yttr · GD05KrU1 · 1989-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottethar beslutat inhämta kulturutskottets yttrande över motionerom radio- och TV-frågor, nämligen motionerna 1987/88:Kr231 yrkande 2, Kr244yrkande 2, K407, K410, K411, K413, K418 yrkandena 3 och 4, K420, K426, K430yrkande 2, 1988/89:K409, K410, K411, K412, K414 yrkande 1, K418, K431, K435 ochK445. Vissa utredningar, m.m. Utredningenom åtgärder för att förbättra underlaget för massmediepolitiska bedömningarm.m. Enligt1987 års riksdagsbeslut om forskning (prop. 1986/87:80 bil. 6, s. 159 f, bet. KrU16, rskr. 289) bör fr.o.m. /90 särskilda medel anvisas föråtgärder för att förbättra underlaget för massmediepolitiska bedömningar ochbeslut. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallades ensärskild utredare (1988:05) med uppgift att förbereda insatser för attförbättra underlaget för massmediepolitiska bedömningar m.m. (dir. 1988:14).Utredaren direktören för arkivet för ljud och bild överlämnadei sina förslag till åtgärder i betänkandet (SOU 1988:52) Attfölja medieutvecklingen. Utredarenhar kartlagt aktuella bevaknings- och dokumentationsinsatser inom detmassmediepolitiska området som görs inom såväl den offentliga som den privatasektorn. Utredaren föreslår att medel under /90 anvisas densvenska avdelningen av Nordiska dokumentationscentralen förmasskommunikationsforskning (NORDI-COM) för bidrag till information omforskningsresultat och till insamling och bearbetning av mediestatistik. NORDICOMförutsätts få stor självständighet vid fördelningen av medlen mellan personaloch omkostnader. 1989/90 KrUly De ytterligare insatser som utredaren föreslår för tiden /90:KrUly budgetåret1990/91 bör omfatta dokumentation av bl.a. debatt om medieutvecklingen samt avden tekniska utvecklingen på medieområdet. För ändamålet föreslås enförstärkning av resurserna till antingen kabelnämnden eller arkivet för ljudoch bild (). För innevarande budgetår har anvisat ett anslagpå . för bidrag till ändamål som utredaren föreslagit (prop.1988/89:100 bil. 10 s. 461 och 462, bet. KrU22, rskr. Kulturministernavser att efter remissbehandlingen av utredarens förslag återkomma tillregeringen med förslag om hur en fullt utbyggd verksamhet skall utformas. Efter regeringens bemyndigande den 13 april 1989förordnades statssekreteraren som särskild utredare meduppgift att utarbeta ett underlag för ställningstagande om den framtidaTV-polili-ken (dir. 1989:15). Utredningsarbetet har bedrivits under benämningenTV-utredningen (U 1989:04). Utredaren överlämnade i slutet av septemberbetänkandet (SOU 1989:73) TV-politiken. Betänkandet remiss-behandlas förnärvarande. Det anges att avsikten med betänkandet är att det skallkunna tjäna som underlag för diskussioner om den framtida politiken inom televisionensområde, diskussioner som skall kunna leda fram till sådana beslut att detsvenska TV-systemet kommer att vara väl rustat för de utmaningar som väntarunder . Det anges vidare att det hitintills rått en betydandeenighet om följande huvudmål för TV-politiken. Alla som bor i skallkunna se på TV-program av god kvalitet. Oavsett vilka vi är skall vi kunnahitta något intressant i televisionen både när våra önskemål överensstämmer medflertalets och vid de tillfållen då de inte gör det. Televisionen skall geolika intresseinriktningar möjligheter att komma till uttryck och den skall haen omfattande och kvalificerad bevakning av det som händer i ochvärlden. Utredaren anser att dessa mål fortfarande bör ligga tillgrund för utformningen av TV-politiken. Däremot behöver det prövas om medlenför att förverkliga målen är ändamålsenliga i en ny mediesituation. Efter ingående överväganden kommer utredaren fram tillslutsatsen att ett fortsatt nej till reklam i svensk TV inte är en realistiskhandlingslinje. Ett fortsatt avståndstagande från reklamfinansiering skullemedföra att möjligheterna att erbjuda alla svenskar ett omfattande ochomväxlande TV-utbud avsevärt skulle försvåras. Kostnaden för en tredje TV-kanal som sänds