yttr · GD05FiU6 · 1989-12-31 00:00:00 — Sommotiv för att frångå kravet på strikt neutral beskattning och tillämpa en lägreskattesats på avkastningen på pensionssparande än den generella inomkapitalbeskattning () anförs att det är särskilt angeläget för att stimuleradet långsiktiga och bundna sparandet. Skillnader i avkastning mellantjänstepension och övrig pension motiverar de olika skattesatserna. 1 motionerna SkS9 (m) och Sk402 (m) yrkas avslag påavkastningsskatten på pensionssparande. En beskattning av det långsiktigtbundna pensionssparandet kommer att leda till en minskning av detta sparande,anförs det. Detta är skadligt från samhällsekonomisk synpunkt och leder tillförsämringar för den enskilde. 1 motion Sk8l (vpk) yrkas att avkastning på allt kapital,även på pensionssparande, bör vara enhetlig, . Det finns i annat fall riskför arbitragemöjligheter, framhåller motionärerna. För att åstadkomma neutralitet i socialavgiftshänseendeför alla förvärvsinkomster förordas i propositionen att avdragsgilla pensionsavsättningarbör beläggas med en särskild löneskatt. Den tekniska utformningen kommer attpresenteras . Förslaget avstyrks i motion SkS9 (m) med hänvisning tillvikten av ett omfattande enskilt och avtalsbundet pensionssparande. Vidare föreslås i propositionen att premie avseendeförsäkringssparande i utländskt försäkringsföretag skall beskattas ominte sparandet beskattas i övrigt. Nedsättning av skatten kommer att kunnamedges. Förslagetavstyrks i motion SkS9 (m) med hänvisning till att motio- 1989/90:FlU6y närernaavstyrker att en avkastningsskatt införs på inhemska pensionsförsäkringar. Utskottet vill med anledning härav anföra följande.Utskottet delar föredragande statsrådets uppfattning att ökad neutralitet böreftersträvas vid beskattningen av avkastningen på kapital. Det är angeläget avresursallokeringsskäl samt med hänsyn till målet att förebygga skatteplanering.Å andra sidan bör enligt utskottet inte alltför kraftiga förändringar vidtassom allvarligt kan minska det långsiktiga sparandet. Sparformer som ansettssärskilt angelägna och därför varit kraftigt gynnade måste bedömasutifrån vad en skärpt beskattning kan få för konsekvenser för det långsiktigasparandet. Detta sparande spelar en viktig roll i samhällets långsiktigakapitalbildning. Avsteg från den likformiga beskattningen på kapital kan, somframhålls i motion Sk81, leda till skattearbitrage, dvs. man lånar mot ett30-procentig;t avdrag för räntekostnader och placerar medlen i ett sparande medlägre beskattning av avkastningen. De avsteg som föreslås i propositionenavser emellertid i detta fall ett långsiktigt och bundet sparande. Möjlighetenatt direkt tillgodogöra sig avkastningen är här starkt begränsad. Skillnadenmellan skattesatserna är också så liten att skattearbitrage normalt inte blirlönsamt med hänsyn till bl.a. förekomsten av olika typer avtransaktionskostnader. Utskottet finner mot denna bakgrund de skattesatser somföreslås i propositionen vara väl avvägda. Yrkanden om total skattebefrielse imotion Sk59 (yrkande 40) och Sk402 (yrkande 5) avstyrks därför av utskottet.Likaså avstyrker utskottet motion Sk81 yrkande 20 om en 30-procentigbeskattning av tjänstepensioner och övrigt pensionssparande. Utskottet anser vidare att neutralitet bör eftersträvasäven vad gäller förvärvsinkomster, dvs. det skattemässiga utfallet bör blidetsamma oavsett om pensionsavsättningen görs av arbetsgivaren eller av denanställde. I annat fall kan snedvridningar uppkomma. Utskottet har mot dennabakgrund inte något att erinra mot propositionens förslag till löneskatt ochavstyrker därmed motion Sk59 yrkande 41. Vad gäller skatt på för utländsktförsäkringssparande anser utskottet att strävan bör vara att skapakonkurrensneutralitet gentemot utlandet. Utskottet har för sin del inteanledning att ifrågasätta den bedömning som görs i propositionen beträffandeskattesatsens storlek utifrån antagna förhållanden. Det finns anledningunderstryka att i de fall försäkringssparande i utlandet