prot · GD0942 · 1989-12-31 00:00:00 — Det finns fler sådana frågor Frågorna är många för målsäganden. Här menarvi att samhället är skyldigt att se till att målsäganden får svar på alla sinafrågor, oavsett om målsäganden har varit tillräckligt förutseende för att sägatill polisen att han faktiskt vill ha det på det här sättet. Egentligen vet vi ytterst litet om brottsoffrens reaktionen Det finns enviss forskning som visar att följdhändelser i samband med brott många gångerförstärker det chocktillstånd som åstadkoms av själva brottet. Som exempel kanman tänka sig att man kan få den här förstärkningen när man kommer till ettförsäkringsbolag eller en domstol och blir nonchalant behandlad. Eftersomkunskaperna på detta område får anses vara små, menar vi att dessaförhållanden borde utredas. Det resultat som då kommer fram borde få ligga tillgrund för ett samlat brottsofferprogram. Jagskall helt kort ta upp frågan om barn som utnyttjas sexuellt. Det är svårt attgöra utredningar när det är barn som skall höras. Vi tycker att man bordeutreda möjligheterna att använda sig av videofilm, som sedan kunde användas idomstolarna, så att barn slipper att inställa sig där. Närdet gäller utsatta kvinnor borde de som är i hög grad utsatta ges möjlighetatt få trygghetslarm. 1989/90:42 8december 1989 Knappast någon annan debatt i denna kammare torde ha en så högaktualitet som just denna som gäller frågan om våldsbrott och brottsoffer Detär tråkigt att debatten kommer vid , men tyvärr blevdet på det sättet. Deallt tätare rapporterna om meningslöst och grovt gatuvåld som nått oss underden är inte, som man från regeringshåll har försökt hävda,tidningsankor som blåses upp i brist på bättre nyhetsförmedling. Vi har underde allra yttersta av också fått statistiskt belagt att våldetliksom grovheten i våldet har ökat mycket kraftigt. Närdet gäller besöksförbudslagen, som också behandlas i det föreliggandebetänkandet, skall jag inte säga så mycket mer än att jag instämmer i vadBritta Bjelle sade här Men det kan finnas skäl att göra en del kommentarer Besöksförbudslagentillkom för att bilda en rättslig skyddszon omkring den utsatta kvinnan.Primärbrotten som hon utsattes för-misshandel, olaga hot, hemfridsbrott ochliknande - var ju straffbara redan tidigare. Närpropositionen antogs 1988 ville regering och riksdag göra klart för den personsom var beredd att begå dessa brott, att vi som lagstiftare inte tillät att hanens tog kontakt. Han fick inte utsätta någon för telefonterror, personligterror o.d. Vi ville bilda en skyddszon. Vi gjorde det, men denna skyddszonblev alldeles otillräcklig. Gärningsmannen riskerade knappast mer än dagsböter,om han hängde på ringklockan , förstörde livet för ochskrämde vettet ur sin tidigare sambo eller maka. När kvinnoorganisationernaoch kvinnoförbunden inom de politiska partierna hörde av sig till oss kände viatt det var viktigt att justera den här lagen, dvs. att höja straffvärdet på engärning som innebär att man förstör livet för människor eller skrämmer livetur människor. Från socialdemokraterna har vi inte fått något gehör Detär egendomligt att vi i denna kammare inte i endräkt skall kunna komma framtill att det behövs en skärpning av denna lag, som uppenbart är alltför svag.Detta är obegripligt. Motståndet från socialdemokraternas sida höll i sig iutskottet. Man kämpade emot. Av det betänkande som vi behandlar framgåratt kampen slutade med att man avgivit ett särskilt yttrande, där man på någotsätt måste försöka legalisera passiviteten från regeringens sida. Till socialdemokraternas företrädare här skulle jag nogvilja säga: Det vore bra om verkligheten på något sätt trängde sig in i detsocialdemokratiska partikansliet. Den tycks ju inte kunna tränga in iregeringskansliet. Jag skall nöja mig med att i det följandeberöra två viktiga reservationer som vi moderater har varit med om attunderteckna. I reservation 3 tar vi tillsammans med ,och upp frågan om förskottering av brottsskadestånd. Detbehöver väl knappast sägas att många av de gärningsmän som begår brott motperson och egendom saknar alla förutsättningar att reglera de mest elementäraskadeståndsyrkanden. Offret tvingas alltså inte bara stå ut med brottetutan också att bestrida de kostnader som följer av det brott som gärningsmannenhar begått. Att inte ställa upp och försöka slå vakt om brottsoffren ochhjälpa dessa i denna fråga är att visa en mycket cynisk hållning. Det är så attjag skäms inför brottsoffren och andra i vårt land. Man skall ju själv betalasina kläden Man skall själv betala för sina skadon Man skall själv stå ut medsmärtan och den förnedring som man tillföljd av brottet uppleven Samhälletskall inte hjälpa till. Nej, samhället tar gärningsmannen under armen, lederbort honom och ger honom någon form av vård eller behandling. Men hur är detdå med brottsoffret? Ja, brottsoffret sitter där hemma och undrar: Hur skalldet bli med mig? Ingen hör av sig, som sade när hon alldeles nyssstod i denna talarstol. Ingen berättar hur målet fortlöper etc. År det någon fråga där man skulle kunna visa solidaritet,så är det just i denna fråga. Det gäller ju att stödja och hjälpa brottsoffren. Vi moderater och övriga reservanter kan inte förstå deninställning som här kommer till uttryck. Det skulle vara intressant omsocialdemokraternas företrädare något ville analysera den inställning som manhar till brottsoffren. Sedan skall jag beröra reservation 12. Sammapartier - dvs. vi moderater, , och - samlas härkring kravet på stöd från det allmänna till olika slag av jourer förbrottsoffer I motion 1989/90;Ju817 pekar vi moderater på detoegennyttiga och omfattande humanitära hjälparbete som kvinnojourernabedriver. Det handlar om 10000-15000 telefonsamtal och 2000-3000 besöksamt om erbjudanden om bostad till 2000 kvinnor och 1 000 barn Det äralltså en synnerligen omfattande humanitär hjälpverksamhet som dessakvinnojourer bedriver Hemställan i vår motion går ut på att samhället skall ökasitt engagemang bidragsmässigt, så att dessa jourer - vare sig det gällerkvinnojourer, mansjourer eller brottsoffer jourer - skall få möjlighet att ökasitt engagemang och ta emot ännu fler som behöver hjälp. Vidare måste de här jourerna få behålla sin integritet somenskilda organisationer i föreningsregi. Detta är viktigt. Dessa jourer intaren mellanställning. Exempelvis kvinnojouren är oerhört viktig för mångakvinnor som annars inte skulle våga söka hjälp. Jourerna hjälper brottsoffren,så att dessa-det går sakta, men säkert - kommer till rätt myndighet och alltsåfår den rätta myndighetskontakten. Detta är också oerhört viktigt. Mångabrottsoffer skulle kanske inte få den rätta myndighetskontakten om inte dessajourer fanns. Även i denna fråga står socialdemokraterna och vpk enademot förslagen. Det är en lika uppseendeväckande hållning som den man intagit ifråga om förskotteringen av medel till brottsoffer Det är, med förlov sagt,egendomligt att det inte finns någon solidaritet när denna skall prövas i denhär kammaren, i verkligheten. Men i talarstolarna , herr talman,är solidariteten så att säga fullkomligt outtömlig. Då flödar det avsolidaritet. I detta betänkande försöker majoriteten glida undan sakfrågangenom att säga att stödet till jourerna är en primärkommunal fråga. Man villavvakta utvärdering, vilken väntas . Men detär det klassiska sättet att i denna kammare glida undan sitt ansvar Vi vet vad dessa jourer står för - jag har nyssnämnt det. Vi vet att dessa jourer inte förmår ta emot ens hälften av alla sombehöver hjälp. Då behöver man inte avvakta någon utvärdering frånsocialstyrelsen. Då kan man gå till beslut i denna kammare, precis lika konkretsom man kommer att göra när det gäller skärpningen av straffen enligt lagen ombesöksförbud. Jag tror att det är med denna fråga omjourerna och bidrag till dessa som det är med frågan om förskottering av pengartill brottsoffer: När vi närmar oss val kommer man krypande med en proposition- det är i varje fall vad jag kan tänka mig - och då blir det som vi harsagt högsta visdom. Jag försäkrar att vi motionärer återkommer till dessasaker nästa ån Vi ger er socialdemokrater alltså en chans till nästaår - våra förslag kanske kolliderar med en proposition, men det må i så fallvara hänt. Huvudsaken är ju att vi försöker att enas om enpolitik som är till stöd för brottsoffren. Jag hoppas att kommande allmänna valinte skall ha någon som helst inverkan här utan att det skall handla om stödettill och solidariteten med brottsoffren. Mot denna bakgrund yrkar jag bifall tillreservationerna 3, 6, 7, 12 och 13 i detta betänkande. 