över ettrikstäckande marknät beräknas. För en TV-kanal som, inkl. nyheterna, sänderungefår hälften egenproducerade program, uppgår den årliga kostnaden till 800milj. Dessa uppgår till ca 195 milj. kr.Samtidigt skulle den avgiftsfinansierade rundradioverksamheten tillföras hyresintäkteroch vinster på 25 30 milj. kr. Tre handlingsalternativ för hur reklamfinansiering skulle kunna l989/90:KrUly utnyttjasför svensk TV presenteras. Utgångspunkten har varit bl.a. att svensk televisionockså fortsättningsvis skall verka för yttrandefrihet, mångfald och kvalitet. Det första alternativet innebär att reklamsändningarinleds i den ena eller i bägge kanalerna i Television.RekJaminkomsterna tillförs inte TV-bolaget direkt utan rundradioverksamhetensom helhet. Reglerna för medelstilldelningen till rundradiorörelsen bestämsliksom nu av . Det andra alternativet innebär att Televisionsänder TV-program utan reklam i en kanal, medan ett programföretag som ärfristående från sänder TV-program med reklam i denandra kanalen. Radio-koncernens verksamhet finansieras medTV-avgifter. Det tredje alternativet innebär att Televisionfortsätter sina avgiftsfinansierade sändningar utan reklam i två kanaler medanett programföretag som är fristående från sänderTV-program med reklam i en ny tredje kanal. I betänkandet redovisas synpunkter på ägarformer för ettfristående svenskt TV-företag samt regler för reklam i svensk television ochför reklam i kabel-TV-sändningar. Konvention om gränsöverskridande television, m.m. Inom ram har tagits fram en konvention omgränsöverskridande television. 1 månad har och nio andraav medlemsstaterna som de första undertecknat konventionen. Genom konventionen upprättas ett för Europarådetsmedlemsstater gemensamt regelverk som skall främja flödet av program mellanländerna som hänsyn tas till nationell kultur och särart. Konventionens huvudprincip är att det sändande landetsvarar för att gränsöverskridande TV-sändningar, antingen de sker med hjälp avsatellit eller på annat sätt, uppfyller de minimiregler för programverksamhetensom ställs upp i konventionen. De mottagande länderna åtar sig att inte hindramottagning eller vidaresändning på sitt territorium av sändningar som uppfyllerkonventionens krav. Konventionen innehåller regler för programinnehållet iallmänhet, för reklamsändningar och för s.k. sponsrade program. Det finns ocksåregler för hur överträdelser av konventionsreglerna skall hanteras. Huvudregelnär att tvister skall lösas genom förlikning. Om de berörda staterna inte kanenas skall skiljedomsförfarande kunna tillgripas. Vidare får, som en tillfålligåtgärd i vissa fall, det mottagande landet avbryta vidaresändning av enprogramkanal vars innehåll strider mot konventionens regler. De ovan angivna minimireglerna avser bl.a.våldsskildringar, pornografi, skydd för barn och ungdom och rätt till beriktigandeav uppgifter. r 1989/90. Konventionen träder i kraft efter det att den har l989/90:KrU ly ratificeratsav sju stater, av vilka minst fem skall vara medlemmar av . Parallellt med arbetet inom har de EuropeiskaGemenskaperna (EG) utarbetat ett s.k. direktiv till medlemsstaterna om vissaföreskrifter om TV-sändningar. Det direktiv som antogs den 13 oktober 1989överensstämmer i väsentliga delar med konventionstexten. Genom beslut bemyndigade regeringen detstatsråd som hade till uppgift att föredra ärenden om rundradioverksamhet atttillkalla en särskild utredare för att se över den radiorättsliga lagstiftningen.Utredningen arbetar under namnet radiolagsutredningen (U 1985:05). Sedermerahar utredningen fått tilläggsdirektiv. Utredningen har lagt fram flera delbetänkanden. Enligt deursprungliga direktiven återstår av utredningsuppdraget dels en allmän översynav radiolagstiftningen i systematiskt, terminologiskt och lagtek-niskthänseende, dels vissa särskilda problemområden, nämligen lång-distansöverföringav rundradioprogram, sändningar till satelliter, motverkande avradiostörningar, sanktioner vid överträdelser av radiorättsliga regler samtsändningar