prot · GD0964 · 1989-12-31 00:00:00 — Del kanman hålla med om. Det är en dålig ersättning för det viktiga arbete som utförs,men det är ell sleg i rätt riktning, och om det är när det gäller beloppet somskon klämmer, borde det gå atl rätta lill. Även om ersättningen aldrig kan nåupp till de . som inkomslbortfallsprincipen ger dehögst betalda, borde man kunna sträcka sig till de per dag som de lägstbetalda får. Förslagetom vårdnadsbidrag har också den kvaliteten alt det ger mer tid för föräldraroch barn , ända upp till skolåldern, och i det avsendetstår regeringen tomhänt. Dessutom;I regeringens modell måste ledigheten i verkligheten tas ut i ett sammanhang,beroende på bristerna i barnomsorgen, och även det är en inskränkning iförhållande lill vad som förespeglades i valrörelsen. Socialdemokraternasmålsåttningslöfte innebar ju barnomsorg för barn Vårdnadsbidragetinnebär att man får större tillfällen att vara tillsammans med barnet, attsamhället erbjuder denna anordning som en valmöjlighet. Det är förutom vad detinnebär för barn och föräldrar också ett slags nyttig påminnelse om attsamhället har förpliktelser inte bara mot arbetsliv och näringsliv, som roparpå arbetskraft i produktionen, utan också gentemot reproduktionen, när detgäller att värna om barnens uppväxtförhållanden. I det långa loppet är ensatsning på barns uppväxtmiljö, också den i hemmet, nog så lönsam, även mätt iekonomiska termer Det är i fråga om dessa förhållanden som kritikär så träffande. Vadvi kritiserar regeringen för är inte främst det som regeringen gör utan det somden underlåter att göra. Det är ensidigheten i satsningen som är klandervärd.Del är en större mångsidighet som vi efterlyser , när så mångaheliga kor har slaktats och inga löften är heliga, borde regeringen verkligenpassa på att ompröva inställningen till alternativ. Jagvill fråga om han är beredd att medverka till det, att säga jatill fler barnomsorgsalternativ och till en större valfrihet och rättvisa förföräldrar också efter föräldraförsäkringen. Föräldraförsäkring och barnomsorglöser inte barnfamiljernas stora problem all få mer tid för barnen. Hur kan dege mer tid för barnen , eller 18 månaderna om det nu bliren utbyggnad? AnL 19 (); Man kan inte precis påstå att det går att spåra något nytänkande isvaret från . Men jag tycker att det krävs ett nytänkande pådetta område, av flera orsaker, dels med dagens brister och köer, dels genomatt människorna själva börjar tänka om och inte längre finner sig i denstyrning som har skett från politiskt håll. BengtLindqvist säger atl vårdnadsersättningen är "ett gammalt kärt ämne".Del är atl avfärda vårdnadsersättningen. Det visar sig att detta är en realitetför de borgerliga partierna och kommer att bli en realitet i allt störreutsträckning, därför alt det är ett nytt sätt att tänka, därför att det handlarom atl det allmännas stöd skall fördelas rättvist till alla människor, allabarnfamiljer och inte bara gå till vissa, som har tur att få en plats i barnomsorgen.Vårdnadsbidraget ger valfrihet och rättvisa. Jagtror all har satt sig dåligt in i vad vårdnadsbidraget innebärDet innebär och det skall successivt byggas ut. Det innebärall en del av pengarna från det allmänna, från staten, förs över till deenskilda människorna för alt de skall kunna välja. utgår frånatt det handlar om att stanna hemma, men det får var och en besluta. Man harpengar i sin hand, och väljer man den kommunala barnomsorgen, vilket många gör,betalar man pengarna dit. Vill man välja annan omsorg, kan man använda pengarnatill detta. Familjerna får betala det ur egen ficka. Vill man stannahemma kan man göra det. Förslagetär alltså i dagens läge per barn. För en flerbarnsfamilj som gärnaskulle vilja vara hemma någon tid innebär det en ganska bra ersättning. I dagär ersättningen O kr, och man får göra stora uppoffringar om man väljer attsjälv ta hand om sina barn. Vårdnadsersättningengäller från ett till När föräldraförsäkringen ärförbrukad kvarstår orättvisorna, som just består