yttr · GD05AU2 · 1989-12-31 00:00:00 — har begärtarbetsmarknadsutskottets yttrande över proposition 1989/90:62 om insatser föraktiv rehabilitering och arbetslivsfondens verksamhet, m.m. och över trettonmed anledning av propositionen väckta motioner. Dessutom har arbetsmarknadsutskottetberetts tillfålle att yttra sig över fem motioner som har väckts och som har hänvisats till socialförsäkringsutskottet. 1sammanhanget tar utskottet upp yrkanden i fyra till arbetsmarknadsutskottetremitterade motioner från allmänna motionstiden, nämligen 1989/90:A217 (yrk.4) av m.fl. (fp), I989/90;A265 (yrk. 3) av m.fl.(vpk), 1989/90:A279 (yrk. 3) av () och 1989/90:A291 (yrk. 2)av m.fl. (vpk). yttrande begränsas i fråga ompropositionen till de av regeringen i bilaga 2 ()framlagda förslagen. Arbetslivsfonden byggs upp av medel som arbetsgivarna haratt erlägga i form av en tidsbegränsad arbetsmiljöavgift enligt den avriksdagen antagna lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift. Avgiftentas ut på lönesumman december 1990.Avgifterna beräknas tillföra fonden ett belopp av (1988/89:FiU30 s. 72), vartill kommer avkastningen på fondmedlen. Medlen skallenligt lagen utgöra bidrag till arbetsgivare för rehabiliteringsåtgärder, föråtgärder i syfte att nedbringa de anställdas sjukfrånvaro och för investeringari bättre arbetsmiljö. Fondmedlen skall vidare kunna utnyttjas för åtgärder somkan bli aktuella genom arbetsmiljökommissionens nu pågående arbete. Vid antagandet av lagen om arbetsmiljöavgift förutsattesatt regeringen skulle återkomma till med förslag om lämplig organisationoch de närmare tillämpningsföreskrifter som erfordras för förvalt- 1 1989/90. ning ochfördelning av fondens tillgångar. Detta är vad som anförs och 1989/90:AU2y föreslås idet första huvudavsnittet i den aktuella propositionsbilagan (s. 38-46). I bilagan begärs godkännande av de riktlinjersom där föreslås för användningen av arbetslivsfondens medel, för uppbyggnadenav en organisation för bidragsprövning m.m. och för fondmedlens förvaltning.Arbetsmiljökommissionen delgav regeringen synpunkter och förslag idessa frågor. Innan utskottet närmare går in på dessa regeringsförslagoch därtill anslutande motionsyrkanden tar utskottet upp de i motion1989/90.Sfl8 av m.fl. (m) framställda yrkandena 2, 4 och 5 om attriksdagen skall dels avslå de av regeringen föreslagna riktlinjerna, delsfr.o.m. upphäva lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift och delsbesluta att erlagda arbetsmiljöavgifter skallåterbetalas till arbetsgivarna. Vidare yrkas i samma motion (yrk. 3) attriksdagen skall avslå regeringens förslag till riktlinjer för fondmedlensförvaltning och därav betingad lagändring. Utskottet avstyrker för sin del de nämnda yrkandena 2, 4och 5 i motion Sfl8. vill utskottet påpeka att yrkanden om attarbetsmiljöavgiften skall avskaffas har framställts även i de till finansutskottethänvisade partimotionerna 1989/90:Fi704 (yrk. 3) från moderata samlingspartietoch 1989/90:Fi211 (yrk. 4) från . Till yrkande 3 i motion Sfl8 om fondmedlens förvaltningåterkommer utskottet i det följande. Riktlinjerna för användning av arbetslivsfondens medel Propositionen delar upp bidragsgivningen från fonden påtvå kategorier åtgärder, bidrag till arbetsmiljöförbättrande åtgärder(arbetsplatsåtgärder) och bidrag till rehabiliterings- ocharbetsanpassningsåtgärder (individinriktade åtgärder). Denna uppdelning harstyrts av de bidragsändamål som är fastlagda genom lagen om arbetsmiljöavgift. De åtgärder av båda slagen som skall kunna få bidragexemplifieras och kommenteras i propositionen, till vars framställning i dennadel (s. 3944) torde få hänvisas. I vissa delar kommer bidragsvillkoren attnärmare belysas vid den följande redovisningen av hithörande motionsyrkanden. och (båda s) hemställer imotion 1989/90:Sf32 att bidrag skall kunna ges även för medicinsk och socialrehabilitering. Motionärerna hänvisar till att detta har förordats avarbetsmiljökommissionen i den ovannämnda framställningen