prot · GD0985 · 1989-12-31 00:00:00 — Del kan inte vara nonchalans motriksdagen all man inte gör som vill varje gång. Det är jufråga om ett enskilt framfört önskemål, och del finns ingen skyldighet förregeringen att tillgodose sådana. några ord lill tror inte vi harnågra delade meningar om situationen i . Det finns säkert mycket godaförutsättningar om man får en förståndig samhällsorganisation, att verkligenbygga upp de här länderna. Det finns t.ex. oerhört mycket jord och . Menländerna är förstörda genom felaktigt styrelseskick. Men just är läget ändå sådant- del är just de här barnen lider sä eländigt, och därför är det just så nödvändigt alt man visar solidaritet med dem. är jag ganskaoptimistisk. När del har gått något årtionde har, tror jag, det centralaEuropas förhållanden väsentligt förbättrats, och då kommer det inte längre attföreligga behov av svenskt bistånd där 29MARGARETHA AF () replik: Jag brukar sällan få mina önskningaruppfyllda av den socialdemokratiska regeringen. Men är del juriksdagspraxis och demokratisk praxis i atl regeringen presenterar sinaförslag till i form av propositioner - så är det faktiskt. Jag vet inte rikligt vilken status papperet med del vackragula omslaget har Det är uppenbarligen så all även utrikesutskottels ordförandeär tämligen förvirrad på denna punkt. Det som slår i papperet bliruppenbarligen .S protokoll 1989/90:85 1989/90:85 14 mars1990 intesäkert socialdemokratisk politik i utrikesutskottet. kunde ju intege mig besked, huruvida det som slår här också kommer att föras fram iutrikesutskottet och huruvida vi därmed kan få en del av våra motionsförslagbifallna. Uppenbarligen råder det tämligen stor förvirring om vilken status dethär papperet har. Och del tycker jag är alldeles riktigt - man kan varaförvirrad på den punkten. Det är en riksdagsteknisk innovation att komma medett sådant papper i början av en utrikesdebatt, och det är nonchalant motriksdagen. AnL 30 () replik; Del är inget tvivel om atl del finns mångabarn som lider oerhört i de östeuropeiska länderna liksom det finns det också iandra europeiska länder t.o.m. i vårt land, även om vi kanske inte alltid villinse del. Men del synes vara en skillnad i uppfattningen att vi menar att vimåste stödja barnen också i och hjälpa dem till elt värdigt liv meninte på bekostnad av många miljoner barn i andra länder som faktiskt också behövervårt stöd. Däri ligger skillnaden. Del finns många organisationer somär djupt engagerade i stödet till barnen i , inte minst i ,där det har påbörjats elt mycket fint arbete och dit det, både på frivillig vägoch på annan väg, kommer resurser som man kan använda för detta. Det finnslösningar också för den delen. Man skall inte tro att det råder ettmotsatsförhållande här; vi kan göra både -och. AnL 31MARIANNE () replik; Det var ju bra alt utrikesutskottetsordförande erkände atl vi faktiskt behöver arbetskraft, och att det var en avidéerna med alt använda den här modellen - att ta hit folk från . Men då kanske också utrikesutskoltets ordförande kan talaom varför regeringen inte kan låta dem som redan befinner sig i landet - och idet här fallet tänker jag pä Bulgarienturkarna - få utgöra den arbetskraftenoch få en chans, om de så vill, att direkt börja jobba, i den mån det går AnL 32 (); Jag tänker här kort la upp tvåinlernationella frågor som direkt berör vårt eget land, och då speciellt detarbete kring säkerhetspolitiken som pågår inom försvarskommittén. följde jag denedruslningsförhandlingar i som i huvudsak ägnas en konvention, somskall göra atl del inte längre finns några kemiskavapen i världen. Vår nedrustningsambassadör är i årordförande i denna del av nedrustningskonferensen, CD. Den inlernationella avspänningen har naturligtvis letttill vissa framsteg i kemivapenförhandlingarna, även om de ännu inte varit såstora som vid exempelvis förhandlingarna om konventionella rustningar i Wien.Det mest påtagliga är att och bilateralt - dvs. vid sidan av CD iGeneve -kommit överens om alt skära ned sina