yttr · GD05JuU2 · 1989-12-31 00:00:00 — Polisiär verksamhet till sjöss I proposition 1989/90:127 har regeringen(försvarsdepartementet) föreslagit att anta ett vid propositionenfogat förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (1988:49) samt berettriksdagen tillfålle att ta del av vad föredragande statsrådet i övrigt ipropositionen anfört om roll i den framtida sjöövervakningenm.m. Med anledning av propositionen har väckts motionerna 1989/90:Fö33 avKerstin m.fl. (fp), 1989/90:Fö34 av () och1989/90:FÖ35 av () och (). har berett justitieutskottet tillfålleatt yttra sig i ärendet. har inhämtat yttrande frånrikspolisstyrelsen. Det fogas härvid som bilaga. Justitieulskottet begränsar sitt yttrande tillförsvarsutskottet till att avse spörsmål enbart inom justitieutskottetsberedningsområde. I fråga om propositionen gäller detta avsnitt 3 Polisiärverksamhet till sjöss. De med anledning av propositionen väckta motionerna, somhänför sig till andra avsnitt i propositionen, föranleder därför ingetuttalande från justitieutskottets sida. Polisiär verksamhet till sjöss Sjöpolisens och uppgifter i fråga ompolisiär övervakning till sjöss sammanfaller till viss del. Rörandesjöpolisverksamhetens uppgifter och organisation hänvisar utskottet till debeskrivningar härav som lämnas i propositionen, i härvidfogade yttrande och i justitieutskottets yttrande till försvarsutskottet år1987, JuU 1986/87:3 y. Olika frågor om och om förhållandet mellansjöpolisen och har övervägts av en radutrednirgar. och dess föregångare, första lagutskottet, harvia flera tillfållen uppmärksammat behovet av åtgärder för att begränsadubbelarbete och oklarheter i kompetenshänseende som kan följa av attkustbevakningen och sjöpolisen har delvis sammanfallande arbetsuppgifter (se ILU 1970:31, JuU 1973:26 punkt 11 och JuU 1 1989/90. 1989/90 JuU2y 1974:31 och där gjorda hänvisningar). Utskottet har också vid flera 1989/90:JuU2y tillfållenkonstaterat att framförda krav på en utbyggnad av sjöpolisen är välunderbyggda, och utskottet har därför anslutit sig till tanken på 1 avbidan på resultatet av de skilda överväganden som frånlid till annan ägt rum beträffande har saken dock inte förts framåt (se JuU 1985/86:19 s. 21 och JuU 1976/77:27s. 3 och där gjorda hänvisningar). Det skall framhållas att utskottetuttalat att frågan om förstärkningar av sjöpolisverksamheten får tasupp på nytt om översynsarbetet skulle dra ut . avskiljdes från tullverketoch bildar en självständig, civil myndighet inom försvarsdepartementetsverksamhetsområde. Inför riksdagsbeslutet i denna sak (prop. 1986/87:95, FöU11, rskr. 310) utgick justitieutskottet i siU ovan nämnda yttrande tillförsvarsutskottet bl.a. från att polisiära arbetsuppgifter primärt skallankomma på polisen, och utskottet inskärpte att spörsmålen om att säkerställaett gott samarbete mellan sjöpolisen och och alt klarläggaförekommande gränsdragningsproblem måste ägnas uppmärksamhet i det fortsattaarbetet. Utskottet pekade också på vikten av samband i fråga om radiotrafikenoch på möjligheterna till samutnyttjande av befintliga utbildningsresurser,t.ex. i vissa fall resurser. Utskottet konstaterade också att den nya organisationen avkustbevakningen borde skapa förutsättningar för en behövlig men längeeftersatt utbyggnad av sjöpolisverksamhelen. Därvid syftades särskilt påkuststräckorna LuleåNorrtälje och KarlskronaGöteborg. Därefter har frågor rörande bl.a. förhållandet mellansjöpolisverksamheten och på nytt utretts, och förslag i ämnetlagts fram av kustbevakningskommiltén i dess slutbetänkande (SOU 1989:26)roll i den framlida sjöövervakningen. Kommittén har inte funnit skäl som talar för attsjöövervakningsre-surserna (polisens och ) skulle behöva ökastotalt sett. Kommittén har övervägt olika organisatoriska och uppgiftsmässigaalternativ till nuvarande ordning för att nå ett bättre utnyttjande avsjöpolisens och resurser. Kommittén har dock funnit att enfortsatt samordning men med gemensam verksamhetsplanering och närmare samarbetepå