prot · GD09139 · 1989-12-31 00:00:00 — Jagtackar för den inspiration och entusiasm som hon har lagt i dagen.Jag har själv arbetat och haft 10 000 medarbetare i ett stadigt verk. Även omjag inte kan excellera i samma typ av entusiasm som , tycker jag attvi ändå lyckades få en god uppslutning kring ett brett reformprogram. Jag skallförsöka använda den gnutta av entusiasm jag har för att driva frågorna vidare. Fråganom sparandet viU jag besvara genom att säga följande. Som jag sade i vår förstadebatt tycker jag att det är viktigt att stimulera både offentligt och privatsparande. Vi var överens om att vi med skattereformen åstadkommer en sfimulansfill hushållssparande, och vi kan behöva andra sådana åtgärder Jag är öppen förresonemang. Men vi behöver också slå vakt om det offentliga sparandet. Jagsäger det därför att så många olika anspråk har kommit fram. Det är så lätt attsäga att vi kan kosta på oss både det ena och det andra. Men på så sätt kanbalansen i statsbudgeten försämras. Då går det som det gick ,dvs. en lätt släpphänthet i budgetprövningen, som gjorde att det inte fannstillräckliga inkomster, ledde fill en ekonomisk katastrof. höjde rösten efter receptet "svag argumentering, höj rösten".Kom ihåg, , att samma resonemang fördes 1976, dvs. 1989/90:139 12 juni1990 Denekonomiska politiken, m.m. 8Riksdagens prolokoll 1989/90:139 Den ekonomiska poHtiken, m.m. man kundebåde sänka skatterna och höja utgifterna. Vad hände under de sex borgerligaregeringsåren? Ni har samma inriktning , och effekterna blir desamma. Viskall vara mycket observanta på detta, och vi skall se till att spridakunskaper om innebörden av er politik. Jag vill även säga några ord om ett par huvudfrågor somhar varit uppe till diskussion angående självständighet och EMS.Gunnar , och har tagit upp dessa frågor i olikaomgångar. När det gäller självständighet är endiskussion om de olika institutionernas roll i den ekonomiska politikenangelägen. är en av våra allra viktigaste institutioner, och det ärvärdefullt att frågan om dess ställning får en allsidig belysning. Jag har medstort intresse tagit del av riksbankschefens föredrag där han gör eninternationell jämförelse av centralbankernas ställning och inriktning. Fördem som inte har läst det föredraget rekommenderar jag det till läsning. För dagen vill jag bara göra ett par reflexioner. För detförsta är bank. Jag utgår från att även iframtiden skall ha det avgörande inflytandet över styrelsens sammansättning ochpennings politikens inriktning. För det andra har fått enökad självständighet. Regeringen utser inte längre ordförande - det gör . Riksbankschefen har fått en starkare ställning. När i vårasskulle få en ny ordförande var det naturligt att inte välja en person från regeringskansliet.Det innebar en markering av bankens självständighet i förhåL lande tillregeringskansliet. Jag vill för övrigt följa den fortsatta diskussionen ochlängre fram återkomma till frågan om utredningen. Vidare har vi valutapolitiken och den eventuellaknytningen av den svenska kronan till EMS. Enligt låter det somom valet står mellan fast växelkurs i EMS eller ingen valutapolitik alls. Så ärdet naturligtvis inte. Vi har en valutapolitik som innebär en fastväxelkurs i förhållande till alla de länder som är viktiga för oss. Att istället välja anknytningen till EMS innebär en fast växelkurs i förhållandetill några av de viktigaste länderna i , dvs. en ökad stabilitet iförhållande till , , och . Det finns skäl förbåda dessa alternativ. Men valet gäller inte stabilitet eller ej. utanstabilitet i förhållande till vem. Min uppfattning är att det inte är allmännauttalanden om valutasamarbete som är avgörande för omvärldens tilltro. Detavgörande är att riksdag nu kan samla sig till de nödvändiga beslutenom stabiliseringspolifiken. Jag tror att praktiskt taget alla, jag hoppas ävenLars , håller med mig när jag säger att ett uttalande om anslutningtill EMS skulle inte vara värt särskilt mycket om vi inte hade kunnat fattabeslut om den stabiliseringspolitik som en majoritet i är bereddatt ställa sig