till regeringen. Såsom sägs i propositionen brukar man skilja mellanmedicinsk, social och yrkesinriktad rehabilitering. Den medicinska rehabiliteringenavser närmast att återställa grundläggande funktioner och tillhörsjukvårdshuvudmännens ansvarsområde, medan primärkommunerna främst svarar förden sociala rehabiliteringen som service, råd, upplys- ningar och bistånd ipersonliga angelägenheter. Den yrkesinriktade 1989/90:AU2yrehabiliteringen avser vanligen insatser för att underlätta för människor medolika handikapp att få och/eller behålla ett arbete. Ipropositionen anförs (s. 43) att de individinriktade åtgärder som skall stödjasav medel från arbetslivsfonden främst bör vara sådana som kan ingå i enyrkesinriktad rehabilitering. Bidrag, sägs det vidare, bör således inteanvändas för att betala medicinsk eller social rehabilitering. Gränsdragningenmellan medicinsk, social och yrkesinriktad rehabilitering är inte given engång för alla, utan man får räkna med att gränserna förskjuts med utvecklingenpå rehabiliteringsområdet i stort. anser utskottet att riksdageninte bör frångå propositionens ställningstagande på denna punkt och avstyrkermed det gjorda uttalandet motion S02. Rosa-LillWåhlstedt och (båda s) föreslår i motion 1989/90;Sfl7 att bidrag frånarbetslivsfonden skall kunna beviljas för utsatta grupper på arbetsmarknaden.Motionärerna avser härmed personer som har svag förankring på arbetsmarknadenoch ofta utgör kunder/klienter. Arbetslivsfondensmedel skall enligt lagen om arbetsmiljöavgift användas som bidrag tillarbetsgivare för rehabilitering m.m. av anställda. Enligt lagen kan bidragsåledes inte utgå till kommunerna i deras egenskap av huvudmän försocialtjänsten och för insatser till förmån för personer som står utanförarbetsmarknaden. Inom arbetsmarknadspolitikens ram har utvecklats olika formerav stöd för socialt handikappade. Samarbetet mellan ,arbetsförmedlingen och är vidare en sak som diskuteras ipropositionen (s. 4849). Utskottet utgår från att detta samarbete kommer attutvecklas efter de riktlinjer som antyds i propositionen. Med hänvisninghärtill och till vad i övrigt anförts avstyrker utskottet motion Sfl7. IngvarBjörk och (båda s) föreslår i motion 1989/90:Sfl9 (yrk. 1) attarbetslivsfondens medel skall kunna beviljas för insatser för ungdomar medomfattande funktionshinder, så att dessa ungdomars inträde på arbetsmarknadenunderlättas. Arbetslivsfondensmedel är som sagts främst avsedda för åtgärder inom företagen till gagnför deras anställda. Därför kan inte heller önskemålen i denna motiontillgodoses, såvida man inte ändrar lagen om arbetsmiljöavgift och dess syfte.Utskottet vill dessutom erinra om de särskilda insatser som görs för att hjälpagravt handikappade ungdomar vid inträdet på arbetsmarknaden genomarbetsmarknadsverkets projekt åt unga handikappade. Projektet, somhittills drivits på försök, kommer enligt förslag i årets budgetproposition attbli permanent fr.o.m. nästa budgetår. Mot denna bakgrund bör inte vidtanågon åtgärd med anledning av motion Sfl9 i denna del. till arbetsmarknadsutskottet hänvisade motionen 1989/90:A279 (yrk. 3) föreslår () att bidrag skall kunna ges till intern företagsutbildning i vardagsnära miljökunskap. Med överlämnan de av motionen i den aktuella delen får utskottet anföra följande. Motionenbehandlar åtgärder som kan medverka till att hejda miljö- 1989/90:AU2y förstörelsenoch förbättra vad ofta kallas den yttre miljön. Arbetslivsfondens verksamhetskall enligt föreliggande lagstiftning gälla arbetsmiljön eller den s.k. inremiljön. Enligt utskottets mening bör lagstiftningen inte ändras på dennapunkt, varför det förevarande yrkandet i motion A279 avstyrks. I propositionen förordas att en mycket begränsadorganisation för bl.a. bidragsprövningen skall byggas upp. Organisationen skallbestå av en central styrelse och regionala styrelser i länen. Resurser hosbefintliga myndigheter och organisationer skall användas så långt möjligt. Den centrala styrelsen skall svara