prot · GD09137 · 1989-12-31 00:00:00 — Detär självklart att den omställning av svenskt jordbruk som sker från en avinre och yttre regleringar tämligen skyddad näring inte kan genomföras utan attden här och var leder till anpassningsproblem övergångsvis. Men det är ocksåmin bestämda uppfattning att den nya jordbrukspolitiken ger chanser förjordbrukarna att i sin verksamhet tillvarata den kreativitet ochanpassningsförmåga som jag vet att de besitter Ipropositionen har ett stort antal förslag framlagts i syfte att underlätttaövergången till en ny jordbrukspolitik, och till sådana övergångsåtgärder harockså anvisats ett belopp av nära under en femårsperiod.DärtiU kommer särskilda åtgärder för introduktion av bioenergin. Utskottethar visserligen gjort flera ändringar i det framlagda förslaget men samtligahåller sig inom den i propositionen angivna utgiftsramen och syftar endast tillatt påskynda en omställning och Ugger därför väl inom propositionensriktlinjer Tvåfrågor har mer än andra sysselsatt utskottet. Den ena har att göra med attjordbruket skall inriktas mot en produktion för den svenskamarknaden. Det innebär att betydande åkerarealer kommer att frigöras från traditionellproduktion. Arealen har uppskattats fill Om inga åtgärder vidtas för att dessa marker skall odlas, skulle det innebära allvarliganegativa konsekvenser för kulturlandskapet. I propositionen redovisas ocksåmånga åtgärder för att förhindra en sådan utveckling. Avsikten är bl.a., somhär redan har sagts , att länsstyrelserna skaU få kraftfulla resurser föratt ersätta jordbrukarna'genom avtal för den landskapsvård som är nödvändig.Dessutom påpekas möjligheten fill odling av s.k. nischgrödor Mendessa åtgärder är inte tillräckliga för att ta hand om hela den ledigblivnaarealen. Därför föreslås också ett särskilt stöd till lövskogsplantering, tillenergiskog, till anläggande av våtmarker o.d. Av särskilt intresse är självfalletmöjligheterna till odling av energigrödor. Medel för introduktion av bioenergii stor skala aviseras i propositionen. Utskottet biträder också i denna delpropositionens förslag i allt väsenfligt. Utskottetbetonar emellerfid ytterligare angelägenheten av att bioenergi kan introducerasoch understryker angelägenheten av att ur jordbrukspoli-tisk synpunktetanolproduktion kan komma till stånd. Det gäller här i stort sett en redankänd teknik, god jordbruksmark tas i anspråk och det är möjligt att återtamarken för livsmedelsproduktion om så skulle visa sig önskvärt. Regeringenhar låtit en särskild arbetsgrupp utreda etanolfrågan. Den har med föredömligsnabbhet presenterat sin utredning . Eftersom den är utsänd på remiss,skall jag avstå från att i detta sammanhang kommentera förslaget. Menom bioenergi skall kunna introduceras i stor omfattning krävs ytterligareöverväganden. Det är då viktigt att det energipolitiska beslutet utformas påett sådant sätt att det finns plats för bioenergin, och utskottet uttalarönskemålet härom. Denandra frågan som berett utskottet mycket arbete har att göra med deninternationella handeln med jordbruksprodukter Det har redan från början ståttklart att gränsskyddet för jordbmksprodukfion icke ensidigt skall reduceras.Om GATT-förhandlingarna leder fill avskaffande eller sänkning av gränsskyddet,skall detta självfallet också gälla det svenska jordbmket. Och såvitt jag harförstått räds varken jordbrukarna eller näringen vare sig eller EG. Detär inte heller en särskilt rimlig tanke att svenska jordbrukare på sinhemmamarknad skulle tvingas konkurrera med ett starkt subventionerat jordbruk iandra länder. Men det är ingen nackdel om svenskt jordbmk får konkurrera medandra länder på lika villkor. Detpågår nu en livlig debatt om förhållande tiU EG. Det är minuppfattning att det kommer att krävas många möten inom EG innan jordbruket därgenomgått den omställning som föreslås här hos oss. Vi kan ju bara se hurden engelska kosjukan nu sysselsätter hela EG-administratio-nen, och det ärbara en liten fråga i förhållande fill omställningen. Menhandelsfrågan gäller inte bara gränsskyddet utan också på vilka villkor exportav jordbruksprodukter skall ske. Utgångspunkten är ju att svenskt jordbrukskall producera för den svenska marknaden och att om export ändå sker skalldet ske utan en exportfinansiering som vältras över på de svenska konsumenterna. 