bakom. Jag understryker vikten av att det vi gör på hemmaplanär det som avgör förtroendet för vår politik även på det området. I övrigt vill jag även på den punkten markera att viföljer utvecklingen av det västeuropeiska valutasamarbetet med stort intresse.Några ställningstaganden är inte aktuella. Låt mig få avsluta med några ord av mer principiellbetydelse. Jag har riktat hård kritik mot budgetalternafiv. Jaggör det inte bara med hänsyn till den direktaekonomiska innebörden i att ge stora löften som inte kan finansieras. Bakomdetta ligger också att man ser konturerna till ett helt annat samhälle. Därförbör man läsa inte bara partimotionen och reservationen utan också moderaternasframtidsprogram. Det skall vara sammanhållning i det lilla och konkurrens idet stora. vill, som jag ser det, i det programmet betraktamänniskor som vilket företag som helst, som vilken resultatenhet som helst,som kan konkurreras ut och slås ut från gemenskapen. vill skapa devassa armbågarnas samhälle. Det blir ett kallt och hårt samhälle och ett dåligtfungerande arbetsliv om man hindrar samarbete och solidaritet. Jag tycker attdet skall finnas konkurrens mellan företagen men samfidigt solidaritet mellanmänniskorna. 1989/90:139 12 juni1990 Denekonomiska politiken, m.m. Tredjevice talmannen anmälde att och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 62 (): Vi går över till det arbetsmarknadspolitiska avsnittet i dagensfinansdebatt. Jag hoppas att den debatten skall bli korrekt vad gäller siffroräven från den socialdemokratiska sidan. Enbetydande del av orsakerna till att den svenska ekonomin halkar efter finns iförhållandena på arbetsmarknaden. Denhöga sysselsättningsnivån och låga arbetslösheten framhålls av regeringen somett föredöme för världen. Detta är regeringens sista försvarsbastion efter detatt politiken har brutit samman på praktiskt taget alla andra väsentligaområden. Samtidigthar regeringen tvingats erkänna att sysselsättningstalen döljer kraftigaobalanser, att en stor del av orsakerna till vår negativa ekonomiska utvecklingstår att finna i just förhållandena på arbetsmarknaden samt att det finns riskför en kommande arbetslöshet. Den förre finansministern hotade med ett"arbetslöshetens stålbad". Allt fler talar nu om att en ökad arbetslöshetär den medicin som skulle tvinga in arbetsmarknaden i ett mer positivt mönsterT.o.m. regeringens egen långtidsutredning ansluter sig fill denna synpunkt. sägs att arbetslöshet behövs för att hejda denöverdrivna lönekostnadsutvecklingen. LO varnar för en sådan arbetslöshet.Enligt aktuella prognoser väntas ett stort antal industrijobb att slås ut påkort sikt. Trotsett rekordstort antal människor i sysselsättning och brist på arbetskraft stårmånga invandrare, handikappade och andra grupper utanför arbetsmarknaden. Deregionala arbetsmarknadsproblemen är omfattande. Enbetydande utslagning visar sig i form av alarmerande många förtidspensionäreroch långtidssjuka. Statsministerns manus innehöll ett antal siffror. Jag trorinte att han nämnde dem under debatten, men enligt dessa siffrorförtidspensioneras 54 000 människor Totalt är 355 000 svenskarförfidspensionerade. fick 55 700 personer arbetsskadeersättning.Antalet långtidssjukskrivna är 150 000. Riksförsäkringsverketanmäler i en nyligen utkommen rapport att ohälsotalet, dvs. antalet dagarförsäkringskassan betalar ut ersättning för arbets- 1989/90:139 12 juni1990 Denekonomiska politiken, m.m. skada och förtidspension,närmar sig per försäkrad och år. Vi vet från andra rapporter attfrånvaron från arbetsplatserna ligger på rekordnivåer Effekternaav detta visar sig i brist på arbetskraft, svag produktivitetsutveckling, lågtillväxt och en skenande löne- och kostnadsutveckling, dvs. Detvisar sig också i dramatiskt ökande kostnader inom socialförsäkringssystemet. Ettannat mått på att det inte står väl till är att arbetsmarknadsbudgeten i ettläge med rekordhög registrerad sysselsättning belöper sig till ca 25 miljarderkronor, regionalpolitiken oräknad. verkligheten sådan den är finner vi att den egentliga