1989/90:428 december 1989 MARIANNEANDERSSON (c); Sedan vi hade den senaste debatten här ikammaren om våldsbrott har en ny forskningsrapport från BRÅ publicerats där manpekar på att antalet brott mot person har ökat. Ökningen är störst när det gäller mord, dråp ochmisshandel med dödlig utgång. Där har vi en ökning . Antaletsexualbrott har ökat med 14 %.Under 1988 polisanmäldes 146 fall av fullbordade mord, dråp och misshandel meddödlig utgång. Räknar man med försök till mord och dråp, blir siffran 609.Antalet våldtäkter uppgick till 1 332. Dessutomär brottsligheten i huvudsak koncentrerad till storstäderna. När det gäller gärningsmännens ålder ligger personer iåldern i topp. av de misstänkta är . Personer sommisstänks för våldsbrott och sexualbrott är i genomsnitt över 30 år Även om våldsbrotten inte skulle ha ökat i antal, vilketändå nu tycks vara fallet, är siffrorna alldeles för höga. Vi varken kan ellervill godtaga, oberoende av hur höga siffrorna är, att folk utsätts för sådanahär brott. Därför vill vi på alla sätt bekämpa sådana här brott och se till attbrottsoffren tas om hand och får stöd på bästa sätt. När fattar beslut ifråga om dagens betänkande tar vi några viktiga steg framåt dels när det gälleratt bekämpa våldsbrotten, dels när det gäller att stödja brottsoffren. finns det frågor, där vi i har velat gånågot längre men där vi inte fått gehör för våra önskemål. Vi har därförtvingats reservera oss på ett antal punkten Jag kommer strax att närmareutveckla våra synpunkten Vi i har länge velat få en folklig kampanj motvåldet till stånd och har ansett att regeringen borde ta initiativ fill ensådan. I och med det beslut som skall fattas kommer detta också att bli möjligt,vilket välkomnas av oss i men framför allt av svenskar ute i landet somlänge har velat göra en insats mot våldet men som inte riktigt vetat hur de kanhjälpa till. Spontana reaktioner och insatser har dock förekommit. på de demonstrationer mot våldet som spontant har uppstått. Man har haftnamninsamlingar som protest mot våldet, och listorna har sänts till depolitiska partierna med en begäran om att mera måste göras när det gäller attbekämpa våldet. Själv har jag fått en mängd frågor när jag varit ute och resti landet och hållit föredrag om hur den enskilde svensken kan göra en insats.Man vet inte hur det här skall gå till, men man vet att man vill hjälpa till.Det är en bra förutsättning för en folklig kampanj mot våldet. gäller detför regeringen att dra upp riktlinjer och ta vara på det folkliga engagemanget. Skyddet för misshandlade kvinnor kommer i och med attdagens betänkande antas också att förbättras på ett par områden. När nu lagen om besöksförbud görs mer effektiv i och medatt brott mot denna kommer att rendera påföljden fängelse, kommermöjligheterna att förbättras när det gäller att ingripa mot dem som bryter motlagen -något som hitintills knappast varit möjligt. När påföljden för brott mot besöksförbudslagen nu höjsfrån sex månaders fängelse till fängelse kommer förutsättningarna attförändras radikalt, när det gäller att kunna ingripa mot dem som bryter motlagen. Det är nödvändigt för att skydda dem som det gäller - i huvudsak kvinnoroch barn. Härigenom kan de som bryter mot lagen anhålls och häktas - något somväl välkomnas av såväl drabbade kvinnor och barn som kvinnojourer och andra somstöder de utsatta grupperna. Enligt vad jag har erfarit i pressen gör nu miljöpartietett