för att statsmakternasmål och riktlinjer för verksamheten genomförs, fördela medel till den regionalanivån och besluta i riksomfattande eller branschövergripande frågor m.m.Styrelsen skall utgöras av företrädare för arbetsmarknadens parter ochpolitiskt förtroendevalda personer. För ärendenas beredning skall finnas eneller flera beredningsgrupper, i vilka arbetarskyddsstyrelsen,och m.fl. berörda myndigheter ärföreträdda. Den centrala organisationen leds av en chef som utses avregeringen. De regionala styrelserna skall på motsvarande sätt varasammansatta av företrädare för arbetsmarknadens parter och politiskt förtroendevaldapersoner. Den regionala verksamheten skall ledas av en kanslichef som för varjelän utses av regeringen. De regionala styrelserna skall handlägga ansökningarom bidrag till individinriktade åtgärder samt till arbetsmiljöförbättrandeåtgärder som inte är branschövergripande. De bör vara initiativtagare ochpådrivande gentemot arbetsgivare, så att aktiviteter kommer i gång ochansökningar om bidrag kommer in till fonden. I partimotionen 1989/90;A217 (yrk. 4) kritiserarfolkpartiet den föreslagna organisationen. Kritiken gäller särskilt denregionala organisationen, som sägs öka den splittring och byråkrati som enligtmotionen redan råder i fråga om organen för rehabilitering och arbetsmiljöfrågor.Vidare hävdas att den lägsta nivån för fondmedlens administration inte börvara regional utan lokal. föreslår utifrån det anförda attfondmedlen i allt väsentligt bör återföras för att bygga upp lokala, företags-eller förvaltningsanknutna fonder. Dessa bör administreras av parterna lokalt,av skyddskommittéerna om sådana finns på företagen och förvaltningarna.Folkpartiet förordar avslutningsvis att arbetsmiljökommissionen skall få iuppdrag att presentera förslag med den angivna innebörden. Utskottet påminner om att motsatte sigtillkomsten av arbetsmiljöavgiften och har, såsom redovisats i det föregående,i en annan motion yrkat att denna avgift skall avskaffas från i år.Det nu aktuella förslaget om fondmedlens administration bör ses mot dennabakgrund. När man skall bedöma förslaget att återföra fondmedlen till lokalafonder, knutna till företag och förvaltningar, bör man vidare hålla i minnet att avsikten med fonden är att stimulera till 1989/90:AU2y insatsersom annars inte skulle komma till stånd. Beträffande arbetsmiljöinvesteringarförutsätter lagen uttryckligen att bidrag lämnas endast för sådana åtgärdersom företagen inte är skyldiga att vidta enligt lag eller författning. Dettaförutsätter i sin tur att tilldelningen av medel från arbetslivsfonden prövasav organ, som är fristående från de företag och förvaltningar som söker stöd. Med överlämnande av det nu behandlade yrkandet i motionA217 avstyrker utskottet detsamma. I den tidigare behandlade motionen Sfl9 av (båda s) yrkas även att handikappröreben skall bli företrädd iden centrala fondstyreben. Utöver den eller de beredningsgrupper som enligtpropositionen skall knytas till den centrala styrelsen anser motionärerna attdet är nödvändigt med en särskild beredningsgrupp med representanter förhandikapprörelsen. Yrkandet hänger samman med motionärernas förslag attbidrag från arbetslivsfonden skall ges till stödåtgärder för svårt handikappadeungdomar. Eftersom utskottet inte biträtt motionen i den delen, anserutskottet att det inte heller är påkallat med någon åtgärd på grund av motioneni nu förevarande del (yrk. m.fl. (s) yrkar i motion 1989/90:Sf24att den centrala fondstyreben skall lokalberas till . De allmänna riktlinjer som gäller för decentralisering avstatlig verksamhet innebär att man vid tillkomsten av ny statlig verksamhetliksom i fråga om expanderande sådan verksamhet skall ingående pröva om annanlokaliseringsort än /är möjlig att välja. Vid val mellantänkbara lokaliseringsorter utanför huvudstadsregionen skall skogslänen kommai första hand och sydöstra och i andra hand. Utskottethar utförligt behandlat decentraliseringsfrågorna i betänkandet AU 