arbetslösheten iSverige och kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken ligger på väl så hög nivåsom i jämförbara länder med en betydligt högre öppen arbetslöshet. Viser nu en snabbt minskande efterfrågan på arbetskraft. Orderingången iindustrin går ned. Arbetslöshetens stålbad närmar sig snabbare än vad vitidigare kanske anade. Ettav de allvarligaste problemen är de kaotiska förhållandena på avtalsområdet.Brist på arbetskraft och höga inflationsförväntningar driver upp lönekraven,liksom löntagarorganisationernas fasthållande vid en löneutjämning somuppenbarligen inte accepteras av deras medlemmar, eftersom de kompenserar sigdär de kan genom löneglidning. Antaletkonflikter på arbetsmarknaden är mycket högt. gick 400 000arbetsdagar förlorade på grund av konflikter. Vilda konflikter förefallernumera mer eller mindre höra till dagordningen. Det är ett högt pris vibetalar för den solidariska lönepolitiken. Regeringenhar kapitalt misslyckats med att skapa förutsättningar för ansvarsfulla avtal.I stället har man försökt med kafferep i och i . Inte heller lyckades riksförlikningsmännen. Sedan ställde regeringen tillmed en regeringskris på ett förslag om pris- och lönestopp samt strejkförbud. Nuhar regeringen satt sin tillit till en särskild utredningsman som skall se överspelreglerna på arbetsmarknaden. Av allt att döma strävar man efter en återgångtill den s.k. svenska modellen med starkt centraliserade avtalsförhandlingar -detta i när en alltmer differentierad arbetsmarknad ställer krav på enlönesättning som utgår från individerna och arbetsuppgifterna. Ettsätt att stävja de vilda konflikterna som den borgerliga oppositionenföreslagit är att höja skadeståndet från nuvarande löjeväckande låga200 kr Vi föreslår nu ett maximibelopp på , dvs. samma belopp somregeringen föreslog att dömas ut mot den som bröt mot detstrejkförbud som regeringen då ville införa. Deltidsarbetslöshetenhar ett nära samband med det stora antalet tillfälliga anställningar påarbetsmarknaden. Det finns 350 000 tillfälliga anställningar registrerade.Många befinner sig i en rundgång mellan korta vikariat, deltidsarbetslöshet ocharbetslöshet. Som AMS framhåller i en nyligen publicerad rapport är de problemman har att lösa då det gäller deltidsarbetslöshet och tillfälligaanställningar bara toppen på ett . Rapporten bekräftar vad vi moderateri har betecknat som vikariatseländet, vil- ket är enföljd av en växande monopolarbetsmarknad, en föråldrad lönestruktur och enlångtgående detaljreglering av arbetsmarknaden, kort sagt: en följd av desocialdemokratiska planhushållningsambitionerna. Och det är en stor gruppkvinnor som sitter fast i den tvångströja som socialdemokratin virkat åt dem. Vad har då regeringen för recept? Jo,arbetsmarknadsministern överlägger med parterna om deltidsabetslösheten. Fårhon inget resultat den vägen hotar hon med lagstiftning och sanktioner motarbetsgivarna. Detta är ett för en socialdemokrat reflexmässigt sätt attangripa ett så djupgående problem. Vad som behövs är inte statlig reglering ochförbud utan större möjligheter att anpassa villkoren på arbetsmarknaden tillindividuella behov och enskilda arbetsplatsers förhållanden. Då måste destora, dåligt fungerande offentliga vård- och tjänstemonopolen brytas upp,arbetstidslagstiftningen avregleras och lagarna på arbetsmarknaden i övrigtses över. Kommandopolitiken måste avlösas av en politik som ger utrymme förmångfald och valfrihet. Det finns två grupper på arbetsmarknaden som har särskildaproblem, dels handikappade, dels flyktingar och invandrare. Regeringen har då det gäller lönebidrag för handikappadevarit oförlåtligt saktfärdig. börjar regeringen inse att det flexiblalönebidrag som vi moderater förordat har stora fördelar framfördagens stelbenta system. Det nuvarande lönebidraget har i stor utsträckningfungerat som ett stöd till arbetsgivarna snarare än till de handikappade.Enligt vår modell skall lönebidraget knytas till den handikappade och varaanpassat till arbetsförmågan. Det skall utgå så länge arbetshandikappet beståroch också