i att 65 000kr i stöd från det allmänna går till dem som får en plats i den kommunalabarnomsorgen. De som inte har turen att få en plats får inget stöd alls. Dettaär orimligt och kan inte fortsätta. Detfinns också inbyggda orättvisor i en föräldraförsäkring som förlängs till 18månader De som inte klarar av att planera in sina barn i rätt tid eller råkarvara arbetslösa eller studerande får bara per dag. Det är ett belopp somsocialdemokraterna inte ens vill värdesäkra. Det ger absolut inte någon somhelst valfrihet. Dessutom krävs det oerhörda planeringsålgärder för atl manskall få del av föräldraförsäkringen så atl man klarar sig på den. Det vill all man har en hög inkomst före det att barnet föds,och sedan kan man, enligt reglerna, om man är riktigt smart ta tjänstledigtefter och bibehålla försäkringen. Sedan gäller det att nästa barnföds inom för att man skall bibehålla den. Jagtror och vet att socialdemokrater oroar sig litet för konsekvenserna, då dettabetyder all en del människor kan få och andra iföräldraförsäkring. Påfrågan om alternativen säger i sitt svar att han "mångagånger påpekat att det finns många alternativ". Ja, men det finns bara dealternativ som socialdemokraterna tillåter, och de är dessutom styrda avstatsbidrag på så sätt att det är den kommunala heldagsomsorgen som priori- 1989/90:64 9februari 1990 1989/90:64 9februari 1990 Sedan finns detandra typer av barnomsorg som får O kr. Styrningen är alltsåinbyggd, och alternativen finns inte i realiteten. Sedansäger att ni från regeringens sida har motsatt er attbarnomsorgen "drivs av företag med vinstintresse". Men ni är väl inteså ense i regeringen - ni blir ju mer och mer oense ju går. Det ärallt fler som gör uttalanden om att enigheten nästan inte existerar. Det äregentligen bara som håller fast vid detta in i det sista. Jagfår återkomma senare till just detta om företag med vinstintresse, eftersomdel är nonchalant att bara avfärda den frågan. AnL 20 (): Jag måste säga atl jag inte tycker att det här var något svar i sak.Svaret är ovanligt politiskt polemiskt och visar på en översittarattityd. Jagtror atl är oerhört irriterad över att gång på gång behövabesvara dessa interpellationer Del är tecken på en trötthet och en uppgiven-hetoch på alt han egentligen inte tycker om all hålla på med det här jobbetlängre. Svaretär bara ett upprepande av gamla klyschor Det finns ingenfing av dynamik,valfrihet, förnyelse, effektivitet, arbetsglädje eller mobilisering, inte enenda nyhet i sak för att klara upp det mål som har beslutat om. BengtLindqvist tar först i sill svar upp planen . har stött den,men vi har sagt att en förutsättning för att klara detta är att formerna förbarnomsorgen blir mera flexibla. Det har inte blivit så. BengtLindqvist har tagit på sig en övermäktig uppgift - han säger också att det varen stor uppgift. Detta beror bl.a. på att vi politiker skall vara producenterdistributörer och konsumentförelrädare i offentlig vård och omsorg, inte minstnär det gäller barnomsorgen. Det politiska systemet blir därmed överlastat,och vi klarar inte av det. Då måste man tänka om och använda förnyelse ochandra resurser Vidaresäger atl det har fötts så många barn och att det är därför somvi inte kan uppfylla målet. Det är just detta som karakteriserar planekonomieroch totalplanering, dvs. att man inte kan förutse saker och att det är såoflexibelt. När har man någonsin hört talas om att det är varubrist i Sverigedärför att reallöner och annat ökar? Det visar bara på problemen med altregeringen inte vill utnyttja olika former av alternativ. Han säger att den som bekant inte harmotsvarat förväntningarna. Det må vara hur som helst med det. Man kan tycka attdet är en dålig lösning eller en bra lösning. Faktum är att det är regeringenspolitik som har drivit fram användandet av Uppsalamodellen. Mångasocialdemokrater runt om i landet säger: Egentligen gillar vi inte den härmodellen, men den är vår enda möjlighet att hjälpligt klara situationen. Det ären effekt av