1987/88:13(s. 3641). Utöver vad nu sagts framhöll utskottet i det sammanhangetsammanfattningsvis betydelsen av en fortsatt målmedveten decentralisering avden statliga verksamheten. Vidare underströk utskottet att det är en angelägenuppgift för regeringen att i det fortlöpande beredningsarbetet uppmärksamtpröva förutsättningarna för att decentralisera verksamheter. Även behovet avhänsyn till den inomregionala balansen vid omorganisationer m.m. inomstatsförvaltningen uppmärksammades. Med hänvisning till dessa riktlinjer ochutan att närmare gå in på de praktiska förutsättningar som kan komma att gällaför lokaliseringen av den nya organisationen centralt och regionalt avstyrkerutskottet motion Sf24. Inflytande arbetsmiljöavgifter förs tillett särskilt konto hos enligt en övergångsbestämmelse tilllagen om arbetsmiljöavgift. I propositionen föreslås att fondmedlen i likhetmed vissa andra statliga fonder skall förvaltas av kammarkollegiet. kapitalavkastning somuppkommer vid förvaltningen bör tillföras fon- 1989/90:AU2y den. Dennämnda övergångsbestämmelsen bör i enlighet härmed utgå ur lagen. SonjaRembo m.fl. yrkar i motion Sfl8 (yrk. 3) att regeringens förslag tilllagändring skall avvisas av . Yrkandetär en följd av motionärernas ståndpunkt att arbetsmiljöavgiften bör avskaffas.Eftersom utskottet inte delar motionärernas uppfattning i det hänseendet,avstyrks det nu föreliggande yrkandet. Regeringens förslag till ändring avlagen om arbetsmiljöavgift och till riktlinjer för förvaltningen av fondmedlenbör antas av . Återståendedelar av regeringens förslag till riktlinjer för arbetslivsfondens verksamhet Utskottetgodtar för sin del regeringens förslag till riktlinjer för arbetslivsfondensverksamhet i de delar förslaget inte har redovisats i det föregående. Idet andra huvudavsnittet av propositionens bilaga 2 med rubriken till arbete (s. 4659) läggs fram olika förslag för att främjaden kompletteringsproposition förordade principen om en arbetslinjei socialförsäkringen. Häri ingår att möjligheten att bevilja förtidspensionenbart av arbetsmarknadsskäl skall avska&s. Dennamöjlighet till förtidspension har funnits . Villkoren är attarbetstagaren har uppnått samt har fått ersättning från sin arbetslöshetskassaunder så som ersättningen kan utgå eller har fått kontantarbetsmarknadsstöd (KAS) . Regeringen föreslår som nämnts attdenna möjlighet till förtidspension skall avskaffas och att lagen om allmänförsäkring skall ändras i enlighet härmed. Lagändringen avses träda i kraft den1 . Vänsterpartietkommunisterna anser i motion 1989/90:Sfl5 (yrk. 2) att det är rimligt att hakvar möjligheten att i vissa situationer kunna bevilja förtidspension avarbetsmarknadsskäl och yrkar att regeringens förslag skall avslås. RagnhildPohanka (mp) uttalar i motion I989/90:Sf25 att förtidspensionering avarbetsmarknadsskäl bör finnas kvar i begränsad omfattning, speciellt med tankepå äldre personer i glesbygd och orter med ensidigt arbetsutbud. DorisHåvik m.fl. (s) förespråkar i motion 1989/90;Sf28 att över gångsbestämmelserna till lagändringen utformas så, att nuvarande möj lighet till förtidspension av arbetsmarknadsskäl blir kvar för arbetstaga re som har blivit uppsagda på grund av arbetsbrist före den . Liknande förslag till övergångsbestämmelse men för tiden fram till dess lagen träder i kraft läggs fram i motioner na 1989/90:Sf27 av m.fl. (s) och 1989/90;Sf29 av 6 Gustafeson m.fl. (s). I propositionen anförs att enbart arbetslöshet inte längrekan vara 1989/90:AU2y ett tillräckligt skäl för att förtidspensionera äldrearbetstagare. Att möjligheten finns urholkar deras anställningsskydd ochinnebär en press på dem att lämna sina anställningar . Det nuvarandesystemet har bl.a. lett till att en arbetstagare som blir arbetslös vid enålder och 3 månader därefter kan uppbära arbetslöshetsersättning och fortsatt ekonomiskt stöd i form av förtidspension tillsden ordinarie pensionsåldern vid uppnås. Detta är de s.k.58,3-årspensioneringarna, vid vilka arbetstagarna