nummer av att man skulle ha kämpat för detta. Det kanske är litet förmätetav . som inteens har motionerat. Faktum är att det är två partier som har motionerat, ochdet är och . Det är glädjande att m.fl. haranslutit sig, så att vi får igenom det här viktiga kravet. Denna lagändring är inte nog för att skydda denna grupp avmisshandlade personer. Vi har i centermotioner pekat på nödvändigheten attskydda de grupper som har ett behov av att fly bort från dem som förföljer Ettsätt att göra detta är att förse dem med t.ex. trygghetslarm eller annan formav larmsystem. Det kan också bli nödvändigt att hjälpa kvinnorna så att de kanbyta bostadsort. Vi ger ju faktiskt flyttningsbidrag till personer som flyttarfrån glesbygd till storstäderna. Inte skulle det vara för mycket begärt att geflyttningsbidrag till dem som tvingas flytta på grund av förföljelse. Dettycker i varje fall inte vi i . Jag yrkar därmed bifall till reservationnr I och med antagandet av dagens betänkande får vi i centernigenom ytterligare ett tidigare motionskrav som gynnar brottsoffren. Rättentill målsägandebiträde utvidgas nu till att gälla alla dem som har utsatts försexualbrott och våldsbrott där sexuellt tvång förekommit. Dessutom gällertillkännagivandet till regeringen också allt fler som utsätts förmisshandelsbrott. Detta är ett viktigt steg framåt för ett bättretillvaratagande av brottsoffrens ställning. Våra olika brottsofferjourer, kvinno- ochmansjourer, gör ett mycket viktigt arbete för att stödja dem som utsatts förvåld och brott. Bidraget till brottsofferjourer har ökat . Det var bra,men tyvärr inte tillräckligt. Målet för riksorganisationen förbrottsofferjourerna är att en brottsofferjour skall inrättas i varjepolisdistrikt för att ta till vara bl.a. allmänhetens vilja att hjälpa ochstödja. För detta behövs ytteriigare insatsen haruttalat ett behov av 1 milj. kn totalt. Vad sedan gäller kvinno- och mansjourer, fungerar dessahuvudsakligen med hjälp av frivilliginsatsen Det enorma arbete som dessa utförär värt all vår respekt och vårt stöd. Tyvärr räcker inte dagens samhällsstödtill dessa jourer för att säkerställa deras viktiga fortsatta arbete. Det ärockså så att de ungefär 110 kvinnojourerna tillsammans får lika mycket statligamedel som de 7 mansjourerna, vilket är en snedfördelning som jag inte tycker äracceptabel. Kvinnojourerna bör alltså särskilt prioriteras när det gällerfortsatt stöd. Stödet till alla dessa jourer måste emellertid utvecklas,vilket vi har pläderat för i vår reservation nr 12. Från sida vill vi också att stödettill brottsoffren förbättras. Vi anser dels att det skadestånd som vanligtvisutbetalas är alldeles för lågt jämfört med den skada som offret utsatts för,dels att det är alldeles för svårt att få skadestånd utdömt. Möjligheten att fåut skadestånd för ideell skada måste införas. Visserligen är en utredningtillsatt för att se över denna möjlighet, men vi vet på intet sätt vad denkommer fram till. Därmed är det befogat att nu uttalar att dennamöjlighet måste finnas. Jag yrkardärmed bifall till reservation nr 4. I reservation nr 3 utvecklar vi våra tankegångar attstaten skall ta större ansvar för dem som faktiskt tilldömts skadestånd. Vianser att utdömt skadestånd skall utbetalas. Staten bör gå in som garant ochförskottera skadeståndet om gärningsmannen är utan medel. Därefter skallstaten via regressrätt krävagärningsmannen på det utbetalade beloppet. är det alltför många som hartilldömts skadestånd efter att ha utsatts för brott som aldrig ser röken avdetta skadestånd. Därför bör dessa brottsoffer bättre tas om hand. Jag yrkarbifall till reservation nr 3. Allt fler utsätts för knivhugg ochknivöverfall ute på gator och torg. Det finns en mängd exempel på detta. Längehar vi från sida ansett att det bör införas knivförbud på allmän plats.Nu har vi delvis fått gehör för detta, i och med att den ensamutredare som hartittat på bl. a. denna fråga ansett att knivförbud på allmän plats skallinföras. Trots detta har regeringen