alla nivåer i de båda organisationerna ger bäst resultat. Förslaget innebärockså att regeringen ger och polisen i uppdrag att gemensamtgöra en analys av behovet av polisiär verkamhet till sjöss med utgångspunkt iatt nuvarande totala resurser inte behöver öka (betänkandet s. 7 och 4254). Av vad föredragande statsrådet i propositionen efter enredogörel se för kommitténs förslag anför framgår att chefen för civildeparte mentet, mot bakgrund av de förslag som läggs fram i propositionen om roll i sjöövervakningen, kommer att i ett senare sammanhang efter samråd med chefen för försvarsdepartementet ta upp vissa frågor om den polisiära verksamheten till sjöss och de därtill anknytande spörsmålen om resursfördelning och samverkan mellan polisen och . utgår från att de överväganden av chefenför civilde- 1989/90:JuU2y partementet som sålunda aviserats kommeratt resultera i att förslag rörande sjöpolisverksamheten föreläggs riksdagen.Utskottet utgår också från att dessa överväganden kommer att präglas av detsynsätt på frågorna som utskottet anlade i sitt yttrande till försvarsutskottetår . föreslår att försvarsutskottethemställer att med anledning av propositionen som sin mening gerregeringen till känna vad justitieutskottet nu uttalat om sjöpolisverksamheten. Närvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (vpk), () (), () och i (c). ''S" roll i den framtida sjöövervakningen(prop. 1989/90:127) För alt få underlag för sitt yitrande i rubricerade ärendehar justitieutskottet hemställt om syn på sjöpolisen ochbehovet av utökning. Med anledning härav får utöver vad somframgår av bifogade bilagor anföra följande. Styrelsens bestämda uppfattning, vilket också framgår avbilagorna, är alt polisiära arbetsuppgifter primärt skall ankomma på polisenoavsett om det är på land eller till sjöss. Enligt styrelsens mening skulle en ytterligare splittringav de polisiära arbetsuppgifterna på andra myndigheter vara till men både förallmänheten och för polisens verksamhet. Som framgår av "Lag om medverkan vidpolisiär övervakning (SFS 1982:395) har tjänsteman vid fåttpolismans befogenhet vid brott mot föreskrifter gällande vissa i lagen klartbegränsade områden. Sjöpolisens arbetsområde är betydligt vidsträcktare. De inämnda lag uppräknade brotten utgör endast en liten del av de uppgiftersjöpolisen har att handlägga. Sjöpolisen disponerar 15 polisbåtar stationerade vid13 polismyndigheter. Tillgänglig statistik visar att dessa polisbåtsenheterredovisar ca 6 000 ingripanden , vilket motsvarar antalet ingripandenvid en medelstor polismyndighet som t.ex. , eller . Sjöpolisverksamhetbedrivs i följande sju regioner Regionerna är indelade i verksamhetsområden omfattandeett eller flera polisdistrikt. Sjöpolisenheternas arbetsuppgifter är i första hand attupprätthålla allmän ordning och säkerhet till sjöss, utmed stränder och kajersamt på öar och , spaning, övervakning av efterlevnaden av föreskrifterbeträffande vattenförorening, jakt, fiske och sjötrafik samt tillsyn av skydds-och kontrollområden. Sjöpolisen ingår även i sjöräddningsorganisationen (ca200 larm/år). Sedan dennuvarande sjöpolisorganisationen fastställdes har föränd- 1989/90:JuU2y radeförhållanden, t.ex. ökad fritid, ökat antal fritidsbåtar samt ökad Bilaga fritidsbebyggelsei skärgårdsområdena medfört att behovet av polisära insatser både i form avbrottsförebyggande verksamhet och bättre övervakning ökat mycket kraftigt.Kraven på hjälpande insatser i form av bl.a. polisiär service till kust- ochskärgårdsbefolkningen och den verksamhet som närmast motsvarar kvarterspolisverksamhetenpå land har också ökat i takt med befolkningsutvecklingen. Med nuvarande sjöpolisiära resurser kan endast en litendel av landets kustområden övervakas någorlunda kontinuerligt. Med undantagför begränsade områden kring respektive polisbåts stationeringsort förekommerinte någon egentlig sjöpolisverksamhet på kuststräckorna mellan LuleåNorrtäljeoch KarlskronaGöteborg. Med hänsyn till att det är polisen som