prot · GD0963 · 1989-12-31 00:00:00 — Enligt citatet skulle sagt att pris- och lönestopp inte fungerar, det vet vi för det har prövatsförr Sanningen är att pris- och lönestopp inte har prövats förr Enbart prisstopp har vi prövat , och vi ärhelt på det klara med att fortsätter kostnaderna att stiga och är ekonominöverhettad, fungerar inte ett prisstopp. Och enbart ett lönestopp är omöjligtom inflationen rusar på. prövar vi en kombination av dessa båda åtgärder - meninte enbart dessa åtgärder I diskussionen har man helt bortsett från att dettaunderbyggs av en rad andra åtgärder som kommer att - naturligtvis inte medfullständig perfektion, för en sådan ekonomisk politik finns inte, men ändå-bidra till att dämpa bristen på arbetskraft och förstärka finanspolitiken.Kombinerat med en rad långsiktigt verkande åtgärder när det gäller skattesystemet,när det gäller den offentliga sektorn och när det gäller ekonomin i övrigtborde det här kunna ge effekt. Det är bara i den sammansättningen som jag tror attregleringar av det här slaget fungerar. Jag tycker mig i det sammanhanget havarit förtjänt av att få någon tanke om vad som skulle hända om man avstår fråndetta snabba ingrepp och enbart skall arbeta med de långsiktigt verkandeåtgärderna - där vi faktiskt är ense på flera punkter med i varje fall vissapartier Vad händer då? Jag skulle vilja fråga , som ju harrepliker kvar fast han har gjort slut på mina: Vad händer med skattereformen omvi fortsätter med den nuvarande inflationstakten och oredan på arbetsmarknaden?Går den över huvud taget att genomföra? Jag skall vara finkänslig nog att intefråga vad som händer med skattereformen om det bildas en borgerligregering , fick den frågan i går, och han teg visli-izen,Alla inser iioi; att det då iir slut med den reformen. ekonomiskkris för att göra slut på skattereformen - det räcker med den kris som bestårav en borgerlig regering. Jag har fått frågan; Hur skall lönestoppet fungera, ochhur kontrolleras det? Låt oss ta bankernas löneförhandlingar som exempel. Denhär lagen innebär inte att det råder något som helst förbud att förhandla omlöner och sluta avtal om löner De förbud som ligger i lagen är två; attutbetala höjda löner och ta emot höjda löner, och att startakonflikter. Det betyder för bankernas del att de kan och skall förhandla sigfram till ett avtal, med medling eller utan. Regeringens avsikt är att för de avtalsområden som intehar avtal och som alltså förhandlar skall dessa avtal när de ärfärdiga prövas av regeringen med utgångspunkt i att de skall ha samma rätt attsluta avtal som alla andra grupper som redan har avtal - en enkelprincip. Vi kommer inte att fördöma dem som har slutit avtal på bankområdeteller på det kommunala området för att de har slutit avtal under sammaförutsättningar som alla som redan har avtal. Vad vi vill åstadkomma med lönestoppet är att få bukt medden löneglidning som har slagit sönder avtalen och skapat kompensationskraven,Hälften av all löneökning har bestått av löneglidning. Så till frågan om kontrollen. Statens pris- ochkonkurrensverk skall utöva tillsynen. Med tanke på att det rör 4,5 miljonermänniskor, är det klart att detta förutsätter en bred samsyn om att det skallvara disciplin i systemet. Därför var det - tro det eller inte - faktisktviktigt för oss att ha detta samtal på . - Min matsmältning årutomordentligt god , , När nu parterna säger att de icke kan lösa frågan på ettsätt som leder till enighet dem emellan vill vi ha besked från parterna. När vii regeringen presenterade programmet för dem var det mycket viktigt för oss attfå veta hur de reagerade. Det bestämda intryck som vi har fått, utan attregeringen vill tala för någon av dessa organisationer, är att de - även om dehar principiella invändningar mot löneregleringar, prisregleringar och utdelningsstopp- säger att de i detta läge får acceptera åtgärderna och ställa upp bakom dem,eftersom alla andra alternativ ter sig mycket mer avskräckande. I sådana situationer