på teckenspråk till döva. Regeringen har genom beslut gettutredningen ytterligare tilläggsdirektiv (dir. 1989:21). skall föreslå den lagstiftning sombehövs med anledning av det utredningsarbete som bedrivits av . Utredningen skall vidare belysa konsekvenserna av ettsvenskt tillträde till konventionen om gränsöverskridande television samtlägga fram förslag till den lagstiftning som behövs. skall även föreslå enkabelsändningslagstift-ning som är så utformad att regler för vidaresändning avsatellitprogram blir tillämpliga oberoende av från vilken kategori avsatelliter programmen sänds ut. Utredningen är oförhindrad att också föreslåandra ändringar i lagstiftningen som bedöms vara befogade med hänsyn tillerfarenheterna av tillämpningen. En särskild sakkunnig har lagtfram rapporten (Ds 1989:65) Sponsring m.m. av program. Efter regeringens bemyndigande hartillkallats en särskild utredare för att utreda vissa frågor i närradionsregelverk, bl.a. närradioföreningarnas ställning och sändarnas räckvidd (dir. 1988:22).Utredaren arbetar under benämningen (U 1988:07). Utskottetsallmänna synpunkter rörande l989/90:KrUly vill inledningsvis framhålla att deförutsättningar som många av motionerna bygger på i väsentliga avseendenförändrats sedan motionerna väcktes. Utskottet vill härvidlag särskilt erinraom att det utarbetats en Europarådskonvention om gränsöverskridande television,som undertecknat, att det sedan har lagts fram ettutredningsförslag om den framtida TV-politiken samt att en rad av de frågor somtas upp i motionerna ligger inom ramen för pågående utredningsarbete. Etableringsfrihet på medieområdet, m.m. Enligt motion 1987/88:K407 av skall riksdagenbegära förslag från regeringen som innebär fri etableringsrätt för TV-sändningari folkrörelseregi. Motionen syftar till att det skall upprättas rikstäckandereklamfinansierade kanaler. Utskottet vill med anledning av motionen framhålla attfrågan om tillåtande av en eller flera reklamfinansierade TV-kanaler, som ärrikstäckande och marksända, tas upp i ett följande avsnitt. I den övergripandeetableringsfrågan finns skäl anföra följande. I många sammanhang har det framhållits att det ärofrånkomligt med någon form av etableringskontroll rörande etersändningar,eftersom utrymmet i etern är begränsat. Förutsättningarna för distribution avTV-program har förändrats genom den utveckling som skett av möjligheter tillsatellitsändningar, men då det gäller marksänd TV finns knappheten påfrekvenser kvar. Det blir därför nödvändigt att man även i fortsättningen harett system med krav på tillstånd för etersändningar. Som utförligt redovisas i ett av konstitutionsutskottetnyligen avgivet betänkande (1989/90:KU6) pågår under medverkan av en parlamentariskberedningsgrupp ett arbete inom som syftar till ettutvidgat grundlagsskydd för andra medier än det tryckta ordet, således bl.a.radio och TV. Detta arbete bör självfallet inte föregripas. Likaledes med hänvisning till det nämnda beredningsarbetetavstyrker kulturutskottet motion 1988/89:K418 (vpk), såvitt i motionen tas uppfrågan om ett system med ansvarig utgivare/kanalansvarig för alla medier(yrkande 7). har i skilda sammanhang framställtsönskemål om att det skall tillskapas en svensk TV-kanal vid sidan av Radios sändningar. Kanalen skulle vara marksänd och rikstäckande. Den skulle finansieras genom reklam. Syftet med ytterligare en kanal skulle främst vara att öka variationen i det svenska TV-utbudet. reklamfinansieringinom bl.a. från företrädare /90:KrU ly 1 vissa sammanhang har önskemål om flera friståendeTV-kanaler framställts. Under den allmänna motionstiden och 1989 har väcktsmotioner av företrädare för moderata samlingspartiet och som'sammanfattningsvis kan sägas syfta till att det skall upprättas en frånSveriges Radio fristående, rikstäckande, reklamfinansierad TV-kanal sommarksänds. Motionerna är följande, nämligen 1987/88:K413 (fp) yrkande 1,I988/89:K409 (fp) yrkande 2, I987/88:K418 (m) yrkande 4 och 1988/89:K431 (m)yrkande 1. Sistnämnda motion syftar till att det sedermera skall upprättasytterligare TV-kanaler. Utskottet vill med anledning av motionskraven anföraföljande. 