lager av kemiska vapen med 80 %.De har också lovat alt skynda på förhandlingarna om en konvention i . Dåvarandevicepresidenten lade 1984 fram elt kernivapenförslag vid ett besök hos CDi . Många tror därför alt är angeläget att få ett avtal under Bushsförsta presidentperiod, dvs. Positivt är exempelvis att Bush isitt FN-tal konstaterade atl det är möjligt atl lösaverifikalionsfrågorna i samband med en kemivapenkonvenlion. meddelades att de kemiska vapen som haftlagrade i - i - nu skall transporteras lill Johnstonalolleni och förstöras där Del är en viktig politisk markering frän ;ssida, sorn visar att man inte längre anser atl retalieringskapacilel behövsgentemot . och är de enda stater som verkligenmedgivit att de har kemiska vapen, men många misstänker alt sådana vapen finnslagrade i flera andra s.k. kemivapenkapabla länder. Kemiska vapen har senastbevisligen med viss militär framgång använts av i Gulfkrigel. håller på med att utveckla en ny ochmycket sofistikerad typ av kemiska vapen - s.k. binära vapen. Det projektet ärförsenat lill följd av tekniska problem, så några binära vapen har inte somplanerats kunnat tillföras ;s arsenaler Det är naturligtvis absurt attstora resurser nu satsas på all utveckla och tillverka nya kemiska vapen föratl sedan enligt en internationell konvention förstöra dem . har för övrigt meddelat atl man avser alt behålla av sina kemiska vapen - det motsvarar ca - till dess man är absolutsäker på att alla "kemivapenkapabla" stater fullt ut följerkemivapenkonventionen och förstör alla sina vapen. Tyvärr kan man inte befria sig från intrycket alt en avanledningarna till all det just nu går trögt i kemivapenförhandlingarna iGeneve helt enkelt är all en del av Bushadministrationen - Pentagon - förstvill få fram fungerande binära vapen och lägga upp ett lager av dem, som sedanblir de sista kemiska vapen som kommer att förstöras, om vi får envärldsomfattande konvention om förbud mot sådana vapen. Om del vill sig riktigt illa kan det komma att dröja långtin pä 90-talel innan denna förutsättning för en kemivapenkonvenlion äruppfylld. Sedan lar det naturligtvis innan tillräckligt många staterratificerat konventionen, så all den träder i kraft, och sedan följer entioårig avvecklingsperiod, som kan bli längre om insisterar pä atl behålla2 % av sina lager. Mycket lyder därför på att vi kommer att få leva med dekemiska vapnen långt in . är del uppenbart atl varken eller harbehov av några kemiska vapen för sin säkerhet. Ingen kan rimligen förneka attde två supermakterna har mer än nog av andra och mer verkningsfulla vapen, omde skulle behöva retaliera vid ett kemivapenangrepp.Sovjet har för övrigt mot denna bakgrund erbjudit sig all gå ned till nolläget,dvs. förstöra sina kemiska vapen. ;s resonemang om behovet av atl behålla 500 lon - -är därför inte bara ologiskl och svårbegripligt, del är också eltställningslagande som nästan säkert gör det omöjligt alt uppnå enkemivapenkonvenlion åtminstone under Bushs första presidentperiod. När USAsäger sig vilja behålla 500 lon, handlar det om en så liten kvanti- Prot.1989/90:85 tet att den inte är meningsfullannat än som relaliering mot någon mindre 14 mars1990 stat i tredje världen - och i ensådan situation har mycket bättre mili- ~ täravapen, som ger mindre politiska skadeverkningar, att ta lill. Del enda säkra sättet att fä bort de kemiska vapnen frånalla vapenarsenaler vore atl och bilateralt beslöt sigför atl förstöra alla sina kemiska vapen. Då skulle förhandlingarna om enkemivapenkonvenlion kunna slutföras i inom ett års tid. Därmed skulleen kontrollregim skapas, som effektivt spårar upp eventuella brott mot eltuniversellt kemivapenförbud. och andra större induslrislater har redanfredliga men synnerligen effektiva sanktionsmöjligheter orn mot förmodan någonstat, exempelvis i , skulle försöka skaffa sig kemiska vapen. Min slutsals är alt det finns myckel goda rationella skälför att ta politiska initiativ vid sidan av CD-förhandlingarna i , omvärlden skall kunna