kan man hamna. Det finns någontingsom heter det näst bästa alternativet. Det hade funnits bättre alternativ om vinått fram till en lösning som parterna själva hade kunnat åstadkomma. Det vorefel att ställa sig helt utan möjlighet att få stopp på något som skulle hautvecklat sig till någonting mycket allvarligt och somdenna riksdag skulle få åse utan att kunna göra ett enda dugg åt det. Detskulle slå sönder mycket av det långsiktiga arbete som gör det möjligt att iväsentliga avseenden, bara vi får bukt med inflationen, göra 90-talet till etthelt annat årtionde än om vi skulle börja det med en kostnadskris. Margö säger sig vara engagerad i löntagarnassituation och särskilt i situationen för dem som har låga löner. Vänsterpartietkommunisterna har sagt att så höga löner som möjligt, så storalöneökningar som över huvud taget går att pressa fram, är bra för löntagarna.Detta sprider kommunister på arbetsplatser överallt när de har enchans. Jag tyckeratt detta är att lura folk. Jag beklagar mycket att ett parti som i alla falli vissa stunder säger sig vara ett arbetarparti försöker inbilla Sverigeslöntagare att ju mer vi driver upp lönerna, kostnaderna och priserna, destobättre får löntagarna det. Sedan kommer ni i vpk tillbaka efter varje sådanrunda och år upprörda över att reallönerna inte steg och att köpkraften ökademycket litet. Om man skall försvara den offentliga sektorn, måste man hamodet att tala om för dem som arbetar i stat och kommun att det även där finnsekonomiska begränsningar Det finns en verklighet som varken denna riksdageller någon församling kan komma förbi. När pengarna är slut så år deslut. Därför riskerar en löneinflation av den typ som är på väg att slåsönder det vi vill värna. Då hjälper det inte att kommunisterna säger att lönernainte spelar någon roll för kostnaderna. 1 kommunerna utgör lönerna av alla kostnader Justdärför är det, inte minst för dem som arbetar i kommunerna och är beroende avatt verksamheten fungerar, alldeles nödvändigt att vi får stopp pä denkarusell som de själva åker med i utan att egentligen vilja. sade att han velat ha en helt annan diskussion,och han beklagade debattens innehåll. På sätt och vis gör jag det också. Dethade varit väsentligt att få veta om tänker avslå regeringensförslag. Ni har majoritet, och ni kan göra detta. Det är oerhört väsentligt attfå veta vilka alternativ som finns och vilka möjligheter som i så fallhar att ta sig ur en kris som är ganska akut. får visa varvi hamnar Regeringen är självfallet beredd att ge den tidsfrist sombehövs för att kunna granska våra förslag. AnL 14LARS () replik; sade att han inte vill varafinansminister i en borgerlig regering. Det kan jag lova att han skall fåslippa. Men problemet verkar vara att inte vill varafinansminister i någon regering. Det kanske han också kan få slippa . Finansministern ifrågasatte om statsministern verkligenkunde ha sagt att pris- och lönestopp inte kan få någon effekt. Motiveringentill detta skulle vara att det aldrig har prövats. Vad har statsministern sagt? Jag har ett direkt citat,försett med citationstecken, från torsdagen den I februari1990. Uttalandet gjordes i . är det sådan tur att t.o.m,rubriken för ovanlighetens skull är försedd med citationstecken. Jag tror attfinansministern kan se dem om han nu tittar upp och ser på vad jag här visarDet finns under ett porträtt av statsminister en rubrik förseddmed citationstecken. Det står: "Pris- och lönestopp utan effekt". Finansministern säger att statsministern inte kan ha sagtdetta, eftersom det aldrig har varit prövat. Jag ber att få upplysafinansministern om att vi hade pris- och lönestopp i åren 1949- 1950 isamband med Koreakrisen. Vi hade också löne- och prisstopp i underandra världskriget. Det har prövats. Inte minst kommer vi ihåg frånKoreakrisens dagar hur vi fick en fullkomlig explosion efter det att stoppetmåste släppas. Det är naturligtvis samma utveckling vi går emot . Det ärtypiskt att när nu finansministern som