1 det föregående har utskottet lämnat en utförlig redovisning förinnehållet i det förslag om TV-politiken som lades fram avTV-utredningen. 1 förslaget presenteras tre huvudalternativ för hurreklamfinansiering av svensk television skulle kunna anordnas. Samtligaförutsätter att de reklamfinansierade programmen sänds ut i ett rikstäckandenät av marksändare och att de uppfyller demokratiskt fastställda krav påkvalitet och omväxling. Det första alternativet innebär att reklamsändningarskulle inledas i den ena eller i båda av kanalerna i . Det andra alternativet innebär att Televisiondelas upp i två företag, där det ena lämnar och sänderhelt reklamfinansierade program, medan det andra stannar kvar i koncernen ochsänder avgiftsfinansierade program utan reklam. Det tredje alternativet innebär att ett friståendeprogramföretag sänder TV-program med reklam i en nyupprättad rikstäckandetredje kanal. fortsätter sina avgiftsfinansieradesändningar utan reklam i två kanaler. Utskottet anser att remissbehandlingen och den fortsattaberedningen av de frågor som tas upp i betänkandet inte bör föregripas. Deovan redovisade motionsyrkandena bör därför inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Att i den nuvarande situationen ta upp till närmareöverväganden frågan om utnyttjandet av de frekvenser som behövs för ett fjärderikstäckande TV-nät framstår inte som motiverat. Utskottet, som också hänvisartill avsnittet med rubriken radiostationer och lokala TV-stationer,m.m., avstyrker motion I988/89:K409 (fp) i motsvarande del (yrkande 4). anser att det inte ankommer på utskottet attredovisa några synpunkter rörande ett förslag i motion 1988/89:K4ll (m) omfolkomröstning (yrkandena 1 och 2). om finansiering av l989/90:KrUiy etermediergenom reklam eller sponsring I anslutning till att ställning tas till den framtidaTV-politiken måste också pröva vilka lagändringar som behövs. Somframgår av föregående avsnitt är frågan om huruvida reklam skall tillåtas isvensk TV en central fråga i sammanhanget. har i uppdragatt föreslå den lagstiftning som behövs med anledning av det utredningsarbetesom resulterat i betänkandet TV-politiken. Utskottet anser med hänsyn härtilloch till att frågan om reklam i radio har ett nära samband med frågan om reklami TV att motionsyrkanden, vari lagstiftningsfrågan på området tas upp, inte börföranleda någon åtgärd. Detta gäller motionerna 1987/88:K418 (m)yrkande 3 i motsvarande del, 1988/89:K411 (m) yrkande 4 i motsvarande del ochI987/88:K426 (m) yrkande 2. Om reklam blir tillåten i marksänd TV kan, som framgår avdet nämnda betänkandet, även reglerna om reklam i kabelsändningslag-stiftningenbehöva förändras. Med hänsyn till radiolagsutredningens uppdrag erfordrasenligt utskottets mening inte något initiativ i detta avseende.Motion 1988/89:K41l yrkande 3 avstyrks därför. Med hänvisning till den framlagda rapporten (Ds1989:65) Sponsring m.m. av program avstyrks även motionerna1987/88:K418 yrkande 3 och 1988/89:K411 yrkande 4, båda yrkandena i den mån deinte behandlats ovan. Av det ovan sagda följer att utskottet avstyrker ävenmotion 1988/89:K414 (mp), såvitt däri yrkas att skall begära förslagtill lagstiftning om köpfrid innebärande att alla former av reklam i etermediaförbjuds (yrkande 1). Lokala radiostationer och lokala , m.m. 1 en rad motioner framställs yrkanden som rör upprättandetav fristående radiostationer eller fristående TV-företag som skulle ha lokalaeller regionala etersändningar. Enligt några av yrkandena skulle det vara frågaom en försöksverksamhet eller en verksamhet som var begränsad till viss del avlandet. Motionerna är följande, nämligen 1987/88:Kr23l (fp) yrkande 2,1987/88:Kr244 (m) yrkande 2, 1987/88:K413 (fp) yrkande 2, 1987/88:K420 (c)yrkande I, 1987/88:K426 (m) yrkande 1, 1988/89:K409 (fp) yrkandena 1 och 3,1988/89:K410 (c), 1988/89:K412 (m), 1988/89:K431 (m) yrkande 2 och 1988/89:K435(m). Då det gäller TV-sändningar av företag utanför SverigesRadiokoncernen vill utskottet framhålla följande. Som utskottet tidigare nämnt är tillgången till frekvenserför TV- sändningar en begränsad resurs. är de sändningsfrek venser som tilldelats disponerade på sådant sätt att utöver de båda kanaler som utnyttjas, ytterligare två rikstäckande kanaler skall kunna tas i bruk. Det torde inte vara möjligt att, annat än i mycket begränsad omfattning, inleda lokala eller ännu mindre regio- 1 nalaTV-sändningar, utan att de frekvenser som är avsedda för de outnyttjaderiksnäten tas i anspråk. Enligt utskottets mening bör ett 1989/90:KrUly beslut somfår sådana konsekvenser inte fattas förrän riktlinjerna för TV-politiken istort har lagts fast. 1 flera av motionsyrkandena förutsätts att de lokalaTV-kanalerna skall finansieras med reklam. Utskottet vill därför hänvisa tillvad som anförs i betänkandet TV-politiken om reklam som finansieringskälla försvensk television (s. 106107). Utredningen anför bl.a. att om sådan reklamskall införas bör man eftersträva att reklam-TV-företaget får en dominerandeställning på marknaden för TV-reklam samt att reklam i rikssändningar i Sverigeinte låter sig kombineras med reklam i lokala TV-sändningar. På grund av det anförda och då det övergripandeställningstagandet till vår framtida TV-politik bör ske sedan beredningen avde i betänkandet om TV-politiken upptagna frågorna slutförts avstyrkerutskottet de här aktuella motionsyrkandena. Inte heller då det gäller fristående radiostationer medlokala eller regionala sändningar är utskottet berett förorda att tarnågot initiativ med anledning av motionsförslagen. Man kan nämligen inte helleri fråga om radiosändningar bortse från föreliggande önskemål omreklamfinansiering. Man kan vidare inte bortse från det uppdrag somnärradioutredningen har. Den skall nämligen bl.a. pröva frågan om sändarnasräckvidd, något som kan få betydelse för tillgången på frekvenser för andrasändningar än närradiosändningar. Även andra frågor som prövas av utredningenkan ha betydelse för bedömningen av frågan om fristående lokala radiostationerav annat än föreningskaraktär. I motion 1987/88:K420 (c) tas upp frågan om innehållet iuttalanden som gjorts av regeringen och kulturministern om utvecklingen påkabel- och satellit-TV-området (yrkande 2). Utskottet, som noterar att motionen väcktes , anser att den inte bör påkalla någon åtgärd i häraktuell del. Vad som anförs i motionen ger utskottet anledning att hänvisa tillden i det föregående lämnade redovisningen om åtgärder för att förbättraunderlaget för massmediepolitiska bedömningar m.m. Enligt två partimotioner från vpk 1987/88:K411 yrkande 2och 1988/89:K418 yrkande 5 skall ett medieråd inrättas. I förstnämnda motionframställs vidare ett yrkande om ett moratorium för kabelutbyggnaden (yrkande1), och i sistnämnda motion föreslås att det skall tillsättas en medieombudsmanmed talerätt i domstol (yrkande 6). Enligt motionärerna skulle ett medieråd ta frambeslutsunderlag om den medieutveckiing som pågår och därmed stärka detdemokratiska inflytandet över utvecklingen. Utskottethar avstyrkt förslag om ett medieråd i yttrande till konsti- tutionsutskottetför (KrU 1987/88:ly). tet, somhänvisar till nämnda yttrande, bl.a. pekat på att kabellagstift- 1989/90:KrU ly ningen ärav provisorisk karaktär, att det finns en risk för att en alltför hårdreglering av kabelnäten får den effekten att satellitmottagningen alltmer styrsöver till de enskilda hushållen eller i vart fall till icke reglerade, mindreenheter, samt att det skall inrättas en särskild forskningsresurs medmassmediepolitisk inriktning (se yttrandet s. 24, 26 och 27 i bet. KU1987/88:21). Som tidigare redovisats har vissa medel anvisats för en sådanresurs, och ytterligare åtgärder planeras. Utskottet avstyrker de ovanredovisade motionsyrkandena. I en rad motionsyrkanden tas upp frågan om innehållet ikabellagstiftningen. Vissa av yrkandena har ett innehåll som är likartat medyrkanden som behandlats av utskottet