prot · GD0912 · 1989-12-31 00:00:00 — I denna undersökning har detframkommit att kollektivtrafiken, som används mest av kvinnor, får mindrepengar än bilismen. Om vi ser på trafikutskottets representation, finner vi att82 % av ledamöterna utgörs av män. Vi i vpk har visat att försvaret, som är en del av våroffentliga sektor, får 30 miljarder, medan 10 miljarder går till barnomsorgen.Vi har visat att pengarna till idrotten till största delen går till manligaidrotter och till storståtliga och dyrbara sportanläggningar. Vi har tagitGloben som exempel i denna motion. Vi har visat att effektivitetskraven ochdiskussionen när det gäller nedskärningen av den offentliga sektorn ärmarkanta. Det är inom denna sektor som vi kvinnor arbetar, och det är dennasektor som vi kvinnor är helt beroende av för att över huvud taget kunnaarbeta. Detta är fakta, skulle jag vilja säga. Vård och omsorg har många av de tidigare talarna varitinne på, och de har bl.a. talat om hur viktigt det är att vi ändrar påattityderna. Och av utskottsbetänkandet framgår att man har varit mycketöverens om detta i utskottet. Utskottets skrivningar är mycket välvilliga. Detär naturligtvis ingen som vågar ställa sig upp och säga att han eller hon intevill ha jämlikhet. Det skulle ju se mycket illa ut. Det är inte heller någonsom har gjort det, utan 1989/90:12 18oktober 1989 alla bemöter allamotioner, även vpk:s, med stor välvilja. Men ingen är beredd att avsätta dennavälvilja i någon form av handling. talade om hur viktigt det är att attityderna förändras. Därefter övergickhon till att tala om familjepolitik. Jag skulle därför viljaställa följande fråga: Vad tror att våra barn och vår omgivning fårför attityd till kvinnor och kvinnors kapacitet och till kvinnors arbete, närett införande av vårdnadsbidrag förespråkas? Det tycker jag är en intressantfråga. Denna fråga gäller inte bara utan även ochfolkpartiet. Vad kommer det att innebära för synen på oss kvinnor och för synenpå kvinnans ställning i arbetslivet om vi kvinnor skall stanna hemma förnålpengar för att sköta barnen? Det skulle jag mycket gärna vilja ha svar på. Denoffentliga sektorn har vi talat mycket om. Jag anser att frågan om denoffentliga sektorn är mycket viktig. Som ett resultat av var maktcentrum finnsi har den offentliga sektorn blivit kraftigt undervärderad.Och i t,ex, regeringsdeklarationen berördes knappast den offentliga sektorn.Och den behandlas på inget sätt med samma beslutskompetens som andra områden.Jag tror inte att det skulle falla någon minister in att kalla tillpartiöverläggningar på för att diskutera krisen inom vård och omsorg,trots att det är den vi står mitt uppe i. Varför har inte dessa frågorsamma prioritet som andra frågor? Jo, förmodligen därför att man förväntar sigatt den här armén av kvinnor skall ställa upp solidariskt och stanna hemma frånsina arbeten, när barnomsorgen inte fungerar och när äldreomsorgen intefungerar. Frivilliga arbeten och ett ökat inslag av släkt och vänner i vårdentalas det om. Men det är inte några könsneutrala begrepp, utan det är osskvinnor det handlar om. Vii vpk har i en motion krävt att det i finansbudgeten skall finnas konsekvens-beräkningargjorda utifrån könsperspektiv, utifrån kvinnoperspektiv. Det skall inte barakonstateras att det ser ut på ett visst sätt, utan man skall i varje fråga tareda på vilken effekt det får på kvinnorna. Vilka effekter får deregionalpolitiska besluten på just kvinnorna? Vilka effekter får de trafikpolitiskabesluten på just kvinnorna? Vad kommer det att innebära? Detta avfärdas iprincip som inte möjligt. Vi har efter långt och träget arbete fatt in enmiljömedvetenhet, som gör att man nu är villig att också räkna medmiljökonsekvenser i olika samhällspolitiska beslut. Jag kan inte tänka mig attdet skulle vara mera omöjligt att också räkna in kvinnoperspektivkonsekvenseri samhällspolitiska beslut. Därför har vi krävt det. Sedantycker jag - ingen har berört frågan här - att man naturligtvis måste tala