befrias från det gissel, framförallt för , sorn de kemiska vapnen hotar att bli, om ingenting görs. Den andra frågan jag tänkte ta upp gällerSovjets kärnvapenprov. Vid ett utskoltsförhör i Högsta i meddelade en representant för atl inom en treårsperiodkommer att sluta testa kärnvapen i Semipalatinsk, som ligger i . Iframliden skall alla test genomföras på en ö i , , norrom . Orsaken lill detta beslut är de myckel starka protestersom framförts från hundratusentals sovjetmedborgare som lever i närheten avSemipalatinsk. De leds av en kazakisk poet, , som bor näraSemipalatinsk och som valts till Högsta i . Enligt honom läcktetvå underjordiska kärnvapenprov så sent som och utsatte lokalbefolkningenför höjda doser av radioaktivitet. En annan parlamentariker, Shcherbak, har i egenskap avledamot av undersökt förhållandena i testområdet.Han berättar att den "socio-psykologiska atmosfären" i Semipalatinskär mycket spänd. Befolkningen anser sig ha blivit utsatt för läckanderadioaktivitet vid elt flertal tillfällen. Enligt Röda arméns talesman skall dock ytterligare 27underjordiska kärnvapensprängningar genomföras i Semipalatinsk under denärmaste tre åren innan verksamheten definitivt flyttas lill . Omden siffran motsvarar alla planerade sovjetiska provsprängningar . innebär det en kraftig minskning av antalet prov jämfört med tidigareår. Från nordiska utgångspunkter kunde inte val avnytt testområde vara mer olämpligt. All man besläml sig för en arktisk ö beror naturligtvis på att befolkningen där är så liten att miljörörelsens protester kan hanteras lättare än i . I början av 1960-talel genomförde stora väte bombsprov i atmosfären över . Folkrättsligt har naturligtvis rätt alt testa kärnvapen pä sitt eget territorium. Del är faktiskt först när radioaktivitet sprids utanför gränser som frågan kommer i en helt 68 annan dager Om inte har kunnat göra helt tätaunderjordiska prov i Semipalatinsk, dvs. ulan all radioaktivitet läckt ut iomgivningen, har man anledning att frukta liknande incidenter på NovajaZemlja. Det betyder okontrollerad spridning av radioaktivitet i den känsligaarktiska miljön. Del innebär också en risk för spridning av radioaktivitet överBarents hav, och de nordliga delarna av , och . Detta kan vi naturligtvis inte acceptera. PresidentGorbatjov höll ett tal i Murrnansk, där han inbjöd tillsamarbete med de nordiska länderna kring skyddet av den arktiska miljön. Hanupprepade detta i sitt Finlandiatal höst. Det finns nu goda skäl för , och altvar för sig och gemensamt protestera mot de sovjetiska planerna atl flyttakärnvapenproven till . Många medlemmar av harvarit synnerligen angelägna att ta upp parlamentariska kontakter med sinakolleger i Högsta rådet i . Det borde vara en självklarhet att frågan ornkärnvapenprov på ges högsta prioritet vid sådana kontakter I den nya glasnoslanda som också präglar kontakternamed de delar av som gränsar rnot bör vi från nordisk sidanu göra vårt yttersta för all väcka miljöopinionen på Kola, i och iBaltikum för de faror som hotar vid en flyttning av kärnvapenproven fränSemipalatinsk lill . Självfallet bör också den svenska reagera motdessa planer om inte förr så när vi behandlar nedrustningsfrågorna. Det måste rimligen vara möjligt att få en ändring påbeslutet i . Kan opinionen i få Högsta och Röda arménatt stoppa proven i Semipalatinsk, måste det vara möjligt för en liknandeopinion i de nordvästra delarna av och i de närbelägna nordiskaländerna att sätta stopp för planerna att flytta hela provverksamheten lillNovaja . Den bästa lösningen på det här problemet är att heltupphöra med kärnvapenprov. Tyvärr har förhandlingarna i den frågan vid CD iGeneve blockerats av . En ny möjlighet att öka det inlernationella politiskatrycket mot beslutsfattarna i och ges , då en nyöversynskonferens om icke-spridningsfördragel, NPT, samlas i . Där harde nordiska länderna ytterligare en anledning alt agera myckel kraftfullt - varför sig och gemensamt. AnL 33INGER (); Del är en glädjande utveckling mot