i yttrande till konstitutionsutskottethösten (KrU 1987/88:ly, KU 1987/88:21). Utskottet hänvisar till nämndayttrande. vill utskottet framhålla att i enlighet med vad sominledningsvis angetts de förutsättningar som motionerna bygger på iväsentliga avseenden ändrats sedan motionerna väcktes. Utskottet vill härvidlagerinra om att den av bl.a. undertecknade konventionen omgränsöverskridande television innehåller ett regelverk som skall främja flödetav program mellan länderna som hänsyn tas till nationell kultur ochsärart. Konventionen innehåller bl.a. att de sändande länderna åtar sig att setill att TV-sändningar som kan tas emot i andra länder följer vissa minimireglerom t.ex. våldsskildringar, pornografi och skydd för barn och ungdom. Demottagande länderna åtar sig att inte förhindra mottagning av sändningar ellervidaresändning av sändningar som överensstämmer med konventionens regler.Vidare vill utskottet erinra om att radiolagsutredningen skall belysakonsekvenserna av ett svenskt tillträde till konventionen samt lägga framförslag till den lagstiftning som behövs, att utredningen skall föreslå enkabelsändningslagstiftning som är så utformad att regler för vidaresändning avsatellitprogram blir tillämpliga oberoende av från vilken kategori av satelliterprogrammen sänds ut samt au utredningen är oförhindrad att också föreslå andrasådana ändringar i lagstiftningen som bedöms vara befogade med hänsyn tillerfarenheterna av tillämpningen. Med hänvisning till det pågående utredningsarbetet anserutskottet att det inte är meningsfullt att nu göra en detaljprövning avinnehållet i de här aktuella motionsyrkandena, eftersom resultatet av nämndaarbete självfallet måste avvaktas innan i vart fall någon mera väsentligändring av kabelsändningslagstiftningen kan komma i fråga. Utskottet anger idet följande motionsyrkandena och vilken inriktning de har. I något fall ges enytterligare kommentar till kraven. I motionerna I987/88:K410 (s) yrkande 1, 1987/88:K430(vpk) yrkande 2 och 1988/89:K418 (vpk) yrkandena 1 och 2 framställs krav som syftar till internationella överenskommelser på medieområdet eller tillsådana ändringar i vår kabellagstiftning som har ett samband 1989/90:KrU ly medinnehållet i konventionen om gränsöverskridande televisionssändningar. befogenheter bl.a. då det gäller att hindravidaresändning av satellitsändningar har berörts i det ovan nämnda yttrandetav utskottet (KrU 1987/88:ly). Samma eller liknande förslag som de i yttrandetbehandlade tas upp i motion 1987/88:K410 (s) yrkandena 2, 4 och 5. Yrkande 3 isamma motion har samband med yrkande 2. Även i motion 1988/89:K418 (vpk)yrkande 4 tas upp en fråga om nämndens befogenheter. I två motioner - 1987/88:K420 (c) yrkande 3 och1988/89:K418 (vpk) yrkande 3 tas från skilda utgångspunkter upp frågan omtillståndsplikt för vidaresändning av satellitprogram från även andrasatelliter än kommunikationssatelliter. har, som ovanangetts, ett uttryckligt uppdrag att lägga fram förslag om sådana ändringar avlagstiftningen att regler för vidaresändningen skall kunna tillämpas oberoendeav satellitens art. Eftersom radiolagsutredningen bl.a. är oförhindrad attföreslå ändringar i kabelsändningslagstiftningen som grundas på erfarenheternaav tillämpningen finns det anledning utgå från att utredningen också kommer attöverväga vilka regler som bör gälla för kabelnät av olika storlekar. Dennafråga har tagits upp i motionerna 1987/88:K420 (c) yrkande 4 och 1988/89:K44S(c). Närvarande: (), (), MajaBäckström (s), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), StinaGustavsson (c), (vpk), () och (). Reklamfinansierade markbundna svenskatelevisionssändningar. Lagstiftningsfrågor, m.m. om finansiering av etermediergenom reklam eller sponsring, Lokala radiostationer och lokala TV-stationer,m.m. IngridSundberg (m), (), (), 1989/90:KrU ly () och () anser att den del av utskottets yttrande sompå s. 6 börjar med "Utskottet vill" och på s. 8 slutar med "änföreningskaraktär" bort ha följande lydelse: Sedan senast - (bet.