omskattepolitik. Vad har skattepolitiken med de nu föreslagna förändringarna föreffekter på oss kvinnor? Det talar man heller inte om. Vad harEG-harmoniseringen för effekter på oss kvinnor? Vi från vpk har tagit upp det ien motion. Vi kan se att det finns en hel del goda effekter. Vi kunde läsa iDagens Nyheter att likalöneprincipen kommer att vara vägledande, och detär bra. Men vad kommer hela skatteharmoniseringen till EG att innebära för osskvinnor? Vad kommer det att innebära för det samhällssystem som vi har medskattefinansiering, när vi kommer att harmonisera våra skatteskalor till EG,inom inkomstpolitiken, inom skattepolitiken, fas- tighetsskatterna,bolagsbeskattningen osv.? Vad kommer det att bli kvar i att fördela i det härlandet till vård och omsorg? Jag har försökt att få svar på den frågan i en debatt omEG, Då fick jag det svaret från den socialdemokratiska företrädaren att det härinte är frågor som man diskuterar i EG-harmoniseringsarbetet, Nej, det ärväldigt alarmerande. Han såg det som att det inte innebar någon fara på taket.Jag menar precis tvärtom. Om vi tittar på kvinnorepresentationen i denEG-byråkrati som regeringen har byggt upp, med alla rutor och pilar som nisäkert alla har sett, finner man att det inte i en enda arbetsgrupp finns enenda kvinna! År inte detta märkligt? Regeringen, som ju tycker attjämställdhetsfrågorna är viktiga, borde väl i rimlighetens namn föregå med gottexempel, är den enda som finns med, I rådet för Europafrågor, därnäringslivet är representerat, finns en kvinna, . Jagtror faktiskt inte att vi kan räkna med att hon kommer att företräda deoffentliganställda kvinnornas intressen. Jag har föreslagit, och vi kommer att föreslå igen frånvpk, att det inrättas en arbetsgrupp inom EG-byråkratin, som just tarreda på konsekvenserna för den offentliga sektorn. Den arbetsgruppen skallbestå av enbart kvinnor. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till samtliga dereservationer som vpk har i detta betänkande. () replik; ställde en fråga direkt tillmig. Den gällde vårdnadsersättningen. Jag tror att uppfattadeatt jag talade om valfrihet. Och valfrihet för oss moderater, och jag hoppasför de flesta som talar om valfrihet, innebär att föräldrarna själva har ettinflytande på sin egen situation. De kan själva välja den trygghet åt sina barnsom de vill skapa för att barnen en gång skall bli trygga och godamedborgare i vårt samhälle. Det innebär inte att man pytsar ut dem hit och ditför att förverkliga sig själv någon annanstans. Man kan vara hemma underbarnens första mycket viktiga år för att de skall kunna danas till trygga människor. Jag vill påpeka att det här handlarom båda föräldrarna, inte enbart om kvinnorna. Båda föräldrarna som individeroch båda föräldrarna i gemenskap som familjeföreträdare ger sina barn kärlek,lär dem solidaritet och ger dem trygghet hemma. Det är detta som är viktigt föross, för att nu ta en ideologisk invinkling på detta. Jag vet att kommunisternahar en helt annan uppfattning här. De vill ha en kollektiv fostran av barn. Mendet anser vi inte ger trygghet. GUDRUNSCHYMAN (vpk) replik: Vår utgångspunkt är att kollektivet kan gevarje individ möjlighet att förverkliga sig själv. Det kan ge varje individmöjlighet att faktiskt kombinera föräldraskap. familj och en yrkesverksamhet,vilket innebär en möjlighet att förverkliga sig själv på alla de områden därman har resurser. Jag vet inte hur jag skall tolka uttalandet att"förverkliga sig själv någon annanstans", som gjorde.Det låter inte särskilt bra eller trev- Jagtror nämligen att vi alla, män som kvinnor, har behov av att utnyttja våraresurser på många plan. Vi menar att vårdnadsbidraget, som ochandra borgerliga partier förespråkar, inte innebär någon valfrihet. Hur mycketpengar rör det sig om? Vem har möjlighet att utnyttja det? Jo, någon som har enannan som försörjer en. Vem kommer att vara hemma? Knappast den som har denhögsta lönen. Det är väl självklart att det blir kvinnor som kommer att