kunna anpassas om arbetsförmågan ändras uppåt eller neråt. Majoriteten i arbetsmarknadsutskottet sade så sent som imaj nej till en utökad försöksverksamhet. har regeringen föreslagit enutökning. föreslog vi moderater att hela landet skulle omfattasav den nya lönebidragsformen. Eftersom det yrkandet då avslogs, yrkar vi nutillsammans med , och att försöksverksamhetenåtminstone skall omfatta hela landet. Regeringens handfallenhet är särskilt påtaglig då detgäller arbete åt invandrare och flyktingar. På detta område framstårregeringens olyckliga övertro på vad politiska beslut och statliga byråkratierkan åstadkomma och misstron mot människors egen förmåga i bjärt dager. Istället för att ge dessa hårt drabbade, men bevisligen företagsamma människor,en möjlighet att arbeta och känna att de gör en insats så att de kan bygga uppen tillvaro, döms de till isolering och passivitet i avvaktan på attmyndigheterna först skall besluta om de skall få stanna och därefter"placeras" de. En så självklar sak som att ge flyktingarna rätten attarbeta i avvaktan på myndigheternas beslut förkastar regeringen. I enreservation upprepar vi de fyrpartiförslag till konkreta insatser som ladesfram I praktiskt taget varje budgetsammanhang kommer yrkandenfrån AMS om mer pengar och mer personal för att klara insatserna för flyktingaroch invandrare. har vi moderater tröttnat på denna kvartalspolitik och denbrist på överblick och långsiktighet som den avslöjar. Vi anser att det är påtiden att får ett mer sammanhållet och genomtänkt förslag från Den ekonomiska politiken, m.m. 1989/90:139 12 juni1990 Denekonomiska politiken, m.m. regeringen om hur manavser att klara av dessa frågor. Då skall vi ta ställning fill vilka resursersom kan behövas. Betecknandeför det tänkande som styr arbetsmarknadsbyråkratin är AMS återkommande yrkandenom mer pengar och fler tjänster varje gång de skall göra en insats för någongrupp. gäller det s.k. jobbsökar-klubbar. Vi anser att detta ärhelt normala arbetsuppgifter som skall inom ramen för befintligaresurser. Det handlar om att prioritera. Istället för att jaga skrivbyråer och lägga under sig allsköns uppgifter somoönskad kulturarbetsförmedling och gratis konsultverksamhet åt företag ochandra arbetsgivare, bör AMS prioritera sin huvuduppgift att hjälpa de människorsom har problem på arbetsmarknaden. Detär dags att bryta arbetsförmedlingsmonopolet och ge utrymme för konkurrens ochvalfrihet. Det är också dags att vi får en allmän arbetslöshetsförsäkring somomfattar alla på arbetsmarknaden. Regeringenhar också upptäckt att det råder brist på kvalificerad arbetskraft. Detta ärfallet även i lågkonjunkturer. skall bristen enligt regeringen avhjälpasmed två nya stimulansbidrag, dels för utbildning för yrken inomverkstadsindustrin, dels för att stimulera kompentensutveckling av redananställda. Det är inga obetydliga belopp det handlar om. I det första falletrör det sig om högst . per deltagare, och i det andra fallet upp till50 . Bristenpå kompetent personal är allvarlig. Så långt har regeringen rätt, men det kanknappast vara en framkomlig väg att på det här sättet stödja en enstakabransch. gäller det verkstadsindustrin, ett annat år gäller det kanskekommunerna. Jag kan inte frigöra mig frän tanken att regeringens särskildaomsorg om verkstadsindustrin egentligen innebär ännu ett förtäckt stöd tillbilindustrin. Stimulansbidragetför kompetensutveckling är förknippat med en rad villkor Avsikten är att detskall medverka till den s.k. lärande organisationen. Ett kriterium vid valet avarbetsplatser för försöksverksamheten bör därför enligt propositionen vara attstrategin för kompetensutvecklingen baseras på konkreta inslag avorganisatoriska förändringar. Dessutom skall fördelningspolitiska aspektertillgodoses liksom jämställdhetsfrågor. Det råder enighet om den huvudsakliga målsättningen för svenskarbetsmarknadspolitik - alla som vill och kan arbeta skall också gesmöjligheter till arbete. Det råder också enighet om att arbete och utbildningär bättre än arbetslöshet. Det är detta som vi brukar kalla