företrädare för den socialde- mokratiskaregeringen finner att en reglering inte fungerar, dvs, att ett isoleratprisstopp inte har visat sig fungera, drar han inte den naturliga slutsatsenatt avstå från detta. Då tar man till en reglering till och ser om det skall gåbättre. På det viset hamnar man i en genomreglerad ekonomi. På min fråga om de bankanställda fick jag här något slagsförklaring. Tydligen får man sluta avtal, men det är förbjudet att ge höjdalöner, och,det är förbjudet att ta emot högre löner Det är en något beskurenavtalsrätt, om jag uttrycker det försiktigt. Man får inte heller genomföra en arbetskonflikt. Dettabetyder att jag fick rätt i min förmodan att bankernas arbetsgivarorganisation,eller för den delen de kommunala arbetsgivarna, kan se till att hålla ut tillden tidpunkt då det blir konfliktförbud och förbud att motta höjda löner. Ävenom arbetsta-garparten i den situationen har rätt att träffa avtal kanarbetsgivaren säga: nej, inte om ni inte skriver under på oförändrade löner.Jag vet inte riktigt hur ni skall klara upp detta. I synnerhet dekommunalanställda kan göra ganska naturliga jämförelser mellan daghemspersonaloch lågstadielärare och vad det nu kan vara. Det har också sagts att detta skall vara ettåtstramningspaket. talade om en stramare finanspolitik. Jagvill då fråga; Vad består den av? Ändringen i sjukförsäkringen är enåtstramning endast i den delen. Arbetsgivarna får inte en sänktarbetsgivaravgift, och det innebär alltså en skattehöjning. Det kommer attverka kostnadsstegrande. Det är inte rätt väg. Vi får en breddad och skärpt investeringsavgift. Det ärtill glädje för alla innehavare av befintliga kommersiella fastigheter som pådet sättet säkrare och lättare får sina lokaler uthyrda. De är säkerttacksamma. Men var finns den finanspolitiska åtstramningen? Är det verkligenavgiftsmedlen som skall bli så stora att de förtjänar att kallas för eninkomstkälla? Ännu konstigare är att ändrade regler på arbetsmarknadenskulle vara en finanspolitisk åtstramning. Det angavs som nr 3 eller nr 4 iuppräkningen under den rubriken. Det enda jag kan finna är de höjda böterna förvilda strejker. Men förutsättningen för att detta skulle ge finansministern enbetydande inkomstförstärkning är ju att de vilda strejkerna fortsätter Kan verkligenfinansministern hoppas på att det skall rädda ekonomi att dra inpengar på höjda strejkböter för vilda strejker? Det är i så fall överraskande. Låt mig påminna litet om historiken när det gällerstrejkböterna. Böterna var tidigare . Den dåvarande borgerliga regeringenföreslog att detta belopp skulle anpassas uppåt till Det var ett heligtvallöfte från socialdemokraterna, ett av de fyra, att denna höjning skulleåtertas. Det var också det första man gjorde, man sänkte bötesbeloppet till 200kr. Men skall beloppet höjas. Till hur mycket kommer jag inte ihåg, men detvar åtskilliga tusen i alla fall. Det här är inte trovärdigt. Det är ett stort nederlag förkanslihushögern. Vad har det blivit av alla käcka paroller om avreglering? Viär på väg in i en fullfjädrad regleringsekonomi. Det är inte den kompletteringav den ekonomiska politiken som utlovats. Det är ingen åtstramning. Det ärkraftfulla slag i tomma luften, om än nog så störande. har visat musklerna, men han förbättrarinte Prot. 1989/90:63 ekonomi. Han fördärvar den. 15 () replik: Allmänpolitisk Finansministern ställer ett antal frågor, mensvaren verkar han vara måttligt intresserad av att höra. Jag hoppas att denärvarande tjänstemännen kan fortsätta att hålla honom i armen så att hanstannar kvar tills debatten är slut. Den typen av tjänstemän kan det t.ex. varaskäl att betala ännu litet bättre, och det hjälper väl inte lagen mot, skullejag gissa. , om jag får säga ett ord till honom, herrtalman, anser sig ha ljuset. Jag är inte så säker på det. Det som oroar honom äratt den materiella standarden inte sänks tillräckligt mycket. Säg det till ettensamstående vårdbiträde med ett par hemmavarande barn som går back