varahemma i sådant fall, men inte vilka kvinnor som helst, utan bara de kvinnor somhar en karl som kan försörja dem. Det är faktiskt så, och det skulle varaförödande för kvinnosynen och ett stort steg tillbaka i den jämlikhet som viändå mödosamt har tagit oss fram till. () replik: tänker väl i alla fall fel.Det är självklart, säger hon, att det är kvinnorna som stannar hemma. Kvinnorna skall ju ha lika goda löner som männen. Var det inte det som visträvade efter gemensamt? När de har det, kan föräldrarna turas om att varahemma hos sina barn. Jag kan också ställa en fråga till vpk: Varför skaffar mansig barn över huvud taget, om det första man gör är att slänga ut dem och låtanågon annan ta ansvaret för dem? Vi anser att man har ett föräldraansvar, omman nu skall vara förälder- man kan ju välja om man vill bli det eller inte.Han man tagit sitt föräldraansvar, då vill man väl i alla fall vara tillsammansmed sina barn. Det är den första förutsättningen. Den möjligheten skall man hamedan barnen är små och är mest beroende av sina föräldrar. Yrkesrollen hinnerman också med under ett helt liv. Man kan alltså kombinera det hela och få såatt säga både-och. Föräldrarna kan turas om, och föräldrarna skallförhoppningsvis och så fort som möjligt få jämlika löner, (vpk) replik: Goda löner, vi skall ha jämlika löner! Mensamtliga talare här har konstaterat att så inte är fallet i verkligheten. Dåfår ni vänta med att införa vårdnadsbidraget tills vi har kommit så långt attalla har lika löner. Men det har ni inte tänkt göra, såvitt jag förstår. Varför skaffar man sig barn? Jag tror att det finns mångaanledningar till det. Vi är många, både män och kvinnor, som har en djupkänslomässig anledning till att vi vill ha barn. Men att vi kvinnor samtidigtvill ha barn och arbete därför att vi vill kombinera ett föräldraskap med ettyrkesverksamt liv innebär väl inte att vi skaffar barn för att slänga ut demtill någon annan. Det skulle i så fall vara anledningen för alla män att skaffasig barn för att sedan slänga ut dem till någon annan. Jag vet inte ommoderaterna har den uppfattningen. Det skulle förvåna mig i så fall, det måstejag säga. Men det rimmar bra med ert förslag om vårdnadsbidrag. Så det ärkanske så det ser ut för . Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare replik. När frågademig om jag ville hjälpa henne med att ta debatten om jämställdhet, blev jagglad och förväntansfull.Jag började läsa betänkandet men blev ledsen och nedslagen.Där saknades visioner om ett mera jämställt samhälle. Envist och monotonthänvisas till pågående utredningar och projekt. Det var som att hamna i ettvälvilligt byråkratiskt träsk. För att vi skall kunna få jämställdhet i vårt samhällemåste det skapas och finnas möjligheter till jämställdhet. Ett avgörande steghar tagits i och med att kvinnor har sammautbildningsmöjligheter som män. Detta har lett till att kvinnor har kommit ut iarbetslivet i en mycket stor omfattning. Vi har i en av de allra högstakvinnliga förvärvsfrekvenserna i världen. När kvinnor trädde ut iarbetslivet-lönearbetet blev det nödvändigt att ordna barntillsyn utanförhemmet. Så har skett i mycket stor omfattning. har fattat det klokabeslutet att vi skall klara full behovstäckning . En väl fungerande offentlig sektor är en avförutsättningarna för jämställdhet. Att denna del av den offentliga sektornför tillfället inte fungerar helt tillfredsställande beror på den långvarigahögkonjunkturen, som har inneburit att .människor har föredragit att taanställning i bättre betalda arbeten. Det intensiva barnafödandet har ocksåpåverkat personalsituationen på många ställen. Det fortsattajämställdhetsarbetet fordrar att såväl lönesidan som arbetsförhållandena inombarnomsorgen rättas till, så att arbetena blir attraktiva och eftersökta - inteminst med tanke på att socialdemokrater och folkpartister nu med ändringar iskattesystemet vill tvinga deltidsarbetande kvinnor att arbeta mera ochintensivare. Det är detta som ger de dynamiska