propositionen föreslagna gränsenför straffbar alkoholpåverkan i trafiken är realistisk och väl ägnad att ilagstiftningen markera att alkohol och trafik inte hör ihop och tillstyrkerdärför densamma. 2.Straffbarhetsgräns i989/90:TUly () anser att den del av trafikutskottets yttrande som börjar med"Gränsen för" och slutar med "samt 1989/90:Ju7 (s)" bort haföljande lydelse: Utskottetförordar att gränsen för straffbar alkoholpåverkan i trafiken sänks från enblodalkoholhalt på till med motsvarande sänkning föralkoholhalten i utandningsluften.