har huvudansvaretför den allmänna ordningen och säkerheten både till lands och till sjöss är detangeläget att polisen tillförs personella och materiella resurser så att den påelt godtagbart sätt kan fullgöra sina uppgifter också i våra vattenområden ochskärgårdar. Sedan polisskolan i lades ned har någonutbildning av kustbevakningstjänstemän i polisens regi inte förekommit.Kustbevakningen genomför numera egen utbildning i men använderpolisiära lärare i vissa ämnen. Om det görs framställning om detta harpolishögskolan resurser och är också villiga att utbildakustbevaknings-tjänstemän så att de uppfyller de krav på utbildning som anges i"Lag om medverkan vid polisiär övervakning" (SFS1982:395). Yttrande "En ny organisation " (utesluten här, se JuU 1986/87:3y) 2.Yurande "slutbetänkande (SOU1989:26)". Underbilaga 1 Bil. RPSs yrkanden AF 1990/91. Sjöpoiisverksamhet AF 1990/91. Underbilaga 3 Bil. Exempel påsjöpolisens arbetsuppgifter (utesluten här) Bil. Grafisk redovisning avarbetsuppgifter för sjöpolisen i . ,,._ , Underbilaga 1 slutbetänkande (SOU 1989:26)roll i den framtida sjöövervakningen (Dnr 903/89) När man prövar frågan om förändringar av kustbevakningensverksamhet måste det vara en självklar utgångspunkt att polisiära arbetsuppgifterprimärt skall ankomma på polisen. Styrelsens principiella uppfettning äralltså att det över huvud taget inte bör komma i fråga att utprägladepolisuppgifter, såsom de angetts i polislagen, förs över till den nyakustbevakningsmyndigheten. Ambitionen bör i stället var att ansvaret odelatläggs på polisen för uppgifter som sagts. Med en sådan ordning tillgodosesockså intresset av att få en minskad seklorise-ring på området. Av de fyra alternativ som kommittén framfört har denförordat "samordningsalternativet". förordar docki stället "sjöpolisalternativet" med viss modifiering. Styrelsenanser dock att finansieringen av en utbyggd polisverksamhet till sjöss inte börske genom en minskning av resurser. Enligt styrelsens bestämdauppfettning är de sammanlagda resurser som finns för sjöövervakning försmå. tillstyrker kommitténs förslag omfördjupad samverkan och alt ömsesidigt samråd sker vid planering av gemensmanverksamhet. Detta bör fastläggas i både polisens och kustbevakningensregelverk. Styrelsen avstyrker en förändring av den nuvarandesjöräddningsorganisationen. Något bärande motiv för att förändra en välfungerande organisation har kommittén inte framfört. Vidare avstyrks kommitténs förslag att ge kustbevakningenoch polisen i uppdrag att gemensamt göra en analys av behovet av polisiärverksamhet till sjöss då en analys av sådan polisverksamhet genomförtsinom . Samarbetsfrågorna mellan och polisen börlösas på regional och lokal nivå. Kustbevakningskommitléns mål har varit att utreda om enändrad ansvars- och rollfördelning inom sjöövervakningen kan minskasekto-riseringen och skapa en effektivare verksamhet. Begreppet sjöövervakninghar av kommittén använts som ett samlat begrepp för övervakning och kontroll,sjösäkerhet och sjöräddning. Huvudansvaret för all polisiär verksamhet till sjössligger på polismyndigheterna vilket är lika naturligt som att huvudansvaretför all polisiär verksamhet på land ligger på polismyndigheterna. Detta förhållandeändras inte av att genom särskild lagstiftning ålagts medverkavid viss polisiär verksamhet till sjöss och härför erhållit vissa polisiärabefogenheter. Polisen har således att fullgöra samtliga förekommandepolisiära arbetsuppgifter inom sitt verksamhetsområde oavsett om det är på landeller till sjöss. Utöver rena övervakningsuppgifter och utryckningsuppdragsvarar bl.a. polisen för den polisiära servicen till skärgårdsbefolkningen,bedriver informations- och brottsförebyggande verksamhet, brottsspaning samtviss utredningsverksamhet. Verksamheten kan i viss mån liknas medkvarterspolisverksamhet till sjöss. Styrelsen påpekar detta för att erinra omdet, i jämförelse med arbetsuppgifter inom det polisiäraområdet, breda arbetsfålt som sjöpolisen ansvarar för. Kommittén har ansett att företagna studier av såvälsjöpolisens som polisiära verksamhet visar att det inte finnsnågra skäl som talar för att sjöövervakningsresurserna för detta ändamål skullebehöva ökas. Kommittén synes i dessa sammanhang enbart ha bedömt den del avpolisverksamheten som medverkar i och helt bortsett frånövriga polisiära arbetsuppgifter, främst de som är av kvarterspoliskaraktär,som sjöpolisen fullgör. Allmänt kan konstateras att kommittén i sitt betänkandeinte belyst de båda organisationernas verksamhet på elt acceptabelt sätt. Bl.a.saknas helt uppgifter i belänkandet över antalet ingripanden, gripna,rapporterade etc, som borde ha utgjort underlag för kommitténs ställningstaganden.Flera av sjöpolisens arbetsuppgifter ligger dessutom inte inom ramen för densjöövervakning kustbevkningskommittén haft att utreda. Således"uppskattar" exempelvis kommittén att mer än hälften av sjöpolisensverksamhet är av sådan art att den motsvarar kustbevkningstjänst enligt LKP.Detta skapar en felaktig bild av sjöpolisverksamheten. Det är mot dennabakgrund märkligt att kustbevakningskommittén vågat sig på att lägga förslagtill utformningen av sjöpolisverksamheten, utan att den totala sjöpolisverksamhetenbeaktats. har inom ramen för nuvaranderesurser valt att belysa fyra olika alternativ. Utgångspunkten har varit attsåväl uppgiftsmässigt som organisatoriska förändringar inte får medföra några kostnadsökningar totalt sett. Detta innebär att en utbyggnad av 1989/90:JuU2yUnderbilaga 1 enderaorganisationen skall ske genom en motsvarande minskning av den andraorganisationens resurser. Härigenom har möjligheten att skapa en effektivsjöövervakning starkt begränsats. Av de framlagda alternativen har kommittén kommit framlill att tre av dessa medför så stora nackdelar att de ej bör genomföras.Kommittén har slutligen stannat för det s.k. "samordningsalternativet". Enligt "samordningsalternativet" skall bådaorganisationerna bibehålla nuvarande uppgifter och befogenheter. Syftet är attbl.a. genom en bättre samordning och verksamhetsplanering öka effektiviteteninom såväl sjöpolisen som . Kommittén föreslår också attrikspolisstyrelsen och på regeringens uppdrag gemensamt börkartlägga och överväga behovet av övervakning inom nu gemensamma geografiskaverksamhets- och ansvarsområden. Denna kartläggning skall ge underlag för förändringarav såväl lokala organisation som sjöpolisorganisationen.Kartläggningen skall redovisas till regeringen. Utformningen av den civilaövervakningen till sjöss har under en följd av år varit föremål för ettflertal utredningar. Enligt mening bör ytterligare utredningaranstå tills den nya organisationen . "Samordningsalternativel" medför ingen minskadsektorisering inom sjöövervakningen. Det kan även ifrågasättas om alternativetinnebär någon effektivisering. Samverkan i form av gemensammakontroller/aktiviteter förekommer . Här avses såväl i förvägplanerade kontroller som spontana sådana. Erfarenheterna visar emellertid, ivart fall inom , där ingripandefrekvensen är hög, attutrymmet för ytterligare samordnade kontroller är begränsat. En utökning avdessa kontroller är givetvis både önskvärd och behövlig, men akutaingripanden/utryckningsuppdrag medför ofta att dessa måste ställas in elleravbrytas. Med hänsyn härtill samt lill all sjöpolisen har andra arbetsuppgifterän ren sjöövervakning synes effektivitetsvinsterna bli marginella. Av de alternativ som kustbevakningskommittén framfört villstyrelsen istället förorda "sjöpolisalternativet" med vissmodifiering. Styrelsen anser dock inte att finanseringen av en utbyggdsjöpolisverksamhet bör ske genom en motsvarande minskning av kustbevakningensresurser. Enligt styrelsens bestämda uppfattning är de resurser som finnsför sjöövervakning för knappa. Hänsyn måste också tas till att sjöpolisen harandra uppgifter än ren sjöövervakning, 1 årets anslagsframställning för därförfram kravet på en utökning av antalet stationeringar av polisbåtar. Styrelsenanser att det föreligger ett starkt behov av sjöpolisverksamhet vid Högakusten, i Tjusts skärgård och i . Detta motiverar anskaffning av3 polisbåtar för placering i , och . Det modifierade "sjöpolisalternativet" skulleinnebära en ökad sjöövervakning i inre vatten där behovet är som störst.Samtidigt skulle allt fler skärgårdsboende få tillgång till polisiär service,brottsförebyggande verksamhet m.m. Behovet av polisiär övervakning m.m. inomde föreslagna kustområdena har dessutom redan analyserats och fast- 1989/90:JuU2yUnderbilaga 1 lagts avrikspolisstyrelsens arbetsgrupp. Genom att ingen minskning av l989/90:JuU2ykustbevakningens resurser föreslås uppstår ingen strukturförändring avUnderbilaga 1 sjöövervakningen i stort, på sätt som kommittén beskrivit. Frånkostnadssynpunkt måste en utveckling i enlighet med styrelsens förslag varaatt föredraga eftersom en polisbåt kostar ca 3 milj. kr. medan ett fartyglämpat för de uppgifter som åvilar kostar i storleksordningen25 milj. kr. Rubricerade del av fungerar väl ochrikspolisstyrelsen motsätter sig därför förändringar av den nuvarandeorganisationen. Som påpekats i kommitténs särskilda rapport medverkar ett stortantal organisationer i sjöräddningstjänsten och för att detta skall fungerafordras att huvudmannen upplevs som objektiv och oberoende. Även ur utbildningssynpunkt har sjöfertsverketändamålsenliga och för aktuell utbildning väl belägna lokaler samt tekniskutrustning på Arkö. Före polisens omorganisation fennsfyra polismanstjänster särskilt avsatta som sambandsman mellan polisen ochkustbevakningen. I samband med omorganisationen överfördes dessa polistjänstertill de så kallade fria resurserna vid de polismyndigheter de administrativttillhörde. Sambandsmännens verksamhet har dock fortsatt i princip enligttidigare inarbetade modeller. Det ankommer på den regionala och lokala polismyndighetenatt utifrån sina utgångspunkter bedöma om det kan anses erforderligt att hasärskilda polismän avdelade för ett väl fungerande samarbete medkustbevakningen eller om samarbetet skall bedrivas på annat sätt. Om man finneratt sambandsmannafunktionen bör bestå, möter inget hinder mot att ha den kvar.Den omständigheten att funktionen inte upptagits i den grundläggandeorganisationen för polismyndigheten saknar i sammanhanget betydelse. Delta yttrande har beslutals av rikspolischefen , biträdande rikspolischefen , byråchefen polisintendenten , föredragande. AF1990/91 Underbilaga 2 Av polisväsendets 15 större båtar har 8 utbytts under åren197982 och ytterligare 5 har bytts eller kommer att utbytas under budgetåren1988/891989/90. Övriga två bålar, stationerade i och börpå grund av stark förslitning bytas ut under det närmaste budgetåret. Styrelsenyrkar all dessa två båtar byts ut till en kostnad om 7 milj. kr. För att ytterligare framhålla viklen av att dessa båtbytenkommer till stånd kan nämnas att den årliga brukningstiden för polisväsendetsbåtar är 1 000 1 200 limmar/säsong. En privat båtägare brukar i genomsnitt sinbåt ca 50 limmar/säsong. Detta innebär att en polisbåt förslitslika mycket som en privatägd båt år. Trots en omfettande ochkostsam årsöversyn är en polisbåt tjänst mycket hårt förslitenoch måste bytas. Polisväsendet har 76 räddningsbåtar, somanskaffedes i början av 1970-lalet. Dessa bör bytas ut successivt. för utbyte av fyra båtar under /91. För att få en bättre polisiär täckning av våra kuster samtför att öka den polisiära servicen yrkar att polisväsendeterhåller medel för inköp av ytterligare tre båtar. Båtarna är avsedda att med följande prioriteringsordningplaceras vid polismyndigheterna i , och . Inom polisdistrikt och angränsandekustområden är behovet av sjöpolis framträdande. läns östragräns består av en kust, däribland "Höga kustområdet".Hela detta område är genom sin mångfeld av öar, kobbar, skär och djupalångsträckta vikar ett mycket attraktivt område för det rörliga friluftslivet.Båttrafiken är omfattande speciellt från och . Inom området liggerockså skyddsområden som fordrar tillsyn. Därtill kommer att på ett