effekterna! En väl fungerande offentlig sektor innebär intenödvändigtvis att all barnomsorg måste ske på olika institutioner. Enligtmiljöpartiets uppfattning kan den med fördel ordnas så att föräldrar kan väljaatt bli dagbarnvårdare åt sina egna barn och ta hand om andras barn.Uppsalamodellen måste ges möjligheter att provas på många håll i landet. Den utvidgade föräldraförsäkringen är också ett steg irätt riktning för att öka jämställdheten, särskilt om den kombineras med enkvotering av tiden för fader och moder i de fall där detta är genomförbart. del fall går det inte, t.ex. när det rör sig om ogifta eller skildaföräldrar. För att kunna öka jämställdheten i fråga om fördelningenmellan män och kvinnor i barnuppfostran vill det till en omfattandeattitydförändring hos arbetsgivarna, speciellt i näringslivet. Den fader somlojalt ställer upp och delar ansvaret för familjens vardag skall inte blidiskriminerad på sitt arbete. Han skall självfallet kunna återfå sitt arbete -inte bara vara garanterad ett arbete. En annan utomordentligt viktig, för att inte sägaavgörande, del i jämställdhetsarbetet består att vi måste se till attvi kan börja minska den obligatoriska arbetstiden . Ettförsta steg måste vara att ge alla medborgare den självklara rätten att kunnavälja att minska sin arbetstid. Det åren frihetsfråga av stor vikt att vi pådet härsättet har möjlighet att välja levnadsstandard och välbefinnande. Detär utomordentligt beklämmande att denna viktiga reform nu skjuts ,och en oviss sådan, i strävan efter att vi till varje pris skall arbeta meraför att vi skall Det finns en vilja i samhället att göra oss till Nordensjapaner. Det är ju allmänt känt att kvinnor inte har det så lättnär det gäller att ta sig fram i arbetslivet. Det har många här vittnat om, ochdet finns många undersökningar som visar det. Det finns nämligen mångabarriärer av ganska försåtlig karaktär. Det borde verkligen vara självklart attvi ger kvinnor samma utvecklingsmöjligheter på arbetsplatserna som mänhar. I den mån det inte sker måste detta ständigt kunna påtalas och tas upptill diskussion. Att det inte är så lätt för en misshandlad eller illabehandlad att föra frågan på tal innebär inte att arbetsgivarna inte har ettavgörande ansvar för att kvinnor inte diskrimineras. Detta hänger i sin tursamman med de värderingar som finns i manssamhället- värderingar som vigemensamt måste se till att det blir en ändring på. I utskottets betänkande kan vi läsa om en rad projekt ochutredningar som pågår. Det är inte utan att det känns som om det viktigajämställdhetsarbetet döljs i ordmassorna. Diskriminering av kvinnor måstebrännmärkas och visas upp, varhelst och när den än uppträder. Det kan varasvårt att lagfora dem som mer eller mindre medvetet diskriminerar. Men det ärviktigt att det ges publicitet åt de fall som blir kända. Det ärkanske trots allt så, att det är först i sin nakenhet och skamlöshet sommanssamhället kan avslöjas och ändras. Vidare är det viktigt att visa upp positiva förebilder påmän som har brutit sig ur slentrianen, som faktiskt deltar i familjelivet ochsom i sitt arbete jobbar aktivt med att ändra attityder för att kvinnor inteskall diskrimineras. Här har massmedia en utomordentligt stor och viktiguppgift. Men det måste till grundläggande ändringar i synen påkvinnor, I den vilda kommersialismens namn har vi företeelser som inte bordefinnas i ett civiliserat samhälle. Det är pornografin, specielltvåldspornografin - dessa skrämmande utflöden av manligt materialistiskttänkande, där kvinnor görs till objekt och varor. Marknaden flödar av dennaandliga skit. Stora ungdomsgrupper får på det sättet en skev och rå syn såvälpä kvinnor som på mäns relationer till kvinnor. Om kvinnor betraktas som varor och objekt i vida kretsar,blir det inte lätt att bedriva ett jämställdhetsarbete. Många av dem som kommeratt ha makten accepterar ju inte i grunden könens jämställdhet eller kvinnorsom likvärdiga. Inte heller behandlas kvinnorna med respekt. Därför