1samband med övergången måste mjölkproduktionen minskas, vilket medför att 75000 kor måste avföras från produktionen. Detta skulle leda fiU kraftig oreda påden svenska köttmarknaden, varför detta kött måste exporteras. Det kan inteske utan exportstöd, och därför föreslås i propositionen 1989/90:137 9juni 1990 3Riksdagens prolokoll 1989/90:137 1989/90:137 entillfällig exportfinansiering. Vidare konstateras att den nuvarande utby- tesexportenav kött inte kan avvecklas med en gång. därför en tvåårig övergångstid som utskottet utökartill tre år ivsme e spo 11 en j Qjgj gemensam exportfinansiering icke tillåten. som måste behållas medhänsyn till gränsskyddet, går i fortsättningen in i Med hänsyntill att jordbruket är beroende av omständigheter som är svåra att påverka,t.ex. vädret, uppstår naturligtvis vissa svårigheter när det gäller att exaktanpassa produktionen till den inhemska efterfrågan. Vi utgår ifrån att denvälorganiserade näringen skall kunna hantera detta Närdet gäller exportfinansieringen i övrigt ställer sig utskottet helt bakom dennordiska ståndpunkten att de flesta exportsubventionerna bör avskaffas och attexportstödet hör till de stödformer som har de mest handelssnedvridandeeffekterna och att denna fråga därför bör behandlas med förtur iGATT-förhandlingarna. Utskottetsställningstagande baseras på utgångspunkten att GATT-förhandlingarna blirframgångsrika vad gäller avskaffande av handelssnedvridande stöd. I densenaste debatten har sagts att detta avsnitt i utskottets betänkande ärluddigt formulerat, och det är möjligt. Men det beror i så fall på attverkligheten i detta sammanhang är oklar så länge GATT-förhandlingarna pågårDet är svårt nog att fatta beslut om vår egen jordbrukspoUtik och nästanomöjligt att besluta om andras. närmande till internationellintegration kan inte innebära att bara vi blir frihandlare på jordbruksområdet. Vihar höga livsmedelspriser i , och de har ökat mer än vadsom motsvarar inflationen. Den del av livsmedelspriset som gått tilljordbrukaren har i stort sett motsvarat inflationen. Det är ytterst viktigt attökningen av livsmedelspriserna kan hållas tillbaka. Ävenom det är svårt att utlova några omedelbara effekter - om man nu inte går sådrastiskt till väga som tycks framgå av en del debattinlägg i massmedia, med en gång bestämmer sig för att erodera den svenska landsbygden ochplantera jordbruksmarken med skog - så går det inte att uppnåeffekter på prisbildningen. Det är emellerfid min bestämda övertygelse attomläggningen av jordbrukspolitiken skall leda till en dämpning pålivsmedelspriserna. Varken bönderna eller skattebetalarna skall ifortsättningen behöva bidra till en dyrbar exportfinansiering. Jordbruksnäringenär ytterst välorganiserad och stark. Det vore önskvärt med en lika stark ochvälorganiserad konsumentrörelse. Utskottet ställer också vissa medel tillförfogande för att åstadkomma detta. Detär i sig en tämligen unik händelse att partier i nästan total enighet kan lägga fram ett förslag i ett så kontroversiellt och svårt ämne som en genomgripande förändring av svensk jordbrukspolitik utgör Det har hos partierna funnits en påtaglig strävan att skapa goda och stabila förutsätt ningar för svenskt jordbruk. Jag kan försäkra kammaren att det inte hade varit särskilt svårt och inte krävts stora ansträngningar att bli osams. Dethar krävt mycket arbete och inneburit stor vånda att uppnå enighet kring en ge mensam jordbmkspolifik. 