varjemånad; bekymmer är att du har för mycket pengar! Jag tror attCarl får svårt att komma tillbaka på en sådan politik. Finansministern frågar mig vad som händer medskattereformen om inflationen galopperar vidare. Finansministern vet jusvaret: Skattereformen blir inte den succé som den är tänkt att bli och som denkan bli vid en låg inflationstakt. Vi trodde att regeringen insåg det i så godtid att den i finansplanen skulle omge skattereformen med en klok ochframåtsyftande ekonomisk politik. Vi blev besvikna när det inte var på detviset. Finansministern måste förstå att upprördheten och argsintheten har dennabakgrund och att ordvalet blir därefter Skattereformen måste stöttas upp av en klok ekonomiskpolitik. Där finns ett självklart samband, och har inte det gått upp förfinansministern fidigare så är det . Men det panikpaket som föreslåsär inte en klok ekonomisk politik. Det löser inte de underliggandeekonomisk-politiska problemen. Det är på sin höjd några kraftfulla slag iluften, men det hjälper inte långt. Prisstopp har aldrig stoppat inflationen. Lönestopp kommeraldrig att göra någonting åt löneglidningen. Pris- och lönehöjningar kommer attlagras på hög och bryta ut med ännu större effekt . På den punkten harCarl en poäng, när han frågar; Vad blir det sedan? Hur skall man kunnalyfta på alla nödstoppen? Det är bara en stram finanspolitik som kan återställabalansen mellan tillgång och efterfrågan i ekonomin. Men en sådan återfinnsinte i det här panikpaketet. Det finns en insikt om detta i finansplanen, ochom regeringen föreslog en sådan ekonomisk politik som den själv säger attlandet behöver, då skulle den få stöd i , i vart fall av folkpartiet.Men panikpaketet är inte uttryck för en sådan långsiktig ekonomisk politik. Det finns likheter mellan det här läget och iStorbritannien, precis som finansministern påpekade. Det finns också likhetermellan vad då gjorde och vad finansministern nu föreslår, nämligenatt som sade stävja facket. Det har pågått ett slags upplösning avsystemet för ar betsfördelningen mellan regeringen och arbetsmarknadens parter Efter storkonflikten 1980 tillsatte den dåvarande regeringen på mitt förslag en ut redning som skulle klara upp arbetsfördelningen på det offentliga området. Då fördesett förfärligt liv om denna oskyldiga utredning, som sedan har använts som enuppslagsbok av parterna på arbetsmarknaden. Jag antar att inte var senatt delta i skallet mot regeringen då. Men syftet var just att rådda den friaförhandlingsrätten. Det är alldeles uppenbart att det måste bli klararegränsdragning mellan vad som är statsmakternas uppdrag och vad som är parternasuppdrag på arbetsmarknaden. har det pågått olovliga strejker, och lovligastrejker, blockader och lockouter har utbrutit år . Vi har förlorathundratusentals arbetsdagar högkonjunktur, därför att det harvarit en oklar rollfördelning. Något måste göras åt det. När regeringen till slut gör någonting, klampar den in somelefanten i porslinsbutiken och drar in all frihet som finns. Det är ingenkonst. Konsten är att återställa ansvaret. Att lyfta av ansvar är ingetproblem, att lägga det tillbaka är bekymret. Att sätta i gång en strejk äringet problem men att avlysa den kräver ledarskap. har regeringen åstadkommit stort trubbel i det härsystemet, och hur man skall kunna återgå till en ordning som liknar den gamlaarbetsfördelningen är för mig en gåta. Låt mig, herr talman, till slut säga att det har varitdåligt med tilläggsinformationen. Vi har fått reda på att finansministernsmatsmältning fungerar, men det finns faktiskt information som kammaren skullemotta med större intresse. Hur skall lönestoppet fungera? Hur skall prisstoppetfungera? Och var är den strama finanspolitiken? Hur blir det med de reformersom borde skjutas ? Hur blir det med de besparingar som borde görasför att nå balans mellan tillgång och efterfrågan? Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar 16GUNNAR () replik; Jag vill börja med att instämma i den kritiksom och har riktat mot att vi inte har fåttsärskilt mycket svar på de tilläggsfrågor som det varit rimligt att få svar på,eftersom vi ännu inte har sett något dokument. Vi för alltså här en debatt omett krispaket som vi ännu inte haft möjlighet att se med våra egna ögon, ochdet är också en intressant sak. Jag sade att vi har varit med på det som föreslagits ifråga om överhettningen i storstadsregionerna, och det är då viktigt attanalysera vad åtgärderna har gett. skall man komma ihåg attförslaget på den punkten var kopplat till en ordentlig satsning påboendemiljöer och på boendet. Det var alltså inte tänkt som någon direktinkomstkälla för staten. Når det gäller vill jag erinra om att det finnsen proposition som ligger för behandling om att ge kommunerna ochMalmö 600-700 miljoner räntefritt. Det står i bjärt kontrast till vad som nusägs om kommunalt skattestopp. Jag förutsätter att regeringen drar tillbakaden propositionen . Den grundläggande kritiken från sida mot denpolitik som förts gäller avsaknaden av en fördelningspolitik.Vi har på punkt efterpunkt kritiserat regeringen för detta. Vi har t.o.m. inför skatteomläggningenkrävt att man på område efter område skall visa vilka fördelningspolitiskaeffekter som skatteförslaget kommer att ge. Det kravet har regeringen intetillmötesgått, och det är grundbulten i den kritik som jag för min del framförmot finansministerns sätt att agera . Vad beträffar arbetsgivarperioden inom sjukförsäkringenvill jag säga att vi har lagt fram eft sådant förslag, men det var ju då tänktatt arbetsgivaravgifterna skulle sänkas till . Det var en förutsättningför att vi skulle tycka att det var en vettig idé. Det nuvarande förslaget,såvitt vi kan se , drabbar enbart småföretagen. Finansministern har avstått från att ge besked när detgäller budgeteffekterna och budgetpolitiken. Det är viktigt eftersom man sägeratt enbart det som berör skattereformen skall helgas. Men innebär detta att detär oklart vad som kommer att hända på regionalpolitikens område? Vad händer påforskningsområdet, på det livsmedelspolifiska området osv.? Jag tolkar dettasom en stor oro eftersom man bara ger klartecken för ett av dessa områden. bjuder upp till dans. Jag antar att det ärhambo. Jag har litet erfarenhet av hälsingehambo, , och jag kan barage ett litet råd. När man är ovan på hambo går det i allmänhet bra ett parvarv, men sedan blir man lätt yr och slår sig. Det är klart att det kan krävasen viss vana för att bjuda upp till dans - det kan vara ett kamratligt rådinför framtiden. När det gäller regeringsalternativ instämmer jag också iIngemar och kritik över att finansministern ägnat allkraft åt att krifi-sera de icke-socialistiska partierna och deras gemensammaidéer i stället för att tala om vad han står för när han kommer till riksdagenoch kräver att vi skall behandla ett förslag. Då skulle han litetbättre ha redogjort för detta förslag. Min åsikt är att finansministern bär huvudansvaret för desenaste årens regeringspolitik. Jag har också varit snäll nog att föreslå atthan borde friställas. Det är min bestämda åsikt att det är finansministern somjag i första hand kritiserar. Sedan tycker jag, , att man inte skallunderskatta den kol-legialitet som kan uppstå dä man tvingas bekämpa enfelaktig politik. Slutligen vill jag säga att det verkar som omfinansminister kommer att bli den finansminister i västvärldensom går till historien genom att ha misslyckats duktigt under en högkonjunktur AnL 17MARGÖ (vpk) replik; vi är inte så primitiva i vpk att viåker omkring och agiterar för att det skall gå att ta ut hur storalöneökningar som helst. För inte alls länge sedan åsåg vi med förundran ochbekymmer hur regeringen släppte fram löneökningar på, jag kommer inte riktigtihåg hur många , men var det inte . Det har de säkerligen gjort sig förtjänta av, men det ärmycket pengar Och de fantasilöner som staten betalar till många högachefstjänstemän måste väl också vara inflationsdrivande. Sedan harvi hela det