måste vi haen förhandsgranskning av videogram och lagliga möjligheter att stoppa uthyrningoch försäljning av de vedervärdigaste alstren. Den moderata framtidsgruppen under ledning av professorZetterberg har lanserat tanken pä solidaritet i den lilla världen - familjenoch den närmaste vänkretsen, i kontrast till den hårda stora världen, där detråder kamp och konkurrens. Solidaritet i den stora världen existerar inte iegentlig mening enligt detta tänkande. En sådan solidaritet är hyckleri ochbara ett byråkratiskt förtryckande av de arma medborgarna. Den gemensammasektorn ses som ett ont i sig och som något som så mycket som möjligt skallprivatiseras. Dessa moderata framtidstankar är därmed ett hot motjämndställdheten för kvinnor i samhället och ett kvalificerat försök attomintetgöra vad som åstadkommits av sunda strävanden. Det är juockså så, att moderaternamotsätter sig förhandsgranskning av videogram, eftersom det skulle vara detsamma som ett intrång i yttrandefriheten. Det känns dock mycket bra att deborgerliga bröderna har satt sig till motvärn mot den nedbrytande moderatapolitiken. Den måste gång på gång ställas vid skampålen. Den moderata ivern att tvinga in i EG är också ettled i arbetet mot den svenska modellen och därigenom är den ett hot mot en ökadjämställdhet i samhället. Kvinnor som är intresserade av jämställdhet och avmöjligheten att välja fritt borde betacka sig för den moderata integrationsivern. Att som medborgare kunna välja fritt är en av deviktigaste rättigheterna i ett demokratiskt samhälle. Att många medborgare, och då främst kvinnor, ännu i daginte kan välja fritt är upprörande. Att manssamhället ännu sitter så djupt i samhällskroppenär genant - särskilt för oss män som verkligen skulle behöva härliga,jämställda kvinnor i vår närhet för att vi skall kunna utveckla våra goda ochkänslomässiga sidor. Det är ett rejält manligt egoistiskt skäl från min sida. Att göra samhället jämställt borde vara en klart viktiguppgift också för oss män. Att utöka rätten att välja fritt, att vara ellerblijämställd, innebär också att det måste föras en ekonomisk politik som inte gördet svårare när det gäller att nyttja eller möjliggöra denna rätt. Det måstevara en politik som skyddar dem som har låga inkomster och som inte tvingardessa till mer och intensivare arbete för att kunna klara sin ekonomi.Kvinnorna får inte bli de dynamiska effekternas första och kanske enda offer.Skattepolitik och ekonomisk politik måste bli mänskliga och mindre brutala. Att öka jämställdheten innebär att kravet på rätten tillminskad arbetstid måste drivas och att denna möjlighet inte får saboteras avtankarna på de dynamiska effekterna i den planerade skatteomläggningen. Att öka jämställdheten innebär att öka männens medverkan ibarnens och familjens vardagsliv. En hjälp i det sammanhanget är, som jagtidigare har sagt, den av föreslagna kvoteringen avutnyttjandetiden i föräldraförsäkringen. Att öka jämställdheten innebär en skyldighet att föra enmiljöpolitik som är av det slaget att människor inte skadas av utsläpp ochandra farligheter. Det är i huvudsak kvinnor som råkar ut för de mångaförslitningsskadorna i arbetslivet. Att öka jämställdheten innebär att barnomsorgen måstebyggas ut på ett fungerande sätt, så att alla som vill ha sådan också harmöjlighet att få den. Allarbetsplatsdiskriminering måste påtalas och motverkas. Kvinnors möjligheter till likvärdig behandling medutgångspunkt i kompetens måste förstärkas. Som man, älskare och far ser jag fram emot den dag - jaghoppas att det blir snart - då vi inte längre behöver den sorts debatter som nuförs i . Det är gräsligt genant att vi efter så många årsarbete med jämställdhet skall behöva få betänkanden, som är så utslätade somdet nu aktuella betänkandet. Det är också genant att det över huvud taget skallbehöva motioneras om sådant som borde, och måste, vara självklart. Prot,1989/90:12 Jag vill passa på att kommentera några reservationer, Iförsta hand gäller det reservation nr 7 om budgetförslagens effekter urkvinnoperspektiv. Vi i tycker att det här är en utomordentligtviktig reservation. Det är alltså väldigt bra att denna har väckts. Lika välsom vi måste lyfta fram miljökonsekvenserna i allt det vi gör måste vi också,för att kunna få ordentlig fart på arbetet, lyfta fram kvinnoperspektiven.Annars blir det nog väldigt svårt för oss att bryta den enorma mansdominansen. Dessutom stöder vi reservation nr 11 om arbetsvärderingen.Jag har själv jobbat inom industrin och har därför funnitarbetsvärderingen vara ett alldeles utomordentligt sätt att se vad somverkligen händer. Utan en väl fungerande arbetsvärdering tror jag att det blirmycket svårt för oss att långsiktigt påverka lönesituationen för kvinnor. Jag yrkar bifall till reservationerna 2, 3,5, 6, 7, 11, 12 och 13, Jag hoppas att ett kommande betänkande blir mera spännandeoch krävande än det som har behandlats. Det är min förhoppning attriksdagen snart skall kunna lämna frågan bakom sig. måstevi ju få ett självklart jämställt samhälle där alla är lika värda. Ännu ärsamhället, tyvärr, så käriekslöst att kampen måste gå vidare. Jag skall citera ett gammaltanarkistiskt ordspråk; "Was ist uns verblieben ausser kampfen und zulieben?" Alltså:Vad återstår mer än att kämpa och att älska? () replik: Jag vet inte om det är meningsfullt attreplikera , men något måste jag säga i anledning av hans slutsatserav författande om den lilla världen och den stora världen. Jagtror att har läst den - i den mån han över huvud taget har gjort det- som en viss potentat läser . Det är onekligen så att de två världarna kompletterarvarandra. Den lilla världen är naturligtvis den värld som skall ge människornatrygghet, och om den skulle fallera, vilket sker i många sammanhang, finns denstora världen där för att ge denna trygghet. Dessutom ger den lilla väriden,för dem som har något att hämta där i form av trygghet och liknande,förutsättningar för insatser i den stora världen. Båda världarna behöver finnasoch är beroende av varandra, men den lilla ligger i botten för människornasutveckling. Jag måste också kommentera det som säger om att"tvinga in" i EG. Jag trodde att visste att det ärriksdagen som beslutar i sådana här frågor. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. () replik; Det är allmänt bekant att moderatasamlingspartiet är ett av de partier som jagar den offentliga sektorn medblåslampa, som tycker att den är utomordentligt dålig och som vill privatiseradet mesta. Som jag har konstaterat, är en väl fungerande offentlig sektor en avförutsättningarna för att vi verkligen skall kunna bygga upp ett jämställtsamhälle, och därför an- ser jag att de moderatatankarna om den lilla och den stora solidariteten är en del av det arbete sommoderaterna bedriver för att slå undan den svenska modellen och därmed motverkajämställdhet. Självfalletär jag medveten om att det är som fattar beslut om skall gåmed i EG eller ej, men faktum är att moderata samlingspartiet starkt driverlinjen att skall bli medlem i EG. 1989/90:12 18oktober 1989 MONASAINT () replik; "Det är allmänt bekant", säger . Det är snarareillvilligt förtal som förs ut av m.fl. jagar inte denoffentliga sektorn. arbetar för att det i vårt samhälle skapasalternativ till den offentliga sektorn som kan komplettera den. Det är alltsåinte fråga om en total privatisering utan om alternativ, som gynnar alla medborgare,i motsats till en monopolisering. CARLFRICK (mp) replik: Det måste vara något som jag har missuppfattat som jaghar arbetat med politik. föreslogs att bidragen tillkommunerna skulle skäras ned med ungefär 6 miljarder över hela landet, och detdrabbar naturligt nog den offentliga sektorn, inte den privata. Det finnsutomordentligt tydliga exempel på viljan att minska den offentliga sektorn. Omman gör det försöker man aktivt slå undan benen på allt jämställdhetsarbete idetta land. Nimoderater fortsätter i andra sammanhang att försöka minska den offentligasektorn. Ni kan inte komma undan.