beskattas bör skattenpå som betalas till sådant försäkringssparande kunna sättas ned.Utskottet tillstyrker med det anförda propositionens förslag och avstyrker motionSk59 yrkande 42. Kommunalbeskattningsrätt l989/90;FiU6y hade kommunerna en beskattningsrätt avfastigheter i form av garantibeskattning av fastigheter m.m. Dennaliksom utbo-beskattningen har avskaffat. Kommunerna har fåttkompensation för detta inkomstbortfall genom ett särskilt bidrag. I tre motioner från allmänna motionstiden föreslås attkommunerna skall få beskattningsrätt avseende fastigheter. Motiven är isamtliga fall att slå vakt om skärgårdsområden och övrig glesbygd. 1 motionSk318 (c) föreslås ett återinförande av den kommunala fastighetsbeskattningen.Samtidigt skall den statliga fastighetsskatten avskaffas. I motion Sk352 (vpk)yrkande 2 krävs att regeringen utreder och lägger fram förslag med innebörd attden nu gällande skatten i fortsättningen tillfaller kommunerna i stället förstaten. Motionärerna anser att skatten inte skall grundas på taxeringsvärdet,utan på bruksvärdet. I motion Sk407 (c) yrkande 1 förordas att en utredningtillsätts med uppgift att utarbeta förslag med innebörd att fastighetsägare sominte bor permanent i kommunen skall betala fastighetsskatt. Utskottet vill instämma i de regionalpolitiska strävandensom motionärerna ger uttryck för. Ett av huvudsyftena med den nu föreslagnaskattereformen är att förenkla skattesystemet. Att införa en kommunalbeskattningsrätt avseende fastigheter skulle bryta denna princip. Utskottetvill framhålla att avsikten är att skattereformen skall ge ett neutralt utfalli förhållandet stat och kommunsektorn som helhet. De åtgärder som kan behövavidtas med anledning härav behandlar utskottet i betänkandet 1989/90:FiU29.Någon anledning att vidta åtgärder för att genom vidgad beskattningsrättstärka kommunernas ekonomiska situation finns enligt utskottets mening inte.Mot bakgrund av detta avstyrks motionerna Sk318, Sk352 yrkande 2 och Sk407yrkande 1. beskattning av juridiska personer Kommunerna ägde tidigare beskattningsrätt vad gällerjuridiska personer. Genom riksdagsbeslut (prop. 1983/84:133 bil. 1, FiU 39,rskr. 422) avskaffades denna rätt. Med början 1985 utgick därefter kompensationför den slopade beskattningsrätten. Enytterligare reducering skedde . Kompensationen för /91har beräknats till drygt 879 milj.kr. Två motioner från allmänna motionstiden berör denna fråga.I motion Sk352 (vpk) yrkande 1 krävs att regeringen skall återkomma med förslagom beskattningsrätt för juridiska personer. 1 motion Sk392 (mp)yrkande 22 föreslås att företag skall betala skatt även till kommunerna.Skatten skall inte baseras på vinsten utan på företagets fastighetsinnehav ocheventuellt på antalet anställda. Utskottet vill återigen slå fast att enkelheten i det nyaskattesystemet har ett stort egenvärde. Motionärernas förslag bryter mot de principer 23 på vilkaskattereformen bygger. Utskottet har också tidigare avvisat 1989/90:FiU6y krav pååterinförande av den kommunala beskattningen av juridiska personer och seringen anledning att ändra sin inställning. Utskottet kommer senare i ett särskilt betänkande(1989/90:FiU29) att behandla frågor kring den kommunala ekonomin och omskattereformens konsekvenser för kommunsektorn. Med hänvisning till ovanståendebör skatteutskottet avstyrka motionerna Sk352 yrkande 1 och Sk392 yrkande 22. Konsekvenser för stat och kommun De beräkningar som presenteras i propositionen avser heladen konsoliderade sektorn, dvs. stat och kommun och socialförsäkringssektor.Men i realiteten blir utfallet för de olika samhällssektorerna mycket olika.Skatteutredningarna förutsatte att skattereformen skulle få ett vad gällerförhållandet stat och kommunsektor neutralt utfall. Regeringen har i åretsbudgetproposition, i skattepropositionerna och i åretskompletteringsproposition uttryckt samma åsikt. Skattereformen innebär, om inga andra åtgärder vidtas, enöverföring av resurser i storleksordningen från stattill kommunsektorn räknat sammanlagt för perioden 19901995. 