i många fall dessutom erbjudsavgångsvederlag och ytterligare ekonomiska utfåstelser för att förmås lämnasina anställningar . Regeringens förslag syftar till att markera arbetsgivarnasansvar för den äldre arbetskraften och att hävda arbetslinjen iarbetsmarknadspolitiken och socialförsäkringen. Utskottet godtar förslaget ochavstyrker yrkandena i motionerna Sfl5 (vpk) och Sf25 (mp) om avslag helt ellerdelvis på detta förslag. Som utvecklas i det följande innebär detta inte attarbetsmarknadsskälen i fortsättningen kommer att sakna betydelse vidbedömningen av rätten till förtidspension. Det är enligt utskottets åsikt rimligt att tillföraregeringens lagförslag en övergångsbestämmelse av det slag som begärs i motionSf28 (s) med tanke på de förhandlingsuppgörelser om personalreduktioner medbeaktande av nuvarande pensionsmöjlighet som kan ha träffats innanregeringsförslaget blev känt. Därmed tillgodoses till en del yrkandena omvidsträcktare övergångsregler i motionerna Sf27 (s) och Sf29 (s). I den nyssnämnda motionen Sf29 av m.fl.(s) samt i motion 1989/90;Sf31 av m.fl. (s) anförs att det är otillfredsställandeatt regeringen har undvikit att ta upp frågan om vilken ekonomisk ersättningsom skall ges till grupper som ställs utanför arbetsmarknaden. Motionärernavill ha en ny ersättningsform inom arbetsmarknadsområdet, som minst motsvararden nivå som förtidspensionen ger . Motionärerna begär att regeringenskall få i uppdrag att återkomma till med ett sammanhålletförslag om olika frågor rörande förtidspensionering av äldre. Avskaffandet av förtidspensioneringen avarbetsmarknadsskäl är enligt utskottets uppfattning en viktig markering avarbetslinjen inom socialförsäkringen. Effekten av denna markering kommerotvivelaktigt att suddas ut om man tar initiativ till nyaersättningsformer som skall ge med förtidspensionen likvärdiga förmåner. Detbör dessutom påpekas att arbetsmarknadsskälen inte försvinner som faktor vidbedömningen av rätt till förtidspension utan kommer även i fortsättningen attkunna vägas in vid den samlade bedömningen i de enskilda fallen av rätt tillförtidspension. Vidare är det avsett att kraftfulla arbetsmarknadspolitiskaåtgärder vid behov skall sättas in för äldre arbetslösa som har kvar sinarbetsförmåga. Med hänsyn härtill och till vad i övrigt anförts avstyrkerutskottet att gör de i motionerna Sf29 och Sf31 begärdatillkännagivandena till regeringen. Sten-OveSundström och (båda s) understryker i mo- 1989/90:AU2y tion1989/90;Sfl3 betydelsen av att man tar hänsyn till arbetsmarknadsskäl i denfortsatta bedömningen av rätt till förtidspension, särskilt när det gällermöjligheterna för de äldre att få arbete i närregionen. I propositionen betonas som nämnts attarbetsmarknadsskäl även i fortsättningen kommer att vägas in vidställningstagandena till ansökningar om förtidspension. Med hänsyn härtillanser utskottet att det inte är påkallat att förestå någon åtgärd med anledningav motionen, () föreslår i motion 1989/90:Sf33 etttillkännagivande till regeringen om det ökade behov av beredskapsarbeten föräldre i glesbygd som blir en följd av att man avskaffar möjligheten tillförtidspension av arbetsmarknadsskäl. Som ovan sagts förutskickas i propositionen att kraftfullaarbetsmarknadspolitiska åtgärder vid behov skall sättas in för äldrearbetslösa med bibehållen arbetsförmåga. Det är givet att för de arbetstagaredet här gäller blir det sysselsättningsskapande åtgärder som beredskapsarbetensom i första hand kommer i fråga. Utskottet vill härutöver peka på dennuvarande möjligheten att tillgripa s.k. IKS-arbeten, dvs. med glesbygdsstödetfinansierade arbeten för äldre arbetstagare i glesbygd. Med det anförda fårmotionsyrkandet anses vara tillgodosett, och någon åtgärd därutöver frånriksdagens sida är inte behövlig. Lön i Stället för pension hos Samhali Av de ca 30 000 handikappade som arbetar inom Samhallsföretag har enligt propositionen ca 6 700 någon form av pension. Nästan 1 300 uppgesha hel förtidspension. Enligt bestämmelser i kollektivavtal görs avdrag pålönen för den pension som utgår. I propositionen uttalas att den principen bör gälla ifortsättningen att anställda hos för den tid de arbetar skall ha lönoch inte pension enligt lagen om allmän försäkring. Vissa övergångsbestämmelserbehövs för dem som är anställda, t.ex. de som har högre pension än den lönsom erbjuds. Förändringen berör inte deltidsarbetande som har pension för tiddå de inte arbetar. En förutsättning för omläggningen är vidare att förslagen ipropositionens bilaga 1 om utsträckt tid för s.k. vilande pension genomförs. Den nya principen om lön i stället för pension, som äravsedd att gälla från , kan genomföras utan medverkangenom ändringar i kollektivavtal och vissa författningar. Finansiellt settinnebär den dock en kostnadsomfördelning mellan och socialförsäkringenpå så sätt att utgifter för löner ökar, somsocialförsäkringen å ena sidan får minskade kostnader för förtidspension och åandra sidan ökade intäkter av inbetalade sociala avgifter. Den föreslagna ordningen överensstämmer med vad som harförordats av rehabiliteringsberedningen. Den har tillstyrkts av RFV och Någrainvändningar mot förslaget har inte riktats i de förelig- 1989/90:AU2ygande motionerna. Utskottet tillstyrker att regeringen får det i propositionenbegärda godkännandet av åtgärden. Uppdragsverksamhet inom den yrkesinriktaderehabiliteringen Imotsvarande del av propositionens bilaga 2 bereds tillfålle att tadel av vad som där anförs om uppdragsverksamhet på de av arbetsmarknadsverketdrivna arbetsmarknadsinstituten (). Bakgrunden är det förslag som i bilaga1 föreläggs om att försäkringskassorna skall få möjlighet att avmedel från socialförsäkringen köpa rehabiliteringstjänster från bl.a. . tidigare berört är det vidare meningen att arbetsgivare skall kunnaköpa sådana tjänster med bidrag från arbetslivsfonden. Försökmed avgiftsfinansierad verksamhet bedrivs redan i liten skala vid AMI.Anspråken på AMI:s tjänster och på arbetsförmedlingens vägledningsfunktionbedöms nu komma att öka. Ett nytt anslag bör därför enligt propositioneninrättas för uppdragsverksamheten, och AMS bör dessutom få disponera en rörligkredit hos . Framställning om anslag och kreditbemyndigandeläggs inte fram i den förevarande propositionen utan i årets budgetproposition,bilaga 12 s. 99. Vadsom nu anförs i propositionsbilagan om uppdragsverksamhet inom denyrkesinriktade rehabiliteringen ger inte utskottet anledning till erinran.Utskottet föreslår att lägger den aktuella punkten till handlingarna. Regeringenföreslår i denna del av propositionen ett nytt lönebidrag avsett förarbetsgivare som anställer förtidspensionerade. Bidraget skall utgå med högst50 % av den totala lönekostnaden för den anställde under längst , medmöjlighet till omprövning och förlängning vid bidragsperiodens slut. Underinnevarande budgetår bör bidragskostnaden täckas av ett nytt anslag om 120milj. SonjaRembo m.fl. (m) yrkar i motion Sfl8 att regeringens anslagsframställning skallavslås. Motionärerna anser att det är obehövligt med en ny form av lönebidrag.1 stället bör det system med flexibla lönebidrag som moderata samlingspartietförordar kunna användas. Med hänsyn till den osäkerhet som råderom den nya bidragsverksamhetens omfattning och hur den påverkar kostnaden förförtidspensioner bör bidragsgivningen finansieras av den allmänna försäkringen. Förslagbeträffande omfördelning av resurser från socialförsäkringssystemet tillarbetsmarknadsåtgärder föreslås också i motionerna 1989/90:Sf296 av ElverJonsson m.fl. (fp) och 1989/90;SO52 av (), som utskottetberetts tillfålle yttra sig över. Regeringsförslaget är ettytterligare steg i utvecklandet av en arbets- " linje i socialförsäkringssystemet.Det föreslagna lönebidraget för för- tidspensionerade är någotgynnsammare än det ordinarie lönebidrag 1989/90:AU2y som beviljaskommunala och enskilda arbetsgivare för handikappade arbetstagare. trappas nämligen det senare lönebidraget ned från 50 till25 % av lönekostnaden.