prot · GD0985 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag vill bara intyga atl jag delarden glädje som vi alla känner över alt vi nu ser en utveckling mot en friareoch en fredligare värld. Det är klart atl de förändringar som vi ser i våromgivning också ställer krav pä politiskt nytänkande. I en förändrad världmåsle vi också vara beredda all pröva nya politiska vägar för att anpassa ossefter de nya omständigheter som gäller Men detta faktum innebär inte att vihar anledning alt ändra på de grundprinciper, eller avvika från degrundläggande värderingar, som har styrt och styr vår utrikespolitik. Det ärklarl alt del måsle vara ett grundläggande mål för oss i att ävenfortsättningsvis föra en utrikes-och säkerhetspolitik som främjar vårt egetfolks fred och frihet. Likaså kan vi konstatera alt vikten alt kämpa för en världsom präglas av ekonomisk och social rättvisa och respekt för demokrati ochmänskliga rättigheter inte har minskat, snarare tvärtom. Behovet av atl föraen politik som underlättar samarbete mellan länderna och som motverkarkonflikter, i synnerhet konflikter sorn kan bli ett hot mot freden, kvarstårnaturligtvis, även om del , såsom vi har upplevt det under degångna 40 åren, håller på alt avvecklas. Nödvändigheten av att åstadkomma en internationell samlingkring åtgärder mot de globala överlevnadshoten, som miljöförstöringen ochvärldsfattigdomen, blir bara alltmer påträngande. stärks våramöjligheter atl aktivt verka för dessa syften om vi också i fortsättningen kanföra en utrikespolitik som är oberoende i förhållande till stormaktsinlressen.Och det är ju själva grunden för vår neutralitetspolitik. Bekännelser lill neutralitetspolitiken, herr talman, hörju till traditionen i utrikespolitiska debatter och i andra sammanhang när vitalar högtidligt om utrikespolitik. Jag skulle vilja påstå att dessabekännelser kanske är viktigare än någonsin, därför alt det nuförs en aktiv debatt om neutralitetspolitikens framtid. Och jag tror atl detär betydelsefullt all del inte uppslår några tvivel om vilja attockså fortsättningsvis föra en aktiv neu-traliletspolilik och att den viljanhar en bred politisk förankring. Vi kan alltså konstatera alt del finns vissa politiskakonstanter som i varje fall vi i anser bör beslå i den svenskautrikespolitiken också i dagens extremt föränderliga värld. Naturligtvis kanmedlen behöva förändras och förnyas vartefter vår omgivning förändras ochförnyas. Det nordiska samarbetet, herr talman, blir enligt vårtsätt alt se viktigare än någonsin i ett mer integrerat . Tyvärr har viinte upplevelsen att regeringen gör riktigt samma prioritering, och del tyckervi är beklagligt. Den utveckling som vi ser innebär atl det ekonomiska,kulturella och sociala samarbete som utvecklas i också kan utvidgas tillvad man skulle kunna kalla ett nordeuropeiskt samarbete. Det bör omfatta ocksåde bal- , i synnerhet dess norra del, kanske också ,och . Del är områden som närmare skulle kunna knytastill elt sådant nordeuropeiskt samarbete. Vi ser att en intensifierad ochutvidgad samverkan i på viktiga samhällsområden skulle kunna stärkautvecklingen i vår del av världen och dessutom vara en nyttig motvikt mot enalltför stark koncentration lill västra , sorn naturligtvis är enganska tydlig tendens annars i utvecklingen i . För alt delta skallbli möjligt och politiskt realistiskt är del viktigt att positivtstöder de baltiska folkens frihetsstråvanden. Del är alldeles självklart. uttalade sig den nya demokratisktvalda folkförsamlingen i för självständighet och deklareradealt det självständiga hade återuppstått. Från sida hade viförmånen all vara representerade vid det mötet och följa de mycket spännandediskussioner som fördes där Vi har också mycket nära kunnat följa den demokratiskavalrörelse som föregick mötet. Del är viktigt att vi har en hög beredskap förelt erkännande av republiken så fort det över huvudet laget är möjligtur folkrältslig synpunkt och med hänsyn till de principer som vi tillämpar iSverige. var pinsamt snabbt med atl erkänna annekteringav de baltiska republikerna. Det är viktigt att vi inte blir pinsamt senfärdigamed att erkänna och andra baltiska staters självständighet. Jag hoppassom sagl atl vi håller en hög beredskap och utnyttjar del tidigast möjligatillfälle med hänsyn till folkrättens principer att erkänna och sedanövriga baltiska republiker när det blir aktuellt med en frigörelse även av dem. Vidare är del viktigt atl vi utvecklar vårt samarbete medde baltiska republikerna ekonomiskt, socialt och kulturellt. Del är viktigtalt och andra länder i västvärlden visar tydliga signaler i god lid attvi förväntar oss en positiv medverkan frän ledningen i lill denoundvikliga frigörelseprocessen i de baltiska republikerna. Det måsle varahelt klart all vi måste förebygga varje missförstånd om att del skulle kunnafinnas en acceplans i omvärlden för en sovjetisk politik där rnan med olikapåtryckningsmedel försöker tvinga kvar de baltiska republikerna iSovjetunionen. Den delning som har präglat under de gångna fyrtioåren har också präglat i väldigt hög grad. Vi har kunnat utveckla ellomfattande nordiskt samarbete trots denna politiska delning. Men den harinneburit olika säkerhetspolitiska lösningar, alt vissa stater har varitvästallierade och atl och har varit neutrala. Det har inneburitalt områden som naturligt skulle ha kunnat ingå i ett nordiskt samarbete harstängts utanför därför att de har tillhört eller pä annat sätthar varit anslutna lill . Del är helt klarl att det nya politiskalägel skapar stora och intressanta möjligheter. Det gör också på elt annat sättän tidigare möjligt ett samarbete som också kan ha vissa säkerhetspolitiskainslag. Men del viktigaste uppslaget på det området är naturligtvis tanken påen kärnvapenfri zon i . Utrikesministern nämnde den ämbetsmannakommittésom ägnar sig åt denna fråga. Del är bra alt arbete pågår tycker jagatl del känns angeläget atl uttrycka förhoppningen att inte denna ämbetsmannakommittéinnebär något slags hedersam begravning av idéen ulan att vi verkligenfår se resultat av kommitténs arbete någorlunda snart. Jag tycker också att manmed intresse bör notera atl del finns en vilja i alt ingåi en sådan zon. Förutsättningarna är nya, och det är viktigt att ta dem lillvara. Naturligtvis är det, herr talman, viktigt att blirdelaktigt i del samarbete som utvecklas och intensifieras i Västeuropa.Sverige har allt intresse av alt-kunna bli delaktigt i så mycket som möjligt avde fyra friheter som utvecklas inom EG och som också diskuteras i samverkanmellan EG och EFTA. har vi naturligtvis ett starkt intresse av atlkunna bibehålla vårt utrikespolitiska oberoende, vår neutralitetspolitik. EGhåller på att utvecklas inte bara lill en ekonomisk utan också en politiskunion, med ett om-fallande samarbete även på det utrikespolitiska området. Jagtror alt det är illusionsmakeri alt göra gällande att del skulle vara möjligtatt bibehålla en neutral och oberoende utrikespolitik och ingå i enpolitisk union. Den realismen att vi inser denna motsättning måste prägla vårEG-debatt. Givetvis kan man länka sig alt EG utvecklas lill någonting annat änvad det strävar emot. Men den diskussionen bör i så fall tas närdetta är ett faktum. måste vi i vår bedömning av EG utgå frånorganisationens egna ambitioner och egen färdriktning, och den är i riktningmot en politisk union. Deltagandet i sådant kan inte vara förenligt med enneutral och oberoende utrikespolitik. Vi har naturligvis också elt intresse avatt kunna bibehålla en egen och hög ambitionsnivå på andra områden - påmiljöområdet, arbetsmiljöområdel och när det gäller sysselsättning ochregionalpolitik. Den ideala lösningen för är således alt kunna delta iett nära västeuropeiskt samarbete men ändå bibehålla vår egen slutligasjälvbestämmanderätt. Mycket talar för atl detta önskemål också kan tillgodosesgenom de förhandlingar mellan EFTA-länderna och EG som pågår Inom EES fårvi den nära samverkan som vi önskar oss. Men EES är ett samarbetsorgan beståendeav självständiga parter Vi kan alltså inte tvingas böja oss för beslut somfattas över våra huvuden. Det är en viktig skillnad i förhållande till ettmedlemskap i . Enligt vår uppfattning finns det goda förutsättningar föratt ett EES-sam-arbele blir just den lösning sorn passar allra bäst.Därför bör det vara en självklarhet alt vi nu helhjärtat satsar på denlösningen. Skulle EES-förhandlingarna misslyckas, far man ta upp en diskussionom hur skall lösa sina problem i det läget. Men det finns del enligtvår uppfattning inte någon anledning alt räkna med. EES skulle också kunna bli en bas för elt vidareeuropeiskt samarbete som åven omfattade de östeuropeiska staterna. Målet förvår Europapolitik måste givetvis vara att skapa en alleuropeisk gemenskap, intebara en västeuropeisk. Atl EG skall utvecklas till en sådan alleuropeiskgemenskap är inte särskilt sannolikt, i varje fall inte med den färdriktningsom organisationen har Det verkar heller knappast ligga i EG;seget intresse. Å andra sidan vore en struktur, där EG skulle bli ett slagsspindel i ett nät av bilaterala handelsavtal, också ganska olycklig. Det skulleleda till en väldig centralisering av ekonomisk makt i . Engemensam organisation av EES typ skulle däremot kunna skapa ett alleuropeisklsamarbete mellan likvärdiga parter som nära skulle kunna knytas lill ettutvidgat Europaråd och kanske också till en fortsättning på ESK-processen.Sverige bör aktivt arbeta för en sådan alleuropeisk gemenskap, där alltså alladeltar som likvärdiga parter Vi bör också på elt mera generöst sätt stödja utvecklingeni . Regeringen har presenterat ett gult häfte medinformation om den nya östeuropeiska politiken. Denna presenterades alltså påmorgonen . Tydligen vill rnan inte ha någon debatt om detta häfte just nu- vi har ju inte haft möjlighet att studera del. En hastig blick pä häftet gerkanske en förklaring lill varför innehållet verkar skäligen tunt. De 300miljoner som regeringen förordar är inte något högt belopp. Del gerinte uttryck för en särskilt hög ambitionsnivå. Vi i kommer alt verkaför ett mera generöst Östeuropabislånd från sida. tycker vi att det är cyniskt att låta vårasamarbelsländer i , och i praktiken slå förkostnaderna för vårt Östeuropabislånd. Behovet av stöd till tredje världen har verkligen inteminskat bara därför alt behovet av stöd till har ökat. Också i tredjevärlden är behovet av stödinsatser i ökande. Del gäller i synnerhet . ISveriges riksdag har vi ju högtidligen slagit fast enprocentsmålet. Men genomdel förslag som regeringen nu har lagt fram har det målet svikits. I ställetborde vi alltså, herr talman, ägna oss åt atl försöka effektivisera uppfyllandetav enprocentsmålet, så all av vår bruttonationalprodukt verkligenutbetalas till de faltiga länderna i tredje värleden. Vi måstenaturligtvis också diskutera hur vi kan göra vårt bistånd effektivare, så attdel verkligen inriktas på de grundläggande överlevnadsproblemen i de faltigaländerna. Vi måste la itu med skuldbördan och försöka medverka tillinternationella lösningar som inte innebär atl rnan framtvingar nedskärningarpå viktiga sociala områden, på utbildningsområdet osv. i de fatliga länderna. Del finns, herr talman, många positiva exempel på altlångvariga konflikter nu får en fredlig lösning. Del är en glädje att hälsaNelson välkommen till . Hans frihet ger oss rätt atl hoppas altdet förhatliga aparlheidsystemel snart skall gä under. Men måste vikonstalera all några grundläggande förändringar ännu inte har skelt iSydafrika, även om det finns ett hopp i del avseendet. råderapartheid, fortfarande råder undantagstillstånd och fortfarande finns deltusentals politiska fångar Därför måste vi fortsätta att stödja Mandelasanliapartheidrörelse med fortsatta sanktioner mot aparlheidregirnen. När det gäller kan vi också med glädje hälsatillkomsten av demokratiskt valda presidenter i och . FidelCaslro är nu den ende kvarvarande diktatorn i . För några timmarsedan lovade han atl fortsätta med sin diktatur. Låt oss hoppas att hansambitioner beträffande del löftet kommer på skam! Naturligtvis finns det också många andra mörka punkter iden värld som omger oss. Mengisturegimen fortsätter sitt svältkrig i Etiopienoch . Förhandlingarna tycks ha gått i stå. En orsak till det äruppenbarligen att del sovjetiska stödet nu har bytts ut mot ell israeliskt stöd.Detta är tragiskt, och lika tragiskt är del all den israeliska regeringenhittills har visat ovilja atl förhandlamed palestinierna på rimliga villkor. Vad den nu aktuella regeringskrisenutmynnar i är svårt alt förutse. 1 fortsätter Khomeinis arvtagare alt regera genomavrättningar, och i regerar fortfarande mördarna från . Trots de glädjeämnen som finns måste vi alltså räkna meden framtida värld präglad av motsättningar och konflikter. Kampen för enfredlig och rättvis värld måste fortsätta. En fri och självständig svenskutrikespolitik som drivs inte bara utifrån våra nära ekonomiska intressen utanav en vision om framliden behövs också AnL 5GUDRUN (vpk); Jag tror alt vi alla delar den glädje somutrikesministern har uttryckt över utvecklingen i . Och jag troratt vi alla med samma värme i våra hjärtan mottar och somgäster i vårt land. Jag tror också alt vi alla känner samma stolthet över delfaktum att det är just sorn de har valt att komma till på sill förstautländska besök. Vi vet varför-det är ju inte bara för vår skull. Men del finnsett djupt symboliskt och faktiskt värde i all del är just i vårt land somplaneringen av den fortsatta kampen mot apartheid försiggår Del visar på värdet av varje människas och varje landsaktiva engagemang i vad som händer i världen, även om människorna inte är såmånga och även om landet är litet. Del visar på viklen och värdet av smånationers möjligheter alt bedriva en självständig utrikespolitik, utifrån egnasjälvständiga bedömningar. Det är väl just det som är den centrala frågan ,eller som i alla fall borde vara den centrala frågan i en säkerhels- ochutrikespolitisk debatt. Det handlar alltså om varje folks legitima rätt tillnationellt självbestämmande, om demokrati, om frihet och om mänskligarättigheter. Vi stöder den utvecklingen världen över: i , i och ide östeuropeiska länderna -senast i . Vi delar den uppfattning som tydligenen enig ulrikes-nämnd har kommit fram till. Jag skulle i del här sammanhangetvilja ställa frågan till ; Hur kommer det sig alt inte samtligapartier får vara med i den diskussion som bl.a. menade var så viktigför demokratin, nämligen den diskussion och de överväganden som görs i ulrikesnämnden?Vpk är inte med i de diskussionerna. En grundslen i den svenska utrikespolitiken utgörs av enaktiv solidaritet med fattiga och förtryckta människor Elt av de mest konkretauttrycken för denna solidaritet är viljan alt i vårt land ge en lilldem som har utsatts för eller riskerar politisk förföljelse i sitt hemland. Härprövas vår solidaritet, inte bara vad gäller vackra ord ulan i konkrethandling. Här prövas också hur starkt vi vill prioritera försvaret av demänskliga rättigheterna och vår syn på människors lika värde. Det råder inte längre enighet här i om dengrundläggande inriktningen av den svenska flyktingpolitiken. för att anpassa den svenska flyktingpolitiken till EG,övergivit stora delar av våra traditioner av solidaritet och humanitet påflyktingpolitikens område. Dörren till folkhemmet stängs alltmer, och i ställetsänder man ut signaler om alt del är dags alt inleda en arbetskraftsimport frånBaltikum. skallkomma hit som ett slags gästarbetare, sä länge konjunkturen gör atl vi harbehov av dem, och sedan skickas hem. vill en stor mängd flyktingarsom redan är här inget hellre än all börja arbeta. Regeringen måste upphäva beslutet om all vissaskyddsbehövandc skall vägras skydd i , se över mottagningssystemet förflyktingar, göra det mer flexibelt och ge ökat utrymme för flyktingarnas egnainitiativ. befinner sig i en ny situation inför1990-talel. Utvecklingen i har ställt Europafrågan inför helt nyaulmaningar De som gjorde EG liktydigt med har snabbitvingats omvärdera sin snäva syn. Det är omöjligt att teckna en exakt bild av denkommande utvecklingen, rnen i grova drag kan vi ändå teckna tvåutvecklingsvägar Den första är elt med delvis nya över- och underordnadeförhållanden. Lyckas EG bygga sin politiska union, som innebären ny typ avstatsbildning, ett nytt kapitalistiskt storrnaklsblock. är risken uppenbar altnya låsningar skapas i . riskerar alt bli någol av en bakgårdlill en av världens största handelsmakter, på ungefär samma sätt .somLatinamerika är visavi . Lyckas EG med atl bygga sin politiska union,som skall inkludera gemensam utrikes-, försvars- och säkerhetspolitik, kankraftiga spänningar återigen uppslå sorn äventyrar en fredlig utveckling. Den andra utvecklingsvägen är elt demokratiskt och öppetEuropa, där länderna i uppträder pä järnlika villkor Det kan bli eltEuropa där olika sociala och ekonomiska syslem tillåls blomstra sida vid sida.Det kan bli ell som gemensamt arbetar för att lösa hela Europasförsörjnings-och miljöproblem. Del kan bli elt där militära medel kanöverföras till civila och mänskliga ändamål. Vilken av dessa utvecklingsvägar sorn blir verklighet ären fråga om styrkeförhållanden. Inget är längre förutbestämt. Folken byggersjälva sina samhällen. Delta har med tydlighet visat sig i östra under1989, och vi menar att det är den enda väg folk kan la. Den svenska EG-anpassningen i enlighet medriksdagsbeslutet - för att inte tala om ifall ochmoderaternas krav på medlemskap skulle bli verklighet - utgör ett hot motsvensk nationell självbestämmanderätt. Om ca tio är skall av den ekonomiska och socialalagstiftningen beslutas av EG;s institutioner Lägger vi därtill planerna päden ekonomiska och monetära unionen, sorn innebär kraftiga inskränkningar i denationella ländernas rätt att bestämma.över den egna budgeten, blir lägetallvarligt, inte bara för EG :s länder, utan även för EFTA-länderna, som tycksha accepterat underkastelsen under EG:s beslutsmaskineri. När vi i vpk kritiserar detta beskylls vi för att varaisolationister men det är felaktigt. Vpk har alllid varit ettinternalionalisliskl parti, men vi anser inte atl del står i motsättning tillvärnandet av den nationella självbestämmanderätten. präglas av avspänning och nedrustning,men hur ser det ut i resten av världen? Hur förhåller sig den andra stormakten- ? Utan tvekan är man intresserad av att överge del iförhållande till Warszawapakien och , men man är knappast inriktad på nedrustningeller avspänning gentemot övriga världen. Tvärtom har militärledninglanserat tesen om "låginlensiva konflikter", en tes som innehållerföljande element; - förser sinaallierade med vapen för alt säkra sina ekonomiska och politiska intressen.Sådan upprustning pågår t.ex. i , , , och ElSalvador. - Militärt stödtill kontrarevolutionära organisationer som Contras i , UNITA iAngola och olika gerillagrupper i . - Direktamilitära operationer som i , och . nya politik att inte gemilitärt stöd till andra länder har inte följts av motsvarande åtgärder frånUSA:s sida. Åven andra länder är opåverkade av nedrustningsprocessen.Japan är inne i en intensiv militär upprustning, i fullt samförstånd med USA.En annan asiatisk stormakt, , rustar sig till tänderna, bl.a. medkanoner från . Mest orande är utvecklingen av nya kärnvapen. ,, , , . , och är länder somär aktuella, och det finns ingenting som tyder på atl dessa länderändrar på sin rustningspolitik på grund av avspänningen mellan NATO ochWarszawapakten. Intensiva krig pågår dessutom mellan och inom en radstater i tredje världen, t.ex. Etiopien-Erilrea, , ,, , , Sri Länka, Cambodja, ,, och . Nationalgränser och etniska gruppers mänskliga rättigheterifrågasätts, och många mer eller mindre folkligt förankrade organisationeranser sig ha rätt atl ta till vapen för att hävda sina intressen. Delta är entyp av konflikter som ökar och mot vars bakgrund framgår som enö av avspänning i elt hav av krig. På samma sätt framstår den svenska politiska debatten sombeklämmande Europacentrerad, om vi ser den mot