1 proposition 150föreslås därför en särskild s.k. avräkningsskatt för att återföra dessa medeltill staten och därmed uppnå den avsedda kostnadsneutraliteten. Skatten skallberäknas på det totala skatteunderlaget inkl. tillskott och varierar under årenmellan /skr. och /skr. I kompletteringspropositionen föreslåssamtidigt ett tillfålligt skattestopp och aviseras en kommunalekonomiskutredning med uppgift att se över kommunernas finansieringskällor m.m. har i samband med sitt betänkande om denekonomiska politiken (l989/90:FiU20) gjort bedömningen att skattereformenmåste bygga på en kostnadsneutralitet mellan stat och kommunsektor. Detkonkreta ställningstagandet till den utformning som regeringen valt presenterarutskottet i anslutning till övriga kommunalekonomiska fiågor (1989/90:FiU29). Budgetmässig behandling av intäkt från avskattning De framlagda förslagen avseende inkomstbeskattningen avjuridiska personei; beräknas ge ett visst bidrag till finansieringen av desänkta skattesatserna för hushållens arbete och sparande. Finansieringsbidragetkan uppdelas i förändring av den löpande beskattningen och ränta på deavskattningsbelopp som uppkommer vid övergången till det nya systemet genomväsentligt, reducerade skattemässiga reserveringar. Den totala effektenberäknas i propositionen till , varav 0,8 miljarderkronor avser icke-finansiella företag (exkl. fastighetsförvaltning) och 2,0miljarder kronor avser övriga företag. 1 den senare gruppen märks banker ochliknande institutioner. Avskattningen av de tidigare skattemässiga reservernabeaktas i form av en ränta på nuvärdeberäknade avskattningsbelopp. beräknadpå detta sätt awiker från likviditetseffekten för företag och Likviditetsmässigt kan finansieringsbidragen för in- 1989/90:FiU6y komståren1991 1994 beräknas till i genomsnitt , där 2,9 miljarderavser icke-finansiella företag medan resterande avserövriga företag. I propositionen föreslås att de medel som inflyter tillföljd av avskattningen av juridiska personer förutom handelsbolag skall tillförasen ny inkomsttitel på statsbudgeten från vilken medlen skall överföras tillriksgäldskontoret i syfte att minska statsskulden. Utskottet tillstyrker att intäkterna från avskattningenutnyttjas för nedskrivning av statsskulden, och att ränteeffekten härav beaktasi skattereformens finansiering. Närvarande: (), (), ArneAndersson i (s), (), Per (), (), (), (), (), FilipFridolfeson (m), (), (vpk), (),(), (), () och InesUusmann (s). , och (alla m)anser att den del av finansutskottets yttrande som i avsnittet Förslagetssamhälbekonombka effekter börjar med "Den prognos" och slutar med"regeringen till känna" bort ha följande lydelse: Den främsta orsaken till ekonomiska problem ärdet rekordhårda skattetrycket. Som påvisas i motion Sk59 (m) har intealltid varit ett högskatteland. utvecklades detsvenska skatteuttaget i ungefår samma takt som genomsnittet för de andraOECD-länderna. Därefter har det emellertid med undantag för perioden stigit mycket kraftigt, så att det ligger övergenomsnittet inom . Det finns ett klart samband mellan å ena sidanskattetryckets utveckling och nivå och å andra sidan ekonomisk tillväxt ochvälfård. Så länge skatte utvecklingen i inte avvek från omvärldens,uppvisa- de vårtland tillsammans med den snabbaste tillväxten /90;FiU6y 1900-talet.Under senare år har halkat efter. förutses tillväxten bli densvagaste inom . Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt att regeringensförslag inte syftar till en minskning av skattetrycket. Utgångspunkten harvarit att det skattebortfall som uppstår till följd av främst sänkta marginalskatterskall täckas i sin helhet genom höjningar av andra skatter samt vissabidragsminskningar. I realiteten kommer, som påvisas i motion Sk59 (m), denföreslagna skatteomläggningen att medföra ett skärpt skattetryck. Detta kan inte undgå att verka pådrivande på den redanalltför snabba kostnadsutvecklingen. Sänkta marginalskatter kommer naturligtvisi sig att verka dämpande på löneyrkandena. Men när andra skatterhöjs, ger det anledning till kompensationskrav. Många grupper kommer att finnaatt deras bidrag till finansieringen av skatteomläggningen blir större än demarginalskattelättnader de åtnjuter. Ett problem i sammanhanget är att finansieringen tillbetydande del får ett direkt genomslag på prisutvecklingen. Det är interealistiskt att räkna med att lönestegringen skall kunna nedbringas till 3 %1991, när uppgången i konsumentprisindex beräknas bli större. Denföreslagna skatteomläggningen kommer därmed inte att medverka till attnuvarande inflationstrend bryts. Sänkta marginalskatter bör i sig leda till ett ökathushållssparande. Men den föreslagna finansieringen innebär enförsämring av villkoren för långsiktigt bundet sparande inför ålderdomen samttill och i en egen bostad. Eftersom dessa är de två viktigaste sparmotiven, är dettasynnerligen allvarligt för hushållssparandets utveckling. Den skärptabeskattningen även av s.k. riskvilligt kapital försvårar näringslivetsutbyggnad. Förutsättningarna för nyföretagande försämras genom flera andraförslag i propositionen, t.ex. förbudet att kvitta underskott i en nystartadrörelse mot inkomst av tjänst. Det hårda skattetrycket i förening med den föreslagnahöjningen av kapitalbeskattningen med kan väntas påskyndaden utströmning av investeringskapital som redan pågår. Orsaken till attkapital kan sägas ha varit lindrigare beskattat än arbete är att detär mera lättrörligt över gränserna. I synnerhet sedan valutaregleringen nuavskaffats kan större likformighet i beskattningen av arbete och kapital intenås genom att skatten på kapital skärps, utan man måste gå den andra vägen,dvs. sänka skatten på arbete. Det framstår som mycket egendomligt attskatteomläggningens främsta förespråkare redan hunnit uttala attkapitalbeskattningen kanske måste sänkas . Men först skall denalltså höjas kraftigt. Enligt utskottets mening bör skatteomläggningen i ställetutformas som en verklig skattereform i enlighet med vad som föreslås i motion Sk59 (m). Syftet skall vara att familjer och enskilda normalt skall kunna leva på sina inkomster och ha möjlighet att förbättra sin situation genom egna insatser. Det underlättas om skattepolitiken 26 inriktaspå att nå ekonomisk tillväxt, låg inflationstakt och arbete åt alla somvill arbeta. Utgångspunkten måste vara att skattetrycket sänks. Dennaförändring bör kombineras med avregleringar och stimulans av alternativ tillexisterande offentliga monopol. Enligt utskottets mening bör således finansieringen imindre utsträckning bestå av skattehöjningar och i större utsträckning avbl.a. utgiftsminskningar och åtgärder för att öka hushållssparandet. Omskattetrycket sänks, kan man också räkna med större dynamiska effekter änenligt regeringens förslag. Utskottet kan således inte tillstyrka en skatteomläggningmed den inriktning och det skattetryck som propositionens förslag innebär. Inteheller kan utskottet ställa sig bakom de förslag som läggs fram i motion frånfolkpartiet, , kommunisterna och miljöpartiet.Skatteutskottet bör enligt finansutskottet utforma en skattereform i enlighetmed de riktlinjer som läggs fram i motion Sk59 (m). och (båda c) anser att den delav finansutskottets yttrande som i avsnittet Förslagets samhälbekonombkaeffekter börjar med "Den genomgripande" och slutar med "tillkänna" bort ha följande lydelse: Skattereformen skall bidra till att växla ned det högasvenska pris-och kostnadsläget och skapa förutsättningar för en bättreexternbalans, en ökad produktivitet och en lägre ränta. Genomförandet avskattereformen måste så långt möjligt integreras i den övriga ekonomiskapolitiken. Skattereformens utformning måste också beakta den rådande ekonomiskakonjunkturen. Skattereformen, sådan regeringen föreslår att den skall seut, bidrar till ökningen av konsumentpriserna med för vart och ett avåren 1990 och 1991. Detta är en följd av den metod man valt för att finansierasänkningen av inkomstskatterna. Utskottet kritiserar valet av finansiering viamervärdeskatt av flera skäl. Mervärdeskatten slår relativt sett hårdast mot demmed litet konsumtionsutrymme det är en dålig finansieringsvägfördelningspolitiskt. En generellt pålagd och enhetlig mervärdeskatt saknar,inte minst på miljöområdet, önskvärd styreffekt bl.a. därför awisar utskottetmoms på energi. Mervärdeskattehöjningar får därutöver omedelbar effekt påkonsumentpriserna särskilt för nödvändighetskonsumtion som bostad, mat ocharbetsresor det är en dålig finansieringsväg ur stabiliseringspolitisksynvinkel. Politiskt beslutad inflation via mervärdeskattehöjningar ovanpå dethöga pris- och kostnadsläget i övrigt är enligt utskottets mening intetillrådligt. Av dessa skäl vill utskottet begränsa den typen av finansiering. Förutsättningar för att skattereformen skall leda tillsänkt inflation är återhållsamhet med direkt prishöjande finansieringsmetoder. Vidare måste den fördelningspolitiska helheten vara sådan att alla samhälls- ,_ grupperfår del av skattesänkningarna. skall inte vara de som betalar höginkomsttagarnas skattesänkningar. Detsamlade skatteuttaget från höginkomsttagargrupperna kan inte minska som enföljd av reformen, eftersom den syftar till omfördelning genomtotalfinansiering. Ett motsatt förhållande skulle rubba den samhällsekonomiskabalansen och bidra till förstärkta krav på löne-och transfereringsökningar. Iförlängningen kan ett sådant skeende leda till nya skattehöjningar och attreformen vittrar sönder. Skattereformens stabilitet är således beroende av detfördelningspolitiska utfallet. För att skattereformen på smidigast möjliga sätt skall kunnainfogas i den konjunkturpolitiskt aktuella situationen måste således utformningenvara sådan att samvariation med de negativa tendenserna isamhällsekonomin minimeras. Skattereformen skall innebära sänkta marginalskatter. Enprogressi-vitet i skatteskalan bör dock upprätthållas, främst avfördelningspolitiska skäl men även från statsfinansiella synpunkter. Dennaprogressivitet bör åstadkommas genom uttag av statsskatt på arbetsinkomsteröver en viss nivå. Kapitalbeskattningen bör däremot ske genom en enhetligstatlig skattesats, såsom propositionen föreslår. Skälen till att denna modellbör tillämpas är flera. Ett skäl är att skapa likformighet mellan arbets-ochkapitalinkomster. Skattesatsen vid nominell beskattning bör vara lägre på kapitalinkomstereftersom kapitalavkastningen då även innehåller ersättning för inflationen.Den föreslagna skattesatsen för kapital överensstämmer också med skattesatsen ibolagsbeskattningen. Av dessa skäl minskar också möjligheterna förskatteundandrågande och skatteplanering. En låg enhetlig skattesats innebäromvänt också ett lägre värde av avdragen för personer med höga inkomster än vadett progressivt uttag skulle medfört. Skatteutredningarna har övervägt frågan om real ellernominell beskattning. Real beskattning har inte befunnits lämplig att införa.Utskottet instämmer i denna bedömning. Skälen till detta är bl.a. attinternationella förhållanden talar däremot, att systemet skulle bli förkomplicerat samt att lån och räntor vanligtvis bestäms i nominella termer.Nominell beskattning bör således väljas. Skatteutredningarnas strävan har varit att väljaskattesats så att en real kapitalavkastning efter skatt möjliggörs. Av skäl somovan anförts anser utskottet att nominell beskattning och en skattesats på 30 %bör väljas. För att upprätthålla en positiv real avkastning på kapital efterskatt förutsätter dock detta att inflationen kan nedbringas i förhållande tillnuvarande situation. Den valda skattesatsen medför negativ real avkastningefter skatt vid en inflationstakt överstigande . Inflationstakten förnärvarande överstiger denna nivå även sedan prishöjningar till följd av denhittills införda delen av skattereformen avräknats. För att åstadkomma denönskade reala avkastningen efter skatt bör anser utskottet också av dennaorsak försiktighet iakttas med sådan finansiering av skattereformen som har endirekt effekt på prisnivån. I motionSk81 (vpk) begärs att förslaget om en real beskattning skall 1989/90:FiU6y prövas ien parlamentarisk utredning. Det finns inte enligt utskottets bedömning någonanledning att nu på nytt utreda frågan om real kapitalbeskattning. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslårfinansutskottet skatteutskottet att avstyrka motion Sk81 yrkande 16. () anser att den del av finansutskottetsyttrande som i avsnittet Förslageb samhälbekonombka effekter börjar med"Den genomgripande" och slutar med "till känna" bort haföljande lydelse: Den genomgripande skattereform som föreslås avregeringen kommer på flera sätt att förändra förutsättningarna för den svenskaekonomin. Förslaget har emellertid, enligt utskottets mening, fleragrundläggande brister som beror på otillräcklig analys av vari problemen i densvenska ekonomin består. Några av de problem som kännetecknar den svenskaekonomin är att produktionskostnaderna under en lång följd av år stigitsnabbare än i omvärlden, att produktivitetstillväxten är svag och att sparandetär för lågt. Detta har medfört ett starkt inflationstryck, växande problem medutrikeshandeln och ett alltmer påtagligt hot om en ökad arbetslöshet. Men de ekonomiska problemen är i grunden också ekologiska.Dagens materiella standard i och andra rika länder har till enbetydande del bara kunnat skapas till priset av en rovdrift på knapparåvaruresurser och en fortgående förstöring av vår miljö. Denna rovdrift ochmiljöförstöring har i många fall gått så långt att grundläggande livsbehov nuär hotade både för människan och för vilda växter och djur. Därmed hotas ocksåde ekonomiska grundvalarna för vår existens. Skattereformen har i alltförliten utsträckning tagit hänsyn till detta. Inga åtgärder föreslås som på ettavgörande sätt bryter den hittillsvarande utvecklingen. Målet för den ekonomiska politiken måste vara att angripabåde de ekologiska och de ekonomiska problem vi står inför. Medlet för detta ärdels en finanspolitisk åtstramning som siktar framåt på ett samhälle med enminskad förbrukning av knappa råvaror och med en minskad miljöförstöring, delsett skattesystem som premierar resurssnåla och miljövänliga konsumtionsmönsteroch produktionsmetoder. Regeringens förslag till skattereform fyller, enligt utskottetsmening, inte dessa krav. Reformen innebär en ytterligare påspädning av köp kraften i storleksordningen , bland annat beroende på att delar av finansieringen får finansiellt genomslag först /93. Utskottet anser att förslaget från de gröna (Sk74) att senarelägga av marginalskattesänkningen för beskatt ningsbara inkomster . skulle vara ett bra sätt att undvika denna ytterligare köpkraftspåspädning i ett läge när -, finanspolitiskåtstramning är av nöden. När detgäller skattesystemets principiella utformning anser utskottet /90:FiU6y att enstörre del av skattebelastningen skall avse förbrukning av energi och råvarorsamt utsläpp av miljön medan en mindre del av skatten än skall falla påarbete. Därigenom får skattesystemet en mer styrande funktion i en ekologisktönskvärd riktning. Förslaget från de gröna (Sk74) om kraftigthöjda skatter på energiråvaror och miljöutsläpp i kombination med sänktaarbetsgivaravgifter är ett gott första steg i denna riktning. I motion Sk96 av m.fl. (c) kritiseras den ipropositionen valda metoden för finansieringen av skattereformen. En generelltpålagd och enhetlig mervärdeskatt saknar, inte minst på miljöområdet, önskvärdstyreffekt, anför motionärerna. Mervärdeskattehöjningen får därutöveromedelbar effekt på konsumentpriserna, vilket enligt motionärerna är en dåligfinansieringsväg ur stabiliseringspolitisk synvinkel. Motionärerna awisarsåledes mervärdeskatten som finansieringskälla. Motionärernas finansieringbaseras i stället på höjda punkt-och energiskatter. Utskottet vill med anledning härav framhålla att ävenhöjda punktskatter leder till prishöjningar. Ur miljö- och resurssynpunkt ärdet dock viktigt att skattesystemet får en styrande verkan.