demokratisom vi upplever på flera håll i världen. Vi ser den i Öst- ochCentraleuropa, där genomförande av fria val där även oppositionen kan deltakommer atl leda till atl allt flera länder styrs av folkvalda regeringar Vi serden i , där fria val har hållits i och . Viser den i södra , där genomförandet av de fria valen i i novemberförra året nu leder till alt den nya staten självständighet utropasden . Frisläppandet av och flera andra fängslade ledandeANC-medlemmar och erkännandet av de svarta motståndsrörelserna i kan sessom en början på en period av förhandlingar och förändringar i riktning mot enliberalisering även där. Tyvärr finns det också länder och regioner, där viupplever att utvecklingen går åt rakt motsatt håll. Situationen för invånarna i länderna pä är ännu svårare än . 1 pågår fortfarande det mestomfattande och blodigaste kriget i . Lidandel för civilbefolkningenfortsätter Hundratusentals människor har redan dött på grund av kriget och denetiopiska arméns terrorbombningar och repressalieaktioner Den eliopiska regimen får fortfarande stöd i sinkrigföring mot gerillan i form av vapen och militära rådgivare från bl.a.Sovjet och . Det är med beklagande som vi konstaterar att deåterupptagna diplomatiska förbindelserna mellan och också harlett till atl sänder militära rådgivare och utrustning i form av bl.a.vapen och helikoptrar till den etiopiska regimen. Detta stöd har bidragit tillatl ytterligare komplicera del redan svåra politiska och militära läget ilandet och har fått hård kritik av det amerikanska representanthusetsAfrikautskolt. De olika befrielserörelserna har en djup, folkligförankring. En mycket klar majoritet av Erilreas befolkning sympatiserar medgerillan. Det finns också ett brett missnöje inom hela den eliopiskabefolkningen både mot kriget och mot den alltmer sviktande ekonomin i landet.Stridsmoralen hos de eliopiska trupperna och lojaliteten mot den militäraledningen är låg. Det militära kuppförsöket är ett bevis pådetta. Mer än hälften av statsutgifterna går direkt till atl täcka kostnadernaför krigföringen. Del var motståndsrörelsens militära framgångar, deeritreanska och tig-reanska folkens outtröttliga moståndskamp mot terror ochförtryck och deras längtan efter fred och självbestämmande, som ledde framlill att den etiopiska regeringen ansåg sig tvingad all gå med påatt inleda förhandlingar med både EPLF och TPLF. pågick ocksåstrider med ytterligare befrielserörelser närmare huvudstaden . Att dessa inledande förhandlingar som skulle leda lillreella fredsförhandlingar kommit till stånd är givetvis positivt. Samtidigtifrågasätts nu av allt flera internationella observatörer de inblandadeparternas vilja alt verkligen komma överens. Båda sidor beskyller öppetvarandra för alt bara söka vinna tid, och striderna mellan regeringen ochgerillan fortsätter med oförminskad styrka. FN;s medverkan som observatör vidförhandlingarna är fortfarande inte löst. är under regim ett totalitärt styrtsamhälle, som inte tillåter någon opposition. Diktaluren har använt terror somett vapen för atl hänsynslöst kunna fullfölja sin politik med bybildningar ochfolkomflyttningar som elt led i krigföringen. Detta har medfört ett oerhörtlidande och sväll. Och det har kunnat fortgå länge utan att världsopinionen harreagerat och fört upp konflikten högt på den internafionella politikensdagordning. Den senaste lidens utbyte av ministrar i Mengistusregering har inte medfört någon påtaglig förbättring i politiken, och landetsbefolkning ser inte några tecken på liberalisering eller ökad respekt förmänskliga rättigheter Landethotas nu dessutom återigen av en svår hungersnöd på grund av missväxt ide norra delarna av landet. Redan nu sväller enligt uppgift över tre miljonermänniskor. Gerillatrupperna och regeringen ger varandra skulden för atlhjälpen inte når fram lill de behövande. Förstörda hamnar, belägrade städer,ofarbara och osäkra vägar, urskillningslösa angrepp på plan med nödhjälp ochbombangrepp mot livsmedelslager gör att kyrkorna