34 Det har påståtts attbönderna har vunnit kam- pen om jordbrukspolitiken.Det är mycket bra om också bönderna uppfattar det så. Svårigheterna med detbeslut som kommer att fattas är att få det genomfört. Jag noterade med stortintresse att ansåg att det föreliggande förslaget var en storframgång för . ansåg att i stort setthade fått sina krav uppfyllda. , som alltid är litet meråterhållsam, sade inte detsamma, men han gav i varje fall sitt stöd åtbetänkandet i dess helhet. Detär mycket skönt att det är så. Därmed kommer alla att skynda sig att med kraftgenomföra den nya jordbrukspolitiken. Det behövs verkligen fasthet ochmålmedvetenhet för att det beslut som vi fattar skall kunna förverkligas.Erfarenheterna av jordbrukspoUtiska beslut är på den punkten intesärskilt positiva. Om bönderna och näringen kan genomföra omställningen i enpositiv anda, om vi kan bevara vårt öppna och varierande landskapsamt få till stånd en dämpning av livsmedelspriserna, då tycker jag attbåde regeringen och vi i utskottet kan vara nöjda med den fördajordbrukspolitiken. Då utskottets betänkande i övrigt kommer att kommenteras av HåkanStrömberg och återstår bara för mig att uttrycka förhoppningen attsåväl jordbrukarna som näringen väl skall utnyttja de möjligheter tillomställning av jordbruket som vi alla har ansett nödvändiga. Framtiden vilar istor utsträckning i böndernas egna händer 1989/90:137 9 juni1990 AnL12 () repUk: Jag måste erkänna att det inte var alldeles enkelt att finna goda skälför att begära replik på anförande. Det präglades till mycketstor del av den helhetssyn som också utskottets betänkande präglas av. Omvi kan ändra det nuvarande systemet och minska det stora spillet av resursertill andra än svenska konsumenter och producenter, ett spill som intesjälvklart gynnar omvärlden, då är det till gagn för både konsumenter ochproducenter Det är en av de faktorer som medverkat till att vi har kunnat bliganska överens. Jag skall ta upp till debatt en fråga som ocksåHans Gustafsson berörde ganska mycket, nämligen frågan till vad vi skallanvända den alternativa arealen. säger att den fortsattautvecklingen ligger i näringens egna händer Men i utskottets betänkande stårså här: Att skapa en varaktig marknad för bl.a. bioenergi är grundläggande föratt omställningsarbetet skall lyckas. Jag tror det kan vara på sin plats atthär i kammaren ställa frågan hur det egentligen skall gå till att närmaproducenter och konsumenter till varandra i frågan om bioenergi. finnsingen etablerad marknad på detta område. Jag är inte övertygad om att näringenensam klarar detta. Det är möjligt att parlamentet och regeringen måstemedverka till att få i gång denna process. Är beredd att stödjaden tanken? Därmed blir det fler politiker som ger sitt stöd åt utvecklingenpå marknaden i fråga. AnL 13 () repUk: Herr talman! EfterHans Gustafssons inlägg vill jag bara uttala förhoppningen att han blir kvar idenna riksdag och behåller den starka ställning som 1989/90:137 9 juni1990 han har i sin grupp.Därmed kan han säkerligen lugna många svenska bönder en bra tid framöver AnL14 () replik: sade sig vara glad över att det fanns en i det närmastetotal enighet bakom utskottsbetänkandet. Tyvärr måste jag göra honom någotbesviken och säga att man nog skall akta sig för att definiera utskottetsställningstagande som totalt enigt. 1 själva verket har vi uppnått en mycketskör och bräcklig enighet i utskottet. Denna enighet får betraktas som en grundutifrån vilken vi skall arbeta vidare. Mångaidéer och förslag , t.ex. om ökad satsning på alternativodling, om högre ersättningsbelopp för landsskapsvård och om mer generellametoder för att betala ut ersättningen samt om stor vaksamhet i fråga om vadsom kommer att hända med jordbruket i skogs- och mellanbygder, är inte idéeroch förslag som vi har lämnat bakom oss. Det är givetvis idéer och förslag somdet i den fortsatta processen är oerhört viktigt att ta upp på nytt. Jag ärnämligen övertygad om att vi har rätt i det vi säger i våra förslag. Det gällerbara för oss att övertyga övriga riksdagspartier att få in dem i jordbrukspolitiken. Vihar inte fattat ett engångsbeslut där vi säger att är färdig med deteller det och att det nu är dags att avreglera och genomföra besluten. I självaverket befinner vi oss i början av en mycket svår process. Det kommer i fortsättningenatt krävas ett mycket stort ansvar av partier Det handlar om attfölja utvecklingen och se om den verkligen går i tänkt riktning. Jordbruketsframtid ligger nog inte enbart i böndernas händer, utan det krävs också ifortsättningen ett stort ansvar från partier att se till attutvecklingen går i önskad riktning. AnL15 () replik: sade i sitt anförande att målen i jordbrukspolitikenmotverkas av den gamla polifiken. På den punkten är vi helt överens. Menvarför då inte baka in mer selektiva åtgärder som kan leda till en bättremåluppfyllelse, t.ex. på miljöområdet och vad gäller beredskap och sårbarhet? Denlivsmedelspolitiska arbetsgruppen lämnade tyvärr mycket av miljöproblemen. Mendessa uppmärksammades av många remissinstanser, t.ex. ,och . Det borde ha gått att göranågonfing annorlunda när vi nu kom fram fill beslut. I många andra frågorföljde ju utskottsmajoriteten varken den livsmedelspolitiska arbetsgruppenseller regeringens förslag. Miljöministernhar sagt att numera är miljöpolitiken arbetarrörelsens viktigastefråga. lät man socialpolitiken bilda grund för jordbrukspoUtiken.Varför inte låta miljöpolitiken och hushållningen med naturresurser bilda grundför jordbrukspolitiken ? Vore inte det naturligt? Skalldet verkligen behövas av diskussion för att förstå sambandet mellanproduktion och behovet av insatsvaror? Vi har tillräckligt med mat och behöver inte längreanvända så mycket insatsvaror i jordbruket. Första gången detta påpekades var i1950-talets jordbruksutredning. Men tiden är kanske inte mogen . När vi fattarnästa jordbrukspolitiska beslut en bit in kommer vi måhända atttydligare se sambandet så att miljöfrågorna får större utrymme. 1989/90:137 9 juni1990 16 HANS () repHk: Om tyckte det var svårt att finna anledning attreplikera mig, kan jag säga att det inte heller är lättare att finna anledningatt svara honom. Vi har , , arbetat oss fram moten ny jordbrukspolitik. Därför känner vi ett gemensamt ansvar för det förslagsom nu föreligger Det begränsar nog våra möjligheter att åstadkomma en alltföraktiv debatt. KarlErik frågade mig om jag är beredd att medverka till att få i gång enprocess som syftar till att skapa en varaktig marknad för bioenergi. Jag kaninte förstå annat än att den processen redan är i gång. Utskottet har i detförslag som nu skall anta uttalat önskemålet att man i det nyaenergipolitiska beslutet skall försöka skapa utrymme för användning avbioenergi i stor skala. Vi har också anvisat ekonomiska resurser för detta. Jagtycker att regeringen mycket snabbt och resolut har tagit ett steg framåt i ochmed tillsättandet av en arbetsgrupp på etanolsidan. Jag tycker att denna grupppå har lagt fram ett bra och genomarbetat förslag. Processenär med andra ord redan i gång. AnnikaÅhnberg invände mot mitt påstående att vi har framlagt föreliggande förslag inästan total enighet. Med total enighet menar jag i detta sammanhang att femav partier och därmed nästan alla ledamöter står bakom detföreliggande förslaget. Jag säger inte att total enighet har uppnåtts på varjepunkt. Det är inte bara de som har motionerat som hade velat att förslagetskulle se annorlunda ut, utan det hade också vi som företräder propositionenvelat se. Även om vi kan ha delade meningar på olika punkter föreligger detändå en grundläggande enighet om de väsentUgaste frågorna. Omjag uppfattade korrekt menade han att om jag var kvar ochjobbade med dessa frågor skulle vi klara det. Jag tror inte att detsammanhänger med min person. Jag tror att det har att göra med den strävan somvi gemensamt har i den här frågan. Jag tycker vi har anledning se till att vikan bibehålla ett livskraftigt jordbruk i det här landet och kombinera det medatt vi får goda och bra livsmedel. Det nu föreliggande beslutet är ett försökatt åstadkomma detta. Det vore orimligt att säga att vi har löst alla problem. Dåfår man gå till tidningarnas ledarsidor eller fill uttalanden av ekonomer - delöser alla problem. Vi