ännu inte tagit ställning till frågan. Detfinns all anledning att omgående införa denna regel, för att bespara fleramänniskor onödigt lidande, ja, även rädda dem från att utsättas för mord. Därmedyrkar jag bifall till reservation nr 2. INGRIDBURMAN (vpk): I justifieutskottets betänkande behandlasfrågor om våldsbrott och brottsoffer Vi har levt med enmassmedial rapportering, där gatuvåldet har lyfts fram i fokus. Men det finnsockså ett annat, mer utbrett våld, som inte är lika synligt. Det är det våldsom ofta drabbar kvinnon Detta våld är inte lika synligt, eftersom det ofta utövasinom hemmets fyra väggar och det ofta finns en stark känslomässig bindningmellan offer och gärningsman som gör att offret inte anmäler gärningsmannenförrän övergreppen pågått . Visserligen har en del angelägna reformer genomförts under1980-talet. "Kvinnomisshandel" och annan misshandel utövad på enskildplats har lagts under allmänt åtal, efter att tidigare ha varit ett angivelsebrott.Rekvisiten för grov misshandel har förändrats för att tydligare visa samhälletsreaktion mot bl.a. kvinnovåldet. Reformerna motiverades bl.a. med att de skulleförbättra kvinnors rättsskydd. Lagmotiven hade alltså kvinnoperspektiv ochframförde kvinnospecifika argument, men lagtexten har trots det alltid blivitkönsneutral. Den könsneutrala och egentligen könsblinda lagtexteninnebär att man fortfarande döljer och osynliggör arten och graden av detsexualiserade våldet mot kvinnon Det medför i sin tur att stafistik och annanforskning om detta våld försvåras. Enligt vpk är det hög tid att bryta traditionen med den ialla lägen könsneutrala lagstiftningen. Det är dags att vår lagstiftninguttryckligen formulerar sig mot det sexualiserade våldet. Som första stegföreslår vi därför att kvinnorörelsens uttryck "kvinnomisshandel"införs på riktigt i den juridiska terminologin och i lagen. Införandet avbegreppet kvinnomisshandel, kopplat till en särskild straffskala, skullemarkera samhällets stränga syn på övergrepp mot kvinnor och bidra till attvåldet mot kvinnor både synliggörs och tydliggörs. När det så gäller lagen om besöksförbud är det mycketglädjande att utskottet i betänkandet föreslår att straffmaximum föröverträdelse av ett besöksförbud nu höjs, så att det blir möjligt att häktadem som bryter mot förbudet. Det öppnas nu en möjlighet att snabbt avbryta enserie allvarliga överträdelser motförbudet, och samhället behöver inte längre avvakta att gärningsmannen övergårtill allvarligare typer av brott, som misshandel, innan de kan gripas.Samhället markerar också genom detta att det ser allvarligt även på starkainslag av passivt hot och att kvinnor faktiskt inte skall behöva blimisshandlade innan samhället griper in. Närdet gäller påföljden för brott mot lagen om om besöksförbud har jag redandeklarerat att det är vpk;s uppfattning att gärningsmannen snabbt skall kunnatas om hand och att möjlighet fill detta nu öppnas i och med att man kananhålla och häkta gärningsmannen. Men när det sedan gäller den direktapåföljden, som domstolen har att ta ställning fill, är det vpk:s uppfattningatt kontraktsvård är en påföljd som bör erbjudas en del av dessa män. Detbästa skyddet för offren är att männen kommer till insikt om sina handlingarDet finns metoder och erfarenheter av arbete med män som bygger på attmän måste göras ansvariga för sina handlingar och att män faktiskt kan ändrasig. De alternativ som vi har , böter eller fängelse, ter sig i det långaperspektivet som en dålig lösning på problemet med offrens säkerhet och skydd,med tanke på att männen snart nog är tillbaka, utan att ha genomgått någonstörre förändring. Kontraktsvård ter sig därför som det ända sättet attförhindra återfall och ger det bästa skyddet för offren. fråga som är intimt förknippad med lagen om besöksförbud är rätten tills.k. Det är vpk:s inställning att utsatta kvinnor behövertekniska skyddsanordningar. Det är därför med glädje vi konstaterar attjustitieministern, liksom BRÅ, har uttalat att det behövs