en socialdemokratisk politik. Sedanslår sig för bröstet och talar om att del finns olikaalternativ. Det är förvisso inte socialdemokraternas förtjänst, avkamp de borgerliga partierna har ägnat åt att försöka åstadkomma åtminstone enliten förbättring. Han envisas med att kalladet som han inte vill tillåta för företag med vinst- intresse.Han menar då att han skall visa atl det är något skumt vi borgerliga partiertalar för. Tala med arbetare ute i företagen! De älskar vinslen, för den gerstabilitet i verksamheten. Vad del i själva verket ofta handlar om just nu är attförskollärare själva vill bilda förelag för atl ta hand om verksamheten. Deskall då utmålas som något slags människor som bara är intresserade av vinsten.De är intresserade av att ge barnen en god barnomsorg och att ställa upp på deförväntningar som föräldrarna har på den här verksamheten. Jag såg ett TV-program från . Dethandlade om s.k. privata kooperativ. Det år egentligen privata förelag. Demänniskor som är rädda för förändringarna och perestrojkan var ursinniga på dehär privata kooperativen, för de använde statens resurser för att berika sigsjälva. Det var precis den terminologi som de använde om privat företagsamheti . Det är nästan skrattretande att höra socialdemokrater upprepaprecis samma argument när del gäller olika enskilda alternativ inom barnomsorg,vård och utbildning, att del bara är ett sätt att roffa åt sig av statensgemensamma kaka. Det finns ingen människa som säger det om privata företag iSverige . När nu socialdemokraterna har tvingats ge upp socialismen ochsocialiseringen i sak av det privata näringslivet, håller man envetet fast viddelta när det gäller den offentliga sektorn. Här finns inte heller ett ord om det behov av förnyelsesom finns inom offentlig sektor, som gäller de daghem som även i fortsättningenkommer att finnas inom den offentliga sektorn. och jag hartidigare haft en debatt om daghemmet i . Den handlade just om enförnyelse inom kommunen. Del socialdemokratiska kommunalrådet går i spetsenför att avskaffa detta, bl.a. för att man vill att det skall vara Kommunalarbetareförbundetsbarnskötare som skall sköta verksamheten. Man accepterar inte alt det bara ärförskollärare som sköter driften. Det är också ett exempel på den korporativismsom finns i den socialdemokratiska attityden. Om del är någonting som är bra med detkrispaket som regeringen har lagt fram, är det att man nu har åstadkommil ettkrismedvetande hos svenska folket. Men regeringen, och framför allt BengtLindqvist, utnyttjar inte detta krismedvetande för att åstadkommagrundläggande förändringar och lösningar i sak. Barnomsorgen hör dit. Istället försvårar man utvecklingen genom att ge ökad semester och därmed minskaarbetskraften. Barnomsorg i präglas av socialism, korporativism ochkonservatism. AnL 21BERITH (vpk): säger att det under den härplaneringsperioden har uppstått problem som man inte kunde förutse. Men"baby-boomen" är ett resultat av den politik som fördes ,den politik som gick ut på att stimulera ett större barnafödande. Man lovadekvinnorna att de skulle kunna kombinera arbete och barn. Tror inte regeringenpå sin egen politik, att de åtgärder man då undan för undan vidtog skulle geresultat? Man införde en förlängd föräldraförsäkring ochtrygghetslagar, för att inte småbarnsföräldrar skulle bli särbehandlade påarbetsmarknaden. Föräldrar fick möjlighet att arbeta under barnetsförsta Hur kan man sedan komma och säga att det är en överraskning attdet har fötts fler 1989/90:64 9februari 1990 Framför allt lovademan föräldrarna att de skulle kunna få barnomsorg. Mennär beslutet om full behovstäckning fattades 1985 valde regeringen att intelagstifta, och därmed öppnade man för spekulationer Spekulationer bedrevs ute ikommunerna: Kan man kanske få större stimulansbidrag? Är det nödvändigt attbörja utbyggnaden nu eller kan vi avvakta? Man öppnade även för de borgerligaattackerna mot en likvärdig barnomsorg av god kvalitet. Man försatte sig i ensituation där man steg för steg tvingades till eftergifter, eftergifter sombetydde kvalitetsförsämringar Regeringenhar även här målat in sig i ett hörn. Det känns deprimerande att stå och tittapå utan att kunna göra så mycket. Det vi har gjort är att ge vårt fulla stödtill utbyggd föräldraförsäkring och till förbättringarna på arbetsmarknaden. Mendet jag vill fråga är: Hur tänker regeringen göra , iden nya situationen? Hur tror att barnomsorgsmålet skall kunnaklaras med de åtgärder som presenterades i går med lönestopp, med fredspliktoch med förbud mot kommunala skattehöjningar? Var skall pengarna tas? AnL 22 (): Jag hör till de politiker som var med om att bygga upp föräldraförsäkringen,jag var med om att bestämma att vi skulle ha en kraftig utbyggnad avbarnomsorgen. Jag gläds åt att det verkligen har gått så. Jag märkerockså alt föräldrar, svenska barnfamiljer, är tacksamma för en sådanpolitik. Detär en förlroendeförklaring så gott som någon att vi har fått ett ökatbarnafödande, något som inte var fallet och början av80-talet, när vi hade en annan regim i . Då föll barnafödandet, i dagökar det. Det vill jag gärna se som en förtroendeförklaring från Sverigesföräldrar och inte, som de tidigare talarna har försökt påstå, som atl alltingskulle vara ett elände. Jagtror att det ökade barnafödandet är en effekt av socialpolitiken, en effekt avalt vi på allt sätt söker att bygga ut barnomsorgen, även om det kan ha sinasvårigheter när antalet barn ständigt ökar Fler föräldrar inser också alt detgår bra att förena förvärvsarbete och god omsorg om barn. Jag,som har arbetat inom den kommunala barnavården innan jagkom in i , hälsar verkligen med glädje att denna utveckling harskett. Jag tycker att de kvinnliga politiker som har varit uppe här och sagtatt de tycker att mödrar skulle kunna leva på efterskatt skall gå ut och tala med barnfamiljerna. De kommer att möta ett annatbesked. Man vill kunna förena god omsorg om barn och förvärvsarbete. Man villockså ha ett rejält stöd från samhället i den situation man befinner sig i dåman har blivit förälder Det är det vi socialdemokrater arbetar för . Jagtycker att det som har hänt med barnafödandet , med ett ökatantal kvinnor i förvärvsarbete, är ett tecken på att den politiken har varitriktig. Först vill jag uttrycka min tillfredsställelse över att dagensdebattörer ändå inte har svartmålat läget på det extrema sätt som skedde i denallmänpolitiska debatten i går Del är litet mer av vett och sans i de analysersom görs här och , tycker jag. Jag vill också lämna ettviktigt meddelande. Vitycker från regeringens sida att barnomsorgsulbyggnaden är ett utomordentligtviktigt område. Vi skall klara det, och vi måste göra allt vad vi kan. När vikommer till 1991, måste vi kunna säga oss: Vi gjorde vad vi kunde, och så härblev det. Och förhoppningsvis skall vi då kunna säga oss att vi klaradeuppgiften. Elluttryck för det finner ni i den höjning av nivån på statsbidraget som infördesfrån januari månad - de 900 miljonerna. Det hade varit glädjande altkunna konstatera att de borgerliga partierna stödde den höjningen. Det gjordede inte. Ibudgetpropositionen aviserade vi att vi ville öka antalet utbildningsplatsermed 270. Jag kan nu meddela atl regeringen kommer att lägga fram förslag omatt fördubbla denna ökning, så att det sammanlagt blir en ökning med 540utbildningsplatser Samtidigtfinner vi från regeringens sida all den nya situation som vi har , när vi ärinne i slutspurten, ger oss anledning att tillsätta en aktionsgrupp, som får iuppdrag att i nära samarbete med kommunerna och analyserautvecklingen och förutsättningarna för att nå målet ute i kommunerna. Särskilduppmärksamhet skall gruppen ägna åt de kommuner som har problem, som vi skullekunna kalla för problemkommuner Regeringenkommer dessutom att öppna för statsbidrag lill personalkoo-perafiva daghem -daghem som drivs av yrkesulbildad personal och som ägs av den personalen. Ävenom vi inte har någon övertro på att detta kan bidra starkt till atl vi nårmålet, så finner vi att det är rimligt att öppna också den möjligheten. Deundersökningar vi gjort har lett fram fill att det är möjligt att drivabarnomsorg med personalkooperativ ulan att ge avkall på vår huvudlinje,nämligen att vi inte vill ha kommersiell barnomsorg. Detta klarar man med vissaregler för hur personalkooperativen skall drivas. Omdel finns förskollärare som vill bedriva verksamheten på det här sättet, ochfinner en uppgift i delta, så är det viktigt att den möjligheten också finns ifortsättningen. Jag får kanske erinra om att jag harsagt att kan vi bara finna en verkningsfull avgränsning mot kommersiellbarnomsorg, så är jag öppen för det. har vi gjort en genomgång, och jagfinner att detta är möjligt - och det kommer alltså ett förstag om det. Jagvill också gärna ta upp frågan om uppgiftens storlek. Till grund för beslutet1985 fanns en analys, som ingen av er då invände mot. Vi har alltså ett delatansvar för de bedömningar vi då gjorde. Och de bedömningarna var grundade påden bästa tänkbara statistiska expertis som då fanns att tillgå, och jag troratt ingen då kunde förutse den utveckling som sedan skedde. Den utvecklingen ärmycket glädjande på många sätt. Att barn föds i i ett antal somöverträffar födelsetalen i nästan alla andra industriländer är juglädjande. Det är ett uttryck för förtroende - inte minst för familjepolitiken,naturligtvis. Det blir alltså 60 000 fler barn 1991 än vi trodde 1985. 1989/90:64 9februari 1990 1989/90:64 9februari 1990 Vi trodde atl det skullebli 40 000 fler, och det blir alltså 100 000 fler än det blev 1985. Det äralltså en väldig ökning som har skett och som ingen i det här landet förutsåg-inte ni heller i oppositionen. Enannan faktor är att vi har ambitionen att också ge barn som kommer från andraländer - invandrarbarn - möjlighet att delta i barnomsorgen. Och ingen, inteheller ni i opposifionen, kunde förutse att vi är 1989 skulle ha 13000 flerinvandrarbarn i förskoleåldrarna än vad vi trodde 1985. Det är självfalletockså en uppgift för barnomsorgen att försöka klara detta. Förvärvsfrekvensenbland mammor till små barn har ökat - och ökat snabbare än enligt den prognosvi gjorde upp. Vi är nu snart uppe i ; förvärvsfrekvensen blandsmåbarnsmammor är . Det var den siffra vi trodde att vi skullenå 1991. Vi har nått den tidigare, och även det ökar trycket på barnomsorgen. Jagskall nämna ytterligare en sak, nämligen alt del har skett enkraftig attitydförändring hos föräldrarna. Det är många fler som begär plats idaghem än det var tidigare. Det har skett - och sker ständigt -enomställning från familjedaghemsplatser till daghemsplatser Det har naturligtvisockså ökat trycket på kommunerna när det gäller att skaffa lokaler, pengar ochpersonal för att ytterligare bygga ut daghemsverksamheten. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar AnL 24 (): kallar alternativ för eftergifter Men bakom vpk:s helaresonemang anar man bockfoten i den kommunistiska eller socialistiskaversionen. Det är staten som ytterst skall bestämma hur människor skalluppfostra barn, hur man skall tycka, tro och tänka. Detta går igen också iBerith inlägg. GretheLundblad gläder sig åt att föräldraförsäkringen är utbyggd, och attbarnomsorgen är utbyggd. Och hon understryker att barnfamiljerna är tacksamma.Det är i alla fall inte de som inte får barnomsorg, och alla de som inte fårlov att starta alternativ - och inte kan därför att ekonomiska möjligheterinte föreligger Tankenär inte att mödrar skall leva på . Läs på litet bättre,! Man skall underlätta för föräldrar att förena förvärvsarbetemed att ha barn. Det går inte ; många tvingas att arbeta heltid närklyftorna ökar och inkomsterna tryter Sedanvill jag vända mig till . När det gäller de här 9 miljonernasom talar om och som gick till barnomsorgen var det helt enkeltså, att man först drog in de pengarna. Då är det lätt att sedan vara generösoch ge ut. Förövrigt är det ju bra att nu personalkooperativ får starta. Men det är bara ensjälvklarhet. Vad vi bevittnar är att regeringen ändrar sig steg för steg iriktning mot de förslag som vi slår för Ändååterstår olika alternativ och resurser Regeringen vägrar att underlätta försmåbarnsföräldrar att få mer tid för sina barn - åtminstone för de barn som äröver , och det är ju faktiskt ganska många. Omföräldrarna arbetar på daghem kan de egna barnen ingå i barngruppen, men inteom en av föräldrarna arbetar som dagbarn vårdare. Och regeringen säger absolut nej till enskilda daghem, medden diffusa motiveringen att det inte får finnas något vinstintresse. Det sägeren regering som har låtit just vinstintresset frittgrassera, och som har skapat en förmögenhetsöverflyttning från medel- ochlåginkomsttagare till de redan rika! är klyftorna i samhället svåra attdölja, även om det kanske ligger i regeringens intresse atl göra det. Menvarför är då vinstintresset ett så omöjligt medel att använda när det gällerbarnomsorgen - ett vinstintresse som är hållet inom socialt acceptabla ramar? AnL 25INGRID (); Naturligtvis är det bra att kan tänka sig att tillåta personalkooperativ. Men nog tycker jag att detverkar som en omvändelse under galgen - i går var det inte tal om någontingsådant, och inte heller . säger att haninte tror på det här Därför vill jag se hur förslaget utformas och vilkarestriktioner som socialdemokraterna tänker lägga på det här - del kanske blirså mycket restriktioner alt förslaget inte har en chans att bli vad det annarsskulle kunna bh. Så till talet om . Jag tror inte allsocialdemokraterna kan göra sig trodda hos svenska folket när man användersådana slitna uttryck. Här handlar det om att vi vill fördela allmänna medeltill alla för att åstadkomma större rättvisa och för att man skall kunnavälja. En familj med tre barn får i alla fall, om en väljer att stanna hemma,45000 enligt vårt förslag som det ser ut, men vi vill bygga utdet. Man får alltså - det skall jämföras med O kr som det är - om man väljer att själv ta hand om sina barn. För den som i stället villla de i handen, skaffa sig den barnomsorg vederbörande vill ha ochbetala den med dessa pengar innebär det här en verklig möjlighet att åstadkommaen större rättvisa. Där blir också valmöjligheterna mycket större. Sedan skulle jag faktiskt vilja fråga ; Hurblir det egentligen med barnomsorg till alla? Förra gången vi diskuterade dethär sade att de som får föräldrapenning kommer atl stannahemma. På det viset kunde trolla bort kön. Jag ser i tidningenatt man har gjort en utredning här i . Man säger där att erbjuder barnomsorg från bara på pappret - i verkligheten ärdet bara speciella som får förtur till den. Man funderar här på att höjaintagningsåldern. Då finns det ju ingen möjlighet för den som har föräldrapenningatt spara den - då får man ju ingen barnomsorg. Och hur skall det gå för demsom har bara grundbeloppet - per dag? Skall de tvingas att vara hemma iarton månader därför att de inte får någon barnomsorg? Det går inte ihop. Detskulle jag vilja ha svar på. Till vill jag bara säga att man inte medbesvärjelser kan övertyga svenska folket om hur bra socialdemokraterna är - detmåste nog litet mer till. 1989/90:64 9februari 1990 AnL 26 (): Jag tycker inte att skall upprepa påståendet om de 900miljonerna - det är inte sant att vi har motsatt oss dem; vi röstade inte exaktpå det sätt som regeringsförslaget förutsatte. Detär gott och väl att man vill öka antalet utbildningsplatser - det välkomnarvi. Men än viktigare är ju att kunna behålla dem som redan finns i barnomsorgenoch kanske också locka tillbaka dem som redan har lämnat den. Många har lämnatden på grund av bristen på inifiativ, på grund av att egen professionalism ochkreativitet inte tas tillvara och på grund av att det är så strikt och att detgäller så bestämda regler. Det är en attitydfråga, och det är det svårt att fåsocialdemokraterna att förstå. Än svårare är det att få socialdemokraterna attställa upp på att ändra den attityden. Nuskall det tillsättas en aktionsgrupp. bevara oss för nya aktionsgrupper avolika slag!