och FN;s organisationer iEtiopien har svårt atl få fram den mat som redan finns i landet. Detkomplicerade politiska och militära läget i landet fördjupar de lidandes nödalltmer för . Jag delar den oro som gav uttryck för Men det är inte bara kriget i Eitopien sorn måsle få ettslut för all skall få fred. Området härjas totalt av sju elleråtta olika väpnade konflikter, som alla är mer eller mindre politiskt invävdai varandra. I pågår inbördeskrig på tre fronter De tremotståndsrörelserna vinner snabbi terräng med det gemensamma målet att störtaenvåldshärska-ren Siad Barres regim. Skillnaden mellan de tre rörelserna ärfrämst geografiska, men grupperna är också splittrade mellan olika klaner Även i pågår ett grymtinbördeskrig. Enligt uppgift i massmedia har det enbart under de två senasteåren krävts mellan en halv och en miljon offer i strider och av svält. , som kämpar för en frigörelse för den södradelens svarta, kristna befolkning från den dominerande arabiska och muslimskabefolkningen i norr, har haft stora militära framgångar underdel senaste året.Sudans regering har anklagat för all militärtstödja . Inbördeskriget, som pågick , utbröt pånytt 1983, när den dåvarande regimen beslutade införa islamska sharialagar ihela landet. förre president har påtagit sig enmedlarroll även i denna konflikt, men misslyckades vid samtal i inovember 1989 att få till stånd ett förhandlingsgenombrott. På grund av de upptrappade striderna i och Somaliaökar nu antalet flyktingar i kraftigt. Totalt beräknas antaletpersoner som flytt undan kriget i och lill uppgå lillöver 700 000. Delta medför ytterligare stora problem med matförsörjningen ilandet. I ett internationellt perspektiv framstår det nu somalltmer angeläget atl få ett snabbt slut på alla dessa blodiga och långvarigakrig som pågår i hela regionen och medför så oerhörda lidanden för befolkningeni de tre länderna. Risken för att kriget utvidgas lill att omfatta ävenmellanslalliga konflikter ökar också ju längre de interna striderna fortsätter Det är därför viktigt, att i olika inlernationellafora spelar en pådrivande roll för att lösa konflikten i denna region. Jag vill fästa kammarensuppmärksamhet på ännu ett problem som kräver en lösning. Det ärdet kurdiskafolkets situation i sina hemländer och i exil. Kurderna har under århundraden varit elt jagat folk ochutsatts för tvångs-förflyttningar från sina hem, folkmord och massakrer Efterdel att nationsgränserna i fastslogs , komkurderna att splittras mellan främst tre länder , och . Mindregrupper finns också i och i . I Turkiel är kurdiska organisationer och partierförbjudna. Språket får inte användas officiellt eller i skrift. I hartusentals människor avrättats . Kriget mellan ochIran innebär en tragedi även för den kurdiska minoriteten. användande avkemiska stridsmedel mot den egna civila kurdiska befolkningen och motförsvarslösa kvinnor och barn har väckt omvärldens avsky. Trots fördömande uttalanden från många av världens länderhar fortsatt sina aktioner mot sin kurdiska befolkning. Bombningarna avkurdiska byar har fortsatt och ivångsförflyllningar av stora grupper av kurderförekommer fortfarande. Den irakiska regimen fortsätter sina ansträngningaratt utplåna den kurdiska befolkningens särart. Situationen för kurderna blir alltmer pressad. Inganationer tar upp deras problem i internationella sammanhang. Med rätta kännerkurderna, atl vad som än sker så tigs deras sak ihjäl. Det är nu nödvändigt attta upp även kurdernas situation i olika internationella fora där Sverigedeltar. Vårt land bör även i denna fråga ha en pådrivande roll. AnL 34INGELA (); Visst är allt det som händer i just nuintressant och revolutionerande. Men vi får inte bli så förblindade av del attvi inte ser vad som sker på andra kontinenter Det har också stor betydelse förvår säkerhet i , om vi nu snävt skall se fill våra egna intressen. Jagtänker då pä konflikten i och kurdernas situation, som också IngerKoch berörde i sill anförande. Den konflikten förbises av alltför många. Palestinafrågan har trots alt problemen funnits så länge,inte närmat sig någon lösning. Men såg det ut som omden israeliska regeringen skulle la ställning till den fredsplan som lagtfram. Tyvärr resulterade det i stället i en regeringskris. Ställningstagandettill fredsplanen har på nytt skjutits framåt, vilket är all beklaga. Situationen i och i de ockuperade områdena ärohållbar för båda parter. Misstron och spänningen mellan palestinier och judarökar. är en delad stad. Något måste göras för att bryta dettadödläge och förhindra att nya generationer växer upp och indoktrineras tillhat. sker enorma övergrepp mot palestinierna. För att lösa denna konflikt tror jag liksom många andrabedömare att man måsle skapa två stater för de två folken. Kanske kan mansenare - liksom vi i är på väg alt göra - lösa upp gränserna också idetta område. Men för alt kunna integrera två parter måste de vara något så närjämbördiga, och det är de inte . Palestinierna i de ockuperade områdenahar inte alls samma rättigheter som t. ex. israelerna. De har inte ens yttrandefrihet.Inte heller palestinierna i har samma rättigheter som övriga invånare. Den bör göra vad den kan för attfredsförhandlingar skall komma till stånd i . Jag instämmer i yttrande tidigare, atldet var länge sedan vi hörde något från den och omutrikesministerns försök alt medla i Mellanösternfrågan. Därför var detvälkommet att vi under denna debatt fick elt svar på frågaom några initiativ hade tagits av regeringen. a. fick vi vela att Israelspresident kommer till Det tycker vi är positivt. Vi hoppas att man försöker trycka pä såatt fredsförhandlingar kommer i gång. En annan allvarlig konflikt gäller kurderna. De har levt iKurdistan i över 4 . Ändå kämpar de fortfarande för sittsjälvbestämmande. Som vi hörde är delat mellan , ,och . har många olika regeringar lovat kurdernasjälvbestämmande, men när del kommit till kritan har de blivit lurade. De ärfortfarande underordnade de nämnda staterna. Krav på autonomi har i ställetmötts med tortyr, försvinnanden och ivångsförflyllningar Jag var tillsammans med fyra andrariksdagsledamöter - vilka senare kommer upp i denna debatt - två journalisteroch en fotograf i och besökte kurdiska byar Vi var inbjudna av Iraksregering. Presidenten hade själv sagl alt vi skulle få se allt vad vi önskade.Det fick vi också med ett undantag; vi fick inte besöka något fängelse. När vikom till den stad där det fanns ett fängelse, fick vi beskedet att del haderivils. I har hundratusentals kurder tvingats flytta frånsina hem. Anledningen sägs vara alt det är för deras säkerhels skull och föralt de skall få bättre service i de nya byarna. Mönstret känns igen från andrastater Vi kan också erinra oss vad sade om sättatt hanlera samerna. Mot dem har vi belett oss på liknande sätt, varför vihistoriskt sett inte har så mycket att yvas över Men vi måste ändå reagera närdetta mönster går igen. Under detta besök upplevde vi vad man i reageradestarkt mot i , nämligen planer på Ivångsförflyllningar ochförstörelse av byar Lyckligtvis hann inte han sätta så många av dessa planer iverket. Däremot har man i lyckats tvångsförflytta hundratusentals kurderReaktionerna från omvärlden har inte varit särskilt starka. 1 gälldedet ungrare och tyskar, och i gäller det kurder. Jag undrar om det spelarnågon roll för vårt förhållningssätt, dvs. alt vi inte reagerar mer än vi gör har inte bara tvingat kurder att flytta. Man harockså med berått mod dödat tusentals kurder. Pä fredag är det tvä år sedangasbomber släpptes ned på befolkningen i varvid 5 000-6 000 personerdödades. På TV-skärmar världen över kunde människor se förfärliga bilder på hurkvinnor och barn samt även män hade dödats av dessa gasbomber. Det var en smärtsamdöd ulan möjlighet atl komma undan. Under vår vistelse i besökte vi både gamla och nyaHalabja. Det var fasansfullt all gå omkring i den gamla staden. En till synesmycket vacker gammal kulturbygd i ett underbart landskap med gröna fält ochhöga berg var helt raserad.