försöker hitta lösningar Därmed har jag stora förhoppningar omatt detta kommer att vara gynnsamt för jordbruk. Föratt något ta vid där HansGustafssonslutade vill jagsäga att jag ärmycket glad över att nästan samtliga partier i har haft modet attvåga ta steget över regleringströskeln till en omställning och avreg- 1989/90:137 leringenav jordbruket. Detta kommer att gynna såväl bönder som konsumenter och leda till en bättre miljö. Samtidigtbeklagar jag att ställt sig utanför och inte velat delta ivsme espo 11 en j öppna diskussioner som hade givit möjlighet till påverkan. Därmedmenar jag att de sviker vad de kallar sin egen hjärtefråga. Attfem partier i samlas kring en så betydande fråga som en omläggningav det svenska jordbruket bör man verkligen se i perspekfiv. Det pågår bl.a. endebatt om polifikerförakt och om käbbel i . Jag tycker, herr talman,att det är ganska intressant att notera att fem partier i kunnat samlasig till konstruktiva lösningar om ett mycket svårt problem. Alla har fåttrucka på sig och ge och ta. Detta visar att vi har en vital ochhandlingskraftig riksdag. senaste dagarnas debatt i några fidningar har man pekat på luddigheter iutskottsbetänkandet. Man har hävdat att omställningen kanske inte alls skullekomma till stånd. Detta visar perspektivlöshet hos debattörerna, tycker jag. Avutskottsbetänkandet framgår alldeles klart att föreslås att i dagfatta beslut om en intern avreglering av det svenska jordbruket , ettavskaffande i olika steg av exportsubventioner och andra subventioneroch införande av permanenta medel för att stödja regionalpolitiken,miljöpolitiken och beredskapen. 1det förslag till beslut som utskottet framlägger finns inte någon grund för attanta att inte denna omställning skulle genomföras. Detsom debattörerna pekar på är luddigheter i formuleringarna när det gällerGATT-förhandlingarna. Det har kommenterats här tidigare, men jag vill säga visserligen kan tycka att skrivningarna är luddiga, men att vad det handlarom är ett perspektiv där GATT-förhandlingarna misslyckats, om jag förståttutskottet rätt. Manhar nu satsat på en GATT-mnda från alla världens nationer som är med i GATT.Skulle man misslyckas där är det tyvärr fullt tänkbart att man står införperspektivet av handelskonflikter och kanske handelskrig, kanske ekonomiskablockuppdelningar Då är det inte bara en teknisk fråga, utan det handlar om ettrejält misslyckande för världens handelssystem. I en sådan situation kanmycket vara öppet som gäUer handelspolitiken, där vi har bestämdauppfattningar. Jaghar för min del läst utskottsbetänkandet noga. Jag ser alldeles klart att dettabetänkande handlar om beslut som kommer att innebära betydande förändringar idet svenska jordbruket. Medden nya livsmedelspolitiken tycker jag vi står väl mstade för den omställningsom kommer . Fleradebattörer här har sagt - och jag instämmer gärna i det - att man inte ändrarinriktningen med ett beslut. Man ger möjligheter och öppningar. Sedan beror detpå hur detta hanteras i praktiken. Detär viktigt att vi med detta beslut börjar sätta konsumenten i centrum och tar det första steget mot målet så rimliga livsmedelspriser, att matpri serna inte skall behöva öka mer än andra priser i vårt land. Med ett sådant beslut gör man naturligtvis en viktig insats i samhällsekonomin. För oss soci- 38 aldemokrater är det också en fråga omfördelningspolitik. komsttagare, pensionärer,barnfamiljer som drabbas mest av höga matpriser Nästasteg måste bli att skärpa konkurrensen i leden efter bonden och leden efterindustrin, alltså mellanhänderna, grossisterna, handeln. Det är en frågaregeringen återkommer till . Påsätt och vis menar jag att den räcka av beslut som här föreslås ändå är litethistorisk. Vi börjar nu att mentalt införa en förändring i det svenskajordbruket. Men har det blivit så att för producenten, bonden,är den statliga regleringen så att säga bollplanket. Det är mot den statligaregleringen han spelar Nustår vi förhoppningsvis inför beslut som innebär att det i framfiden blirkonsumenten som blir bollplanket, motspelaren, för bonden-producenten. Det ären viktig mental förändring att bonden inte skall behöva ha den statligaregleringen som en tvångströja och som den betydelsefullaste faktorn när hanfattar sina beslut. Dennya livsmedelspolitiken erbjuder bönderna en omställning på generösa villkor.Nu gäller det för lantbruket att rätt utnyttja de betydande resurser somställs till förfogande under omställningen. Lantbrukarna håller sin framtid iegna händer Ingen osäkerhet får råda om att det är på näringen och dess mycketstarka organisafioner och den enskilde företagarens beslut det beror omövergången skall bli bra eller inte. har gått näringensorganisationer till mötes såväl när det gäller omställningen som kopplingentill energipolitiken. Detta lägger ett stort ansvar på näringens organisationeratt stötta sina medlemmar och se till att omställningen lyckas. Vihar också - liksom även tidigare - från samhällets sida lagtned betydande resurser för att denna omställning skall kunna bli praktisktförverkligad, genom väsentliga satsningar på forskning och utveckling. På såvälpraktiska försöksprojekt som grundläggande forskning har vi lagt ned hundratalsmiljoner på oUka sätt - genom , genom speciellaprogram som har tagits fram från regeringens sida och som finns ute iforskningsråd, hos andra forskare, genom olika stiftelser, bl.a. lantbruketsegna osv. Här finns en bra grund för att praktiskt kunna genomföra enomställning. Mycket har satsats från samhällets sida i forskningen, och kannäringslivets organisationer och företagen ta vid och fortsätta det praktiskautveckUngsarbetet. Dåfinns det skäl att påminna om att livsmedelsindustrin tyvärr harsatsat väsentligt mindre än tillverkningsindustrin på forskning och utveckling.Enligt de uppgifter vi har tillgängliga är det av samtligautförda dagsverken inom FoU-området som ligger på livsmedelsindustrin. Dengenomsnittliga omfattningen av FoU-insatser i fillverkningsindustrin liggerungefär tio gånger högre. Jaghar full förståelse för att regleringen har hämmat utveckHngen av FoU inomlivsmedelsindustrin. Det har saknats ekonomiska skäl att i större omfattningsatsa på marknadsföring och FoU. Men står vi i en annan situation. Iframfiden blir det en hårdare internationell konkurrens, mindre pro-tektionismoch slopande av marknadsregleringar inom landet. I det perspektivet är detvikfigt att industrin tar sitt ansvar och satsar på att utnyttja de 1989/90:137 9juni 1990 1989/90:137 9 juni1990 fördelar vi har i Sverige.Dessa ligger traditionellt i att vi har en hög kunskaps- och utbildningsnivå,inte minst i den sektor vi talar om . Framtidenför den svenska livsmedelsindustrin ligger i en ökad satsning på forskning ochutveckling. Först då kan vi få en ordentlig valuta för de omfattande resursersom kanaliseras till dessa områden inom ramen för den offentligt finansieradeforskningen. Jaghar något nämnt den internationella miljö i vilken vi kommer att verka. AnnikaÅhnberg ställde en fråga till mig huruvida vid det senaste OECD-mötettog upp miljöpolitiken. Imitt inlägg redogjorde jag för det förslag till omläggning av livsmedelspolitikensom vi förelagt , och jag berättade om de permanenta insatser för enbättre miljö som finns i det förslaget. Framförallt ägnade sig finansministern i sitt huvudanförande i åt den viktigakopplingen mellan ekonomisk politik allmänt sett, för alla sektorer, såväljordbruk som andra, och miljöfrågor. Ekonomins och miljöns inbördesförhållande var ett huvudtema för finansministerns inlägg i . Närdet gäller GATT-förhandlingarna - och det är där man diskuterar framtida regler- är såvitt jag vet först med att lägga fram förslaget om att man skallkunna ta hänsyn till etiska överväganden när man ställer upp nya handelsregler,t.ex. när det gäller genteknik, användning av hormoner och andrafrågeställningar Det är en svår fråga. Vi har tagit upp den och fått stöd utansvårighet i den nordiska kretsen. Vi har i framlagt synen att det skallvara möjligt.