för arbetslinjen.Dessa allmänt omfattade målsättningar utnyttjar emellertid socialdemokraternaför att också uppnå andra mål som präglas av socialistiska planhushållningsambitioner Traditionellsocialdemokratisk politik har inneburit att varje problem, varje avsocialdemokratin oönskat förhållande på arbetsmarknaden, har tagits tillintäkt för ett nytt bidrag, en ny lag, ett nytt förbud eller en ny skatt. Iskydd av den allmänna välvilja med vilken målen för arbetsmarknadspolitikenomfattas, har socialdemokraterna på det sättet lyckats bygga upp ett systemsom baseras på en långtgående reglering, en omfattande byråkrati och ökandefacklig och politisk kontroll. Allt tyder på attsocialdemokratin är på ny offensiv i syfte att lägga ännu mer avarbetsmarknaden och näringslivet under facklig och politisk kontroll. Utökadkollektiv kapitalbildning, utbyggnad och aktivering av det s.k. nationellakapitalet, ökat statligt företagande och riskkapitalbolag är led i denna strategi.Ett annat led är utökad facklig-politisk kontroll av arbetslivet. I kompletteringspropositionen kan vi läsa att regeringenavser att ge produktivitetsdelegationen och arbetslivsfondens styrelse iuppdrag att gemensamt utforma förslag till riktlinjer förproduktivitetsbefrämjande aktiviteter som når ut brett i hela arbetslivet.Regeringen avser också att inbjuda arbetsmarknadens parter tillöverläggningar. Detta är ytterligare ett exempel på regeringensolycksaliga tilltro till statlig intervention och detaljstyrning. Men det är inte med den totalitära ambitionen att genomstatliga beslut och växande arbetsmarknadsbyråkrati kontrollera och styra alltpå arbetsmarknaden och i arbetslivet som problemen på den svenska arbetsmarknadenoch i den svenska ekonomin kan lösas. Man löser dem med skatte-, löne- ochsocialförsäkringspolitik som gör det lönsamt för arbetare och tjänstemän attskaffa sig en utbildning, utvecklas och göra en helhjärtad arbetsinsats. Detmåste löna sig att arbeta. Man löser dem med ett näringslivsklimat som skaparframtidstro och förtroende för spelreglerna, som ger lönsamhet ochinvesteringsvilja, med en ansvarsfull energipolitik och med en framsyntEuropapolitik för att nämna några av de inslag som krävs. Man löser dem med att öppna de offentliga vård- ochservicemonopolen för konkurrens och nyföretagande. Man löser dem med ett regelsystem på arbetsmarknaden somger utrymme för mångfald och valfrihet och som bygger på enskildaarbetstagares och arbetsgivares möjligheter och önskemål och på förtroende förderas förmåga att ta ansvar. Man löser dem med en socialt ansvarsfullarbetsmarknadspolitik som hjälper arbetssökande och arbetsgivare att finnavarandra. Man skall hjälpa dem som har svårt att få fotfäste på arbetsmarknadentill den utbildning och de förutsättningar som krävs i övrigt. Det normalaskall vara att arbetsgivare och arbetstagare finner varandra utan särskildahjälpinsatser Byte av yrke och arbetsplats skall ses som en inspirerandeutmaning och ett naturligt inslag i individens utveckling. Stödarsenalen skallge hjälp till självhjälp och undvika att det hos arbetsgivare och arbetstagareuppstår en fillvänjning till statliga bidrag eller beroende av statligbyråkrati - en inlärd hjälplöshet. Vi moderater ställer oss naturligtvis bakomde reservationer i utskottets betänkande som bär moderata namn. För att intefresta kammarens tålamod i den nuvarande arbetssituationen begränsar jag migtill att yrka bifall till reservation nr 33 om arbetsmarknadspolitikensinriktning. Den ekonomiska poHtiken, m.m. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. AnL 63ELVER (): betänkande om den ekonomiskapolitiken avlivar myten om framgången med den tredje vägens politik. Denekonomiska politiken, m.m. geringen ochsocialdemokraterna konstatera att den i stället lett tUl en rad problem: lågtillväxt, för litet sparande i kombination med en hög inflation och risk förkostnadskris. Frånfolkpartiets sida har vi försökt verka för en ansvarsfull och realistiskekonomisk politik. För detta har vi fått politiskt obehag, men vi har känt gottsamