yttr · GD05KU7 · 1989-12-31 00:00:00 — Han påpekar att maximistraffet är detsamma somvid snatteri eller bedrägligt beteende även i de fall brottet olagavåldsskildring har bedrivits yrkesmässigt och medfört en betydande vinning.Departementschefen anser att brottet olaga våldsskildring bör ha ett betydligthögre maximistraff och föreslår därför att straffmaximum höjs till . Hanpekar också på att en sådan höjning kan innebära vissa andra fördelar.Preskriptionstiden förlängs från två till . Möjligheterna att ingripamed beslag och förverkande blir bättre. Bestämmelserna om anhållande och häktningblir genom höjningen av straffmaximum tillämpliga i betydligt störreutsträckning. Ipropositionen föreslås att bestämmelserna om olaga våldsskildring ändras även iett annat avseende. Departementschefen konstaterar att endast uppsåtligagärningar är straffbelagda genom de nuvarande bestämmelserna och att detfa harfört med sig svårigheter för bekämpningen av de otillåtna våldsskildringarna.Han anför att det har visat sig svårt att styrka uppsåt hos dem som säljereller hyr ut videogrammen; distributören eller uthyraren har kunnat hävda atthan inte känt till videogrammets innehåll. Departementschefen anser att detinte är acceptabelt att den som sprider videogram yrkesmässigt kan undgå straffgenom att låta bli att kontrollera vad det är han handlar med och föreslårdärför att även oaktsamma handlingar straffbeläggs när det gäller spridning avolaga våldsskildringar. Enligt förslaget skall den straffbara oaktsamhetenbegränsas till sådana fall då spridningen sker yrkesmässigt eller eljest iförvärvssyfte. Departementschefenfar slutligen upp frågan om ansvarig utgivare. Han förklarar att han i dettasammanhang inte föreslår något system med ansvarig utgivare och erinrar om attdenna fråga övervägs i arbetet på en yttrandefrihetsgrundlag för andra medierän det tryckta ordet. Imotion Kr5 yrkande 4 av m.fl. (m) anför motionä rerna att det nuvarande ansvarssystemet innebär att olika domstolar ofta kommer till olika resultat i frågan om huruvida innehållet i ett videogram är straffbart. De föreslår därför att ett ansvarssystem införs efter samma modell som gäller i tryckfrihetsmål. För att detfa skall 9 vara möjligt bör detenligt motionärerna föreskrivas att en ansvarig utgivareutses för varje film och videogram. Den som säljer eller på 1989/90:KU7y annat sätttillhandahåller film eller videogram som saknar ansvarig utgivareskall enligt motionärerna kunna straffas på samma sätt som en Enligt motionärerna bör regeringen skyndsamt lägga framförslag om ett sådant system med ansvarig utgivare. kravförs fram i motionerna Kr285 yrkande 2 av m.fl. (mp),Kr6 yrkande 3 av m.fl. (vpk) och Kr8 yrkande 1 såvittnu är i fråga av m.fl. (fp). I motion Kr5 yrkande 8 av m.fl. (m) berörsstraffbestämmelsen om barnpornografibrott. Motionärerna menar att bestämmelsenbör utformas så att pornografiskt material med agerande personer under 18 årinte får säljas eller produceras i . Motionärerna anför att dennuvarande åldersgränsen är densamma som för sexuellt umgänge och attden bör höjas till . De menar att det är skillnad mellan att vara mogenför sexuellt umgänge och att vara mogen att bestämma om man vill exponera sig ipornografiska sammanhang. Motionärerna pekar vidare på att kommeratt ta ställning till om barnens rättigheter och att personerunder i den konventionen definieras som barn. Utskottet delar departementschefens uppfattning att detstraffvärde som brottet olaga våldsskildring har inte kommer till rätt uttrycki den nuvarande straffekalan. Utskottet anser att straf&naximum bör varabetydligt högre och biträder därför propositionens förslag att maximistraffethöjs till fångelse . Utskottet godtar även propositionens förslag attkriminalisera sådan oaktsam spridning av våldsskildringar som sker yrkesmässigteller eljest i förvärvssyfte. En åtgärd för att göra samhällets ingripanden motvåldsskildringarna effektivare skulle som anförs i flera av motionerna varaatt införa ett system med ansvarig utgivare. Ett sådant system kan ocksåutformas så att de straffrättsliga bedömningarna får förutsättningar att blimer likartade än vad som kan bli fallet. Frågan om ansvarig utgivare förandra medier än det tryckta ordet är en av de frågor som övervägs i dettidigare berörda arbetet på en yttrandefrihetsgrundlag för andra medier än dettryckta ordet. Utskottet anser att frågan bör få en positiv lösning i detsammanhanget och att något uttalande från sida inte nu bör göras. När det gäller frågan om den ändring av bestämmelserna ombarn pornografibrott som förordas i motion Kr5 yrkande 8 av berg m.fl. (m) vill utskottet till en början erinra om att det inte finns någon bestämd åldersgräns. Anledningen härtill är enligt förarbetena att en åldersgräns skulle göra det nödvändigt att fastställa barnets identitet och att man ville undvika den ytterligare integritetskränkning som en sådan identifiering skulle innebära (prop. 1978/79:179). Frågan om bestämmelserna om barnpornografi brott är förenliga med om barnens rättigheter har aktualiserats genom proposition 1989/90:107 om godkännande av konventionen. Utskottet anser att frågan lämpligen bör avgöras vid behandlingen av det ärendet och att det nu inte krävs något ytterligare 10 Tillsyn övervideogrammarknaden /90:KU7y Ipropositionen anför departementschefen att straffbestämmelserna måste förenasmed åtgärder som gör att risken för upptäckt och lagföring blir högst påtagligoch att straffhotet därmed blir en realitet. Han anser att detta bäst kanuppnås med en tillsynsmyndighet som aktivt kan kontrollera det faktiska utbudetpå marknaden. Han föreslår att sfatens biografbyrå får denna uppgift och attbestämmelser om detfa ges i den föreslagna lagen om granskning och kontroll avfilmer och videogram. Enligt förslaget skall biografbyrån därvid verka för attöverträdelser av bestämmelserna på området beivras. Förslaget innebär också attbyrån får uppdra åt därtill lämpade personer att utöva tillsyn på regional nivåför byråns räkning. För sin tillsyn skall biografbyrån enligt förslaget ha rättatt få tillträde till lokaler och andra utrymmen där filmer och videogramförsäljs eller hyrs ut eller visas för konsumenter. Detsamma skall gälla lokaleroch andra utrymmen som huvudsakligen används för lagring eller förvaring avfilmer och videogram. Enligt förslaget skall biografbyrån vidare ha rätt attav den som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte sprider filmereller videogram på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs förtillsynen. Om det kan antas att en framställning sprids i strid med 16 kap. 10b § , får biografbyrån enligt förslaget ufan ersättning fa hand omett exemplar för kontroll under högst . Om det finns särskilda skäl,får tiden utsträckas, dock längst till . Vidare föreslås att det hosbiografbyrån inrättas ett register över alla dem som yrkesmässigt hyr ut ellersäljer videogram. Somett ytterligare stöd för tillsynen föreslås en utökad skyldighet att lämnapliktexemplar av videogram. gäller en sådan skyldighet först viden upplaga om 50 exemplar och skyldigheten inträder först efter detatt spridningen skett. Förslaget innebär att gränsen sätts vid 10 exemplar ochatt skyldigheten inträder i samband med spridningen. Vidare föreslåsatt pliktexemplar av videogram skall åtföljas av kortfatfade skriftligauppgifter om videogrammets innehåll och att sådana uppgifter särskilt skallavse huruvida videogrammet innehåller våldsscener. Över de ingivna pliktexemplarenskall det enligt förslaget föras ett särskilt register med hjälp av automatiskdatabehandling. I registret skall antecknas ett nummer för varje videogram ochde nämnda uppgifterna om videogrammets innehåll. Enligtmotion Kr6 yrkande 1 av m.fl. (vpk) bör kraftfulla åtgärder vidtasmot den illegala spridningen av videogram. Motionärerna anser att regeringenmåste lägga fram förslag om detfa. IKrlO yrkande 1 av m.fl. (s) anför motionärerna att en filmeller ett videogram som är föremål för granskning inte bör få distribueras påmarknaden. Enligt motionärerna gäller i den ordningen att filmer somgranskas inte får distribueras förrän de godkänts. De anser att sammalagstiftning borde vara möjlig i . Enligtmotion Kr5 yrkande 5 såviti nu är i fråga av m.fl. (m) börbiografbyrån följa utvecklingen på området. tionsyrkandet bör förstås motsätter sig emellertid motionärerna att 1989/90:KU7y byrån får till uppgift attägna sig åt att kontrollera och anmäla olagliga De anser attdetta är ett rent polisiärt arbete som skall skötas av polisen ochåklagarmyndigheterna. I konsekvens med detta motsätter sig motionärernaockså förslaget om en lokal organisation för tillsyn avvideomarknaden (yrkande 7 såvitt nu är ifråga.) Eneffektiv tillsyn av lagstiftningens efterlevnad är enligt ubkottets mening enav de viktigaste åtgärderna mot våldsskildringarna i rörliga bilder. Detförslag om tillsyn som läggs fram i propositionen . innebär att biografbyrånfår grannlaga uppgifter som nära gränsar till de rättsvårdande myndigheternasarbetsområde. Detfa torde enligt utskottets mening vara nödvändigt för attbyrån skall kunna utöva tillsynen på ett effektivt sätt. Utskottet kan alltsåinte dela den uppfattning som förs fram i motion Kr5 yrkande 5 såvitt nu är ifråga och yrkande 7 såvitt nu är i fråga av m.fl. (m). Denillegala spridningen av videogram, som tas upp i motion Kr6 yrkande 1 av LarsWerner m.fl. (vpk), torde enligt utskottets mening främst vara ett problem avupphovsrättslig natur. I den mån spridningen innebär problem beträffandevåldsskildringar, bör det vara en uppgift för biografbyrån att följautvecklingen och föreslå åtgärder. Förslageti motion KrlO yrkande 1 av m.fl. (s) att en film eller ettvideogram som är föremål för granskning inte bör få distribueras på marknadenskulle innebära en ordning som något liknar den som gäller enligtbestämmelserna om särskilda tvångsmedel i tryckfrihetsförordningen. Frågor ombestämmelser av detfa slag skall införas även för filmer och videogram börenligt utskottet lämpligen avgöras i samband med arbetet på enyttrandefrihetsgrundlag för andra medier än det tryckta ordet. Utskottet anseratt motionsyrkandet inte bör föranleda något ytterligare uttalande. Censurav offentligt visad film Filmcensurhar funnits i vårt land . I propositionen anför departementschefenatt filmcensurens vara eller icke vara länge har debatterats och att det i dagtorde råda enighet om att det inte går att avskaffa den. Vidare anför han attmediemarknaden är expansiv och att det finns en tendens att spekulerai våld på ett sätt som inte kan tolereras. I propositionen föreslås därför attett villkor för att en film eller ett videogram skall få visas vid en offentligtillställning eller en allmän sammankomst liksom skall vara attinnehållet har godkänts för visning av . När det gällergranskningspliktens omfattning finns det enligt departementschefen inte någonanledning att göra några förändringar. Enligt förslaget undantas från granskningspliktenliksom filmer och videogram som sänds i radiosändning eller viakabel eller som utgör reklam eller som visas vid vissa varumassor,utställningar eller sportevenemang. Departementschefen anser däremot att det ärrimligt att något lätta på föreskrifterna när det gäller ett ensfaka evenemang,t.ex. filmfestivaler som riktar sig till en vuxen publik. Han föreslår därföratt biografby- rån skall kunna medgeundantag från granskningsplikten, om avsikten 1989/90: KU 7y är att en film eller ettvideogram endast skall visas vid en bestämd filmfestival eller ett liknandeevenemang och att det sker endast för personer sorh fyllt . Enligtnuvarande ordning får biografbyrån för offentlig visning för personer över 15år inte godkänna film eller videogram vars förevisande på grund av det sättvarpå händelserna skildras och det sammanhang vari de förekommer kan verkaförråande eller skadligt upphetsande eller förleda till brott. Dessutom kanbiografbyrån vägra att godkänna en film, om byrån finner att visning av denuppenbarligen skulle strida mot allmän lag. Av dessa fyra censurgrunder harenligt departementschefen censurgrunden förråande praktiskttaget varit den enda som har använts. Den har använts mot våldsskildringar ochbarnpornografi. Departementschefen föreslår att endast denna censurgru nd skallbehållas. Imotion Kr5 yrkandena I och 2 av m.fl. (m) hälsar motionärernamed tillfredställelse att regeringen inte föreslår förhandsgranskning avvideogram som är avsedda för privat bruk. De menar emellertid att det är heltinkonsekvent att ha kvar censur av film och videogram för vuxna. Enligtmotionärerna är detfa helt främmande för den svenska synen på yttrandefrihetenpå andra områden, t.ex. det tryckfa ordet, teatern och konsten. De anser attall censur av filmer och videogram bör avskaffas och att de förslag om censursom läggs fram i propositionen bör avslås. Enligt motionärernas uppfattning bördock en frivillig förhandsgranskning kunna vara värdefull, och de anser därföratt regeringen bör lägga fram förslag om detta (yrkande 5 såvitt nu är ifråga). Enligtmotion Kr8 yrkande 1 såvitt nu är i fråga av m.fl. (fp)anser motionärerna att vuxencensuren bör avskaffas sedan ett system medansvarig utgivare och ytterligare en åldersgräns har införts. Imotion KrlO yrkande 2 såvitt nu är i fråga av m.fl. (s)förklarar motionärerna att de delar uppfattningen att det inte finns anledningatt ha kvar censurgrunder som inte kommer till användning. Motionärerna villdock peka på det faktum att många filmer som bland en stor del av allmänhetenskulle betraktas som förråande ändå passerar censuren utan åtgärd. De anser attdet är tveksamt om biografbyråns uppfattning om vad som kan få negativaeffekter vid stor filmkonsumtion överensstämmer med allmänhetens uppfattning.De menar också att censorerna skall ha kvalificerad utbildning ibeteendevetenskapliga ämnen och erfarenhet av sådan verksamhet. Fråganom biografbyråns rätt att medge ytterligare undantag från granskningsplikten i vissa fall tas upp i motion Kr8 yrkande 2 av m.fl. (fp). Enligt motionärerna bör det ytterligare preciseras i vilka sammanhang utöver visning vid filmfestivaler som sådana undantag kan medges. Motionärerna föreslår att bestäm melsen om undantag ges en sådan utformning att biografbyrån får 13 medgebefrielse från granskning av filmer och videogram inom ramen 1989/90:KU7y förverksamhet inom kyrkor, samfund och ideella organisationer dit allmänheten ägertillträde. Enligt ubkottets mening framstår det som helt klart attdet bör förekomma förhandsgranskning av filmer och videogram som skall visasoffentligt för barn. En förhandsgranskning av filmer avsedda att visasoffentligt för barn inger inte heller några större yttrandefrihetsrättsligabetänkligheter. En mycket mera komplicerad fråga är om förhandsgranskningenockså skall gälla för vuxna. Här gör sig givetvis de yttrandefrihetsrättsligaaspekterna gällande med betydande styrka. Det kan dock knappast hävdas att enlagstiftning som går ut på att förhindra offentlig visning av mycket extremavåldsskildringar av spekulativ karaktär eller av barnpornografi utgör en faraför yttrandefriheten. Som anförs i propositionen förekommer det på mediemarknadentendenser till spekulation i våld. Enligt utskottet måste samhället angegränser för vad som kan tolereras när det gäller offentligt visade skildringarmed sådant innehåll. Utskottet kan därför inte dela den uppfattning som försfram i motion Kr5 yrkandena 1 och 2 av m.fl. (m) och motion Kr8yrkande 1 såvitt nu är i fråga av m.fl. (fp) ufan anser attfilmcensuren bör vara kvar och bedrivas i huvudsak på det sätt som sker i dag.Utskottet ansluter sig alltså till propositionens förslag i fråga om censur avoffentligt visad film. De frågor om utredning om censurens omfattning och ökadutbildning av censorerna som tas upp i motion KrlO yrkande 2 såvitt nu är ifråga av m.fl. (s) kan enligt utskottets mening lämpligenbehandlas inom ramen för det arbete som det av regeringen inrättade rådet motskadliga