individuella lönesystemet inom kommunsektorn som också harlett till stora löneskillnader Vi hörde rapport om skillnadenmellan kommunalrådens löner och de anställdas. Det kan väl inte vara så att menar attdet är de underbetalda kvinnorna inom vården och omsorgen som har tänt helainflationsbrasan och gjort slut på alla pengarna inom den offentliga sektorn? Det är sant att pengarna börjar sina i den offentligasektorn. Det finns ett underskott i kommunsektorn på minus 14 miljarder, harjag för mig. Om dessa löneökningar nu går igenom ökar underskottet, kanske till20 miljarder Det finns inte pengar inom den offentliga sektorn, det ärriktigt, men hur ser det ut i samhället för övrigt? När det gäller löneökningarna kan vi se att industrinstoppar har ökat sina löner . Då har det funnits pengar Klyftan mellan hög- och låginkomsttagarfamiljer har ökatmed . Aldrig har jag då sett stå här i talarstolen ochmed pannan i bekymrade veck tala om att detta förhållande inte kan pågå längreoch att vi måste göra någonting åt det. Företagens likvida medel ökade under 1980-talet.Bankernas nettoförmögenhet ökade , och näringslivets bruttovinster höjdesmed . Men kommunerna förlorade statsbidrag på underdenna tid. Så nog är det sant att den offentliga sektorn saknar pengar Vpk har framlagt förslag för att bl.a. förbättra detrelativa löneläget i kommunerna och för att ge en möjlighet att bygga ut vårdoch omsorg. I vår ekonomiska motion har vi föreslagit att man höjerarbetsgivaravgifterna inom den privata tjänstesektorn och att dessa miljarderskall överföras till kommunerna för att säkra personalens löner och för attsäkra vård och omsorg. Jag är övertygad om att om jag skulle ge migin i en debatt med om den ekonomiska politiken, där vi skulleslå varandra i huvudet med siffror, skulle jag säkerligen förlora. Men denekonomiska politiken handlar inte bara om siffror. Bakom varje siffra ochbakom detta krispaket som vi ser finns människor som sliter och arbetar.Det är lågavlönade människor inom vård och omsorg. Det är de som drabbas iförsta hand av dessa åtstramningar Det kan vi inte acceptera. AnL 18CARL () replik; Finansministern vill göra 90-talet till etthelt nytt årtionde. Jag håller helt med honom på den punkten. Därför är detegendomligt att se förslag om en skattereform som innebär en ökadkonsumtionskraft i samhället. I går skröt ju statsministern om med vilkenkraft som konsumtionen skulle öka under de kommande åren.Vi kan inte se att detpå något sätt skulle förändra de problem vi har med vår bytesbalans. Där har han ett problem gemensamt med ochmoderata samlingspartiet, som inte kommit med några som helst förslag om hurvi skall bära oss åt för att minska bytesbalansunderskottet. Man kanuppenbarligen inte riktigt skilja på materiell förbrukning och materiellstandard. Även om man inte har några ekologiska insikter borde man ägna någratankar åt hur man skall kunna minska bytesbalansunderskottet. har kommit med långa rader av konkretaförslag. 1 vår gröna lunta har vi visat hur man skall kunna åstadkomma dennödvändiga åtstramningen för att börja komma till rätta medbytesbalansproblemen. Vi vill arbeta med miljöskatter och energiskatter, ochvi vill gärna senare satsa kraftfullt på miljörelaterade investeringar påenergi- och trafikområdet för att börja komma till rätta med de ekologiskaproblemen, som ingen i denna talarstol över huvud taget, ,brytt sig om. Jag tycker det är mycket märkligt. Jag kannämna olika typer av förslag som vi har velat arbeta med. Förutom på den sociala sidan kan vi inte acceptera den typav förändringar i marginalskattesystemet som slår ganska hårt mot dem som harlåga inkomster och gynnar dem med höga. Den reformen måste snabbt förändrastill det bättre. Som vi sagt vill vi ta bort momsen på den svenskabasmaten. Vi måste gynna barnfamiljerna, och vi måste komma till rätta med detsvenska jordbruket så att det kan bli ekologiskt. För att kompensera den slopade matmomsen vill vi samtidigthöja den allmänna momsen.