flertal öari området finns permanentboende med berättigade krav på service i likhet med deilandboende. Det får därför anses som synnerligen angeläget attsjöpolisverksamheten längs byggs ut. Även om det föreligger behov av ytterligare båtar både pånorrlandskusten och ostkusten bedömer dock att en båt börplaceras på sydkusten och då i . Även om där saknas någon egentligskärgård motiverar det stora antalet fartyg som trafikerar och detstora antalet fritidsbåtar som finns inom regionen att det där finns enpolisiär övervakning till sjöss. utländskabåtar, båtstölder på båda sidor av sundet samt transporter av 1989/90:JuU2ystöldgods och annat illegalt gods sjövägen fordrar att polisen har Underbilaga2 tillgång lill egen båt för att inom rimlig lid kunna ingripa. Det stora antalet fartyg som trafikerar vattnen kringTjust och och det stora antalet fritidsbåtar som finns inomregionen medför att övervakningsbehovet inom ärstort, vilket motiverar att myndigheten tillförs en båt. föreslår således att anslaget räknasupp med 10,5 milj. kr. för att möjliggöra inköp av tre båtar, vilka börplaceras vid polismyndigheterna i , och . För övervakning av den starkt ökadeluristström-men inom och har en liten båtförhyrts av polismyndigheterna i , och . Bland annat måstede långsträckta sjöarna på gränsen mot övervakas under sommarmånaderna.Ur såväl sjösäkerhets- som miljösynpunkt är det angeläget att polisen hartillgång till en båt i detta område. Den årliga kostnaden för denna förhyrning uppgår till ca70 . Mot bakgrund av en beräkand brukningstid om på enmotsvarande båt är det av både ekonomiska och operativa skäl uppenbartfördelaktigt att köpa in en liten polisbåt. Under de utomordentligt besvärligaförhållanden som polisen i tvingas arbeta under vid polisisärainsatser på , som erkänt erbjuder mycket svåra sjöförhållanden, bör enbåt tillföras distriktet. för inköp av tvåbåtar att placeras vid polismyndigheterna i och . För inköp av två räddningsbåtar och trailer till dessayrkar styrelsen . för /91. AF 1990/91 Underbilaga 3 Rikspolisstyrelsenhar under en följd av år i sina anslagsframställningar framfört yrkanden attdet med hänsyn till att det är polisen som har huvudansvaret för den allmännaordningen och säkerheten både till lands och till sjöss är angeläget att dentillförs personella och materiella resurser så att den på ett godtagbart sättkan fullgöra sina uppgifter också i våra vattenområden och skärgårdar. Styrelsenhar bara delvis fått gehör för sina äskaden troligen till stor delberoende på att frågor rörande ett mera rationellt utnyttjande av resursernaför den civila övervakningen till sjöss inte varit lösta. Medhänsyn till att arbetsuppgifterna för sjöpolisen och delvissammanfaller har frågan om organisation och huvudmannaskapvarit av stort intresse. När den frågan nu blivit löst finner styrelsen skälför att åter ta upp frågan om en utbyggnad av sjöpolisverksamheten. Sjöpolisenheternasarbetsuppgifter är i första hand att upprätthålla allmän ordning och säkerhettill sjöss, utmed stränder och kajer samt på öar och , spaning,övervakning av efterlevnaden av föreskrifter beträffande vattenförorening,jakt, fiske och sjötrafik samt tillsyn av skydds- och kontrollområden.Sjöpolisen ingår även i sjöräddningsorganisationen. Som särskilda uppgifterbör också nämnas de hjälpande insatserna i form av bl.a. polisiär service tillkust- och skärgårdsbefolkningen och den verksamhet som närmast motsvararkvarterspolisverksamheten på land. För alt förbättra skärgårdsbefolkningensservice föreligger också planer på att i större utsträckning än för närvarandelåta polisbåtarna fungera som tillSlliga polisstationer för anmälningsupptagning,passullämning m.m. Sedanden nuvarande sjöpolisorganisationen fastställdes har förändrade förhållanden,t.ex. ökad fritid, ökat antal fritidsbåtar samt ökad fritidsbebyggelse iskärgårdsområdena medfört att behovet av polisiära insatser både i form avbrottsförebyggande verksamhet och bättre övervakning ökat mycket kraftigt.Bl.a.