bakgrund av den globalavärldssituationen. Jag skall bara ta några belysande exempel. - I-ländernasbefolkning utgör av världens befolkning men konsumerar avall energi, av trävarorna och av allt stål. Dessa rika har 94 %av världens hälsoulgifter, av industrin och av utbildningen. - Genomsniitsinvånareni den rika världen förbrukar ca 80 gånger så rnycket energi somgenomsnittsinvånaren i . - På 1960-taletdrabbades 18 miljoner människor i världen av torka, på 1970-lalet 25 miljoner,och har 35 miljoner drabbats enbart i . - 100 miljonermänniskor saknar tak över huvudet. - 700 miljonermänniskor har inte tillräckligt med livsmedel för att föra elt aktivt ochhälsosamt liv. - 60 000människor dör - 18 miljoner - därför alt deras basala behov,dvs. av vatten, kläder och tak över huvudet, är otillfredsställda, samtidigtsom alla analyser visar att alla skulle kunna överleva om resurserna fördeladesbättre. Mot den bakgrunden är del också cyniskt atl konstatera atlregeringen har valt att urholka enprocentiga bislåndsmål genom attföra in biståndet till under den rubriken. Det kusliga är, alt med dessa förändringar i ochi kan vi också se hur en ny självbelåtenhet i väst tonar fram. "Äntligen", säger man, "inser de att socialismen är underlägsen,äntligen inser de att kapitalsmen är den enda rätta vägen. Se bara hur illaställt det är med ekonomin och med miljön hos dem! Samma självbelåtenhet dyker upp i Väridsbanken,och andra inlernationella ekonomiskaorganisationer Den tredje världen är på våg in i det tydligen enda globalaekonomiska syslem som skall finnas, nämligen kapitalismen. Ändå, herr talman, är det odiskutabelt så, att dettasystem också är en av huvudfaktorerna bakom såväl människors lidande sommiljöförstöringen. Tänk orn de som inte tillhör del rika väst nuförsöker bli som västerlandels , vars livsstil skapar ständigt ökandeklyftor Tänk om alla i världen vill ha lika många bilar, flygresor,modekläder, prylar och lika höga vinster Tänk om kapitalismen och den hittillspraktiserade statssocialismen är katastrofala som globala ideologier. Är detinte så att båda egentligen bygger på en ideologi om materialism, tillväxt ochmänniskans självhävdelse över andra människor och över naturen? De rika länderna, som har haft en historiskt unik tillväxtoch välståndsstegring med en egen förslumning ochsamtidigt med att majoriteten av jordens befolkning har sjunkit ned i misär,satsar nu på ännu mer tillväxt, ännu mer marknadskrafter ännu mer privatiseringoch mullinationalisering, för atl som del heter "bättre kunna hjälpa defattigaste"! Experter och politiker talarom "vår gemensammaframlid" och förespråkar massiv ekonomisk tillväxt som botemedel mot detlidande som just denna tillväxt har skapat! Vad kan vi då göra här i ? Vad kan vigöra för atl påverka utvecklingen i riktning rnot en global rättvisa och vadkan vi göra för att påverka utvecklingen i riktning mot en värld i ekonomiskoch ekologisk balans? Vad kan vi göra för atl medverka fill all allatillgängliga resurser används för försvaret av vår jord, vår natur och helamänskligheten? Jo, vi kan föregå med gott exempel och vi kan vara aktivai den nedrustnings- och avspänningsprocess som pågår i vår del av världen,i . Tyvärr lyser den aktiviteten med sin frånvaro . Istället för att ta initiativ intar den en passiv ochavvaktande hållning och hänvisar till de internationella förhandlingsborden.Man upprepar med sömngångaraktighet samma gamla fraser ; 'Neutralitetspolitiken, stödd på ell starkt ochallsidigt sammansatt totalförsvar, utgör som grunden för vårsäkerhetspolitik." Inte ett ord om den urholkning som vår neutralitetspolitikgenomgår genom anpassningen till EG, inte ell ord om den ökande vapenexporten,som genom ett allt flitigare användande av så kallade samarbetsavtal innebärall vi snart kan exportera vapen lill varje krigförande land, inte ett ord omdet fega hukandet bakom UD;s fasader när det gäller frågan om flottbesök avkärnvapenbestyckade fartyg. Inte ett ord om den dramatiskt förändrade mi-