våldsskildringar skall bedriva. Något ytterligare uttalande frånriksdagens sida med anledning av motionsyrkandet är enligt utskottets meninginte nödvändigt. Enligt 3 § i den föreslagna lagen om granskning ochkontroll av filmer och videogram får biografbyrån för en viss filmfestivaleller ett liknande evenemang medge undantag från kravet på förhandsgranskning.Paragrafens utformning ger enligt utskottets mening biografbyrån rätt att ävenmedge undantag för en allmän sammankomst som äger rum i verksamhet som bedrivsinom kyrkor, samfund och ideella organisationer. Med detta uttalande får syftetmed motion Kr8 yrkande 2 av m.fl. (fp) anses tillgodosett. Enligt propositionen skall de nuvarande åldersgränserna sju, elva och behållas i fråga om vilka filmer och videogram somfår visas offentligt för barn. Regleringen mjukas dock upp så att ett barn somär i sällskap med en vuxen får se filmer och videogram som har godkänts förbarn i den närmast högre åldersgruppen. Detta skall dock inte gälla om filmeneller videogrammet endast får visas för personer som har fyllt . Även omdet inte föreslås några nya åldersgränser förklarar departementschefen att detkan finnas skäl att ta upp och närmareöverväga om det inte borde införas en ny gräns 1989/90:KU7y också vid . Enligt departementschefen bör den frågan i första hand kunna lämnas tilldet råd mot skadliga våldsskildringar i rörliga bilder som föreslås ipropositionen. Imotion Kr5 yrkande 3 av m.fl. (m) krävs en ny åldersgräns på 18år. Även i motion KrlO yrkande 2 såvitt nu är i fråga av . (s) tas frågan om ytterligare en åldersgräns upp. I den motionen anförmotionärerna att tiden är mogen för en höjd åldersgräns och att åren mellan 15och 18 är viktiga år för danandet av personligheten. Att i detta avseendebetraktas som vuxen anser motionärerna vara en sådan liten fördel att den inteuppväger nackdelarna med att kunna utsättas för film som är avsedd för vuxna.De menar att en höjd åldersgräns inte innebär att behovet av fortsattvuxencensur minskar. Frågan om en höjd åldersgräns bör enligt motionärernautredas ytterligare. De förklarar att uppgiften eventuellt kan läggas på detföreslagna rådet mot skadliga våldsskildringar i rörliga bilder. skrivelse till kulturutskottet har statens biografbyråoch lämnat vissa synpunkter på frågan om ytterligareen åldersgräns. I skrivelsen anförs att den högsta åldersgränsen längehar varit ett problem och att med begrepp som "barnförbjuden" eller"tillåten för vuxna" följer antingen att ungdomar mellan 15 och 18 årskall betraktas som lika vuxna som myndiga personer eller att filmer som ansessom alltför förråande för denna grupp ungdomar förbjuds även för vuxna. Vidareanförs att det upptrappade våld som allt fler filmer innehåller gör dem svåraatt tillåta för femtonåringar. Med en högsta åldersgräns somkomplettering skulle enligt skrivelsen yttrandefriheten öka för de människorsom annars anses som vuxna i som ännu en ungdomsgrupp skulleskyddas från det grövsta våldet. I skrivelsen erinras också om att de högstaåldersgränserna i andra europeiska länder regelmässigt är högre än . Utskottethar ingen erinran mot förslaget i propositionen att något mjuka upp regleringennär det gäller åldersgränserna för de yngre barnen. När det gäller införandetav en ny åldersgräns finner utskottet att de olika synpunkter somkommer till uttryck i motionerna och nyssnämnda skrivelse visar att frågankräver ytterligare överväganden och därför inte kan avgöras i dettasammanhang. Utskottet anser i likhet med vad som anförs i propositionen attfrågan bör lämnas till rådet mot skadliga våldsskildringar. Bevarandetav biografbyråns beslutsunderlag och frågor om offentlighet och sekretess I2 kap. tryckfrihetsförordningen finns bestämmelser om allmänna handlingarsoffentlighet. Varje medborgare har rätt att ta del av allmänna handlingar (1§). Den rätten får begränsas om det är påkallat med hänsyn till skyddet förenskilds personliga eller ekonomiska förhållanden (2 § första stycket 6).Begränsningen skall anges noga i bestämmelse i en särskildlag (2 § andra stycket). Den särskilda lagen 1989/90:KU7y är sekretesslagen(1980:100). Med handling förstås framställning i skrift eller bild samtuppfagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast medtekniskt hjälpmedel. En handling är allmän, om den förvaras hos en myndighetoch enligt särskilda föreskrifter i kapitlet är att anse som inkommen tilleller upprätfad hos en myndighet (3 § första stycket). En ljud- ellerbilduppfagning som från enskild har tillförts allmänt arkiv uteslutande förförvaring och vård eller forsknings- och studieändamål är inte allmän handling(11 § 3). Bestämmelser om skyldighet att överlämna filmer och videogram till ettsådant arkiv arkivet för ljud och bild finns i lagen (1978:487) ompliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar. Närdet gäller de regler som bör gälla för bevarande av material och för sekretesshos biografbyrån finns enligt propositionen flera viktiga intressen att beakta.Departementschefen pekar först på intresset av insyn i censurverksamheten ochatt detfa intresse får särskild styrka genom att censuren är ett avsteg frånden grundlagsfåsfa yttrandefriheten. I motsatsförhållande till detfainsynsintresse står enligt departementschefen i viss mån rättighetshavarnasekonomiska och ideella intressen. Han konstaterar att de filmverk som lämnasför granskning visserligen utgör upphovsrättsligt skyddade verk men att deupphovs-rättsliga reglerna i detta fall inte utgör ett tillräckligt skydd ikonkurrens med tryckfrihetsförordningens regler om handlingsfrihet. Enligtdepartementschefen finns ytterligare ett motstående intresse i själva ändamåletmed censuren; om förbjudna filmer skulle finnas att tillgå som allmänna ochoffentliga handlingar, skulle censuren i betydande omfattning kunna kringås. Ensammanvägning av dessa intressen leder departementschefen till slutsatsen att principen om allmänhetens insyn i myndigheternas be slut måste tåla rätt betydande undantag med hänsyn främst till rättig hetshavarnas intressen. Han finner därför att hela filmverk som regel inte bör vara tillgängliga för allmänheten hos biografbyrån. Enligt departementschefen bör i stället insynsintresset när det gäller verk som byrån har haft att granska kunna tillgodoses därigenom att pliktexem plar av de filmverk som har granskats alltid levereras till arkivet för ljud och bild. Vad som bör hållas tillgängligt på biografbyrån är enligt departementschefen dokumentation av de avsnitt som har förbjudits i sådana filmverk som har godkänts delvis. Han finner att det inte möter samma betänkligheter att sådana sekvenser blir allmänna handlingar som att låta hela verk bli allmänna handlingar och anser att man kan dra en skiljelinje mellan skedet fram till dess att det finns ett rättskraf- tigt avgörande i granskningsärendet och tiden därefter. I skedet fram till avgörandet kan problemet lösas genom sekretessregler. För tiden därefter bör lösningen vara att biografbyrån åläggs att återställa det material som getts in för granskning och att behålla kopior av förbjud na sekvenser i delvis godkända verk. I enlighet härmed föreslår han att det i 8 kap. sekretesslagen införs en ny paragraf vari föreskrivs att sekretess skall gälla i ärende om granskning av film eller videogram 16 för uppgift ur filmen eller videogrammet. sekretessen upphöra attgälla när beslut i saken har vunnit laga kraft. Efter biografbyråns beslutblir alltså detta material offentligt. Vidare föreslår han att det i denföreslagna lagen om granskning och kontroll av filmer och videogram tas in enföreskrift som innebär att filmer eller videogram, som har lämnats in för granskning,skall återlämnas till den som har begärt granskningen. Om en framställning hargodkänts delvis, skall biografbyrån enligt förslaget spela av de delar sominte har godkänts och bevara dessa avspelningar. Om framställningen är en film,får dock biografbyrån i stället klippa av och bevara de delar som inte hargodkänts.