åtgärder när detgäller utnyttjande av tekniska hjälpmedel och att överväganden om detta pågårinom . Det är mot bakgrund av att regeringen fakfiskt hardeklarerat att den avser att komma med ett förslag i denna riktning som vpk avstår från att lägga fram något särskilt yrkande i frågan. Iutskottets betänkande föreslås också en utvidgning av rätten till målsägandebiträde,så att det gäller utan begränsningar i mål som rör sexualbrott, enligt 6. kap.i , och väsentligt utvidgat när det gäller misshandelsbrott. Inuvarande lagstiftning har det ställts krav på att brottet skulle vara avkvalificerat slag eller vara en svår kränkning av offret innan man ficktillgång till biträde. Detta har varit mycket otillfredsställande med tanke påatt offren alltid utsätts för en kränkning och ofta uppvisar dåligt självförtroendeoch oberättigade skuldkänslor Lägger man därtill bristande kunskaper om detsvenska rättsväsendet, motiverar detta mer än väl den utvidgning av rätten tillmålsägandebiträde som utskottet föreslån Någotsom inte är lika tillfredsställande är utskottets avstyrkande av motion 623,om krav på åtgärder för att förbättra domstolsväsendets kompetens när detgäller problemafiken i samband med kvinnovåld, i syfte att garantera kvinnorrättsskydd. Jag talar här om utbildning för nämndemän i jämställdhetsfrågonÄven om lagstiftningen ändrats förmån för kvinnor, är detinte lätt att skaka av sig mångsekelgamla föreställningar om förhållandetmellan kvinnor och män. Detta har också blivit synligt vid flera rättegångar omvåldtäkt , då nämndemän - både kvinnor och män - uttalat att enkvinna som följer med en man fill en lägenhet eller en bil i princip kan skyllasig själv om hon sedan utsätts för övergrepp. 1989/90:42 8december 1989 Att bearbeta gamla föreställningar kräver ett aktivtinformationsarbete vid sidan om de förändringar som vidtagits i lagstiftningen.Enligt vår mening bör därför regeringen ta initiativ till att en obligatoriskutbildning införs för nämndemän i jämställdhetsfrågon Detta skulle på intetsätt inkräkta på nämndemännens ställning som lekmän, eftersom det inte handlarom någon juridisk utbildning. När det gäller stödet till jourer konstaterar vpk i likhetmed många att detta är viktigt. Jourerna behöver ett utökat stöd. Utskottetkonstaterar i sitt betänkande att även den här frågan är föremål för översyninom . Vi har uppfattat detta som att meddelandet faktiskthar "gått hem". Man håller på och utreder detta. Man har alltså tagittill sig allt som motionärerna har äskat i sina motionen Vi finner därföringen anledning att återigen förtydliga och lyfta fram det viktiga arbetesom bl.a. kvinnojourerna utför och deras stora behov av ett utökat stöd.Regeringen har, som vi har uppfattat det, lyssnat. Vi har alltså inget särskiltyrkande i frågan , men vpk avser givetvis att återkomma till frågan i defall regeringen i budgetarbetet inte presenterar förslag till åtgärder somtillgodoser våra krav på ett ökat stöd till jourerna. Jag vill också instämma i det som har sagts, attfördelningen av stödet . då 7 mansjourer i princip får lika mycket som 110kvinnojourer, är tokigt. Vi tycker också att man måste prioriterakvinnojourerna och ge dem stöd med ekonomi och utbildning samt andra former avstöd. Med dettayrkar jag bifall till reservationerna 1, 5 och 10 till betänkandet. Det betänkande vi skall behandla nu tyckerjag är lika viktigt för stora grupper i som den kommunaliseringsprocessvi ägnade oss åt . Den ena berör elever och lärares situation iskolan, den andra berör de elever som kanske inte allfid kommer till skolan ochderas mödrar. Jag vill dock börja med att litet grand beröra de övrigareservationerna som är med på. , som jag skall ge en eloge,har propagerat för knivförbud på allmän plats. Det är befogat, och den våldsutveckling vi har tyder på att sådana häråtgärder blir mer och mer akut nödvändiga. Jag yrkar således bifall tillreservation 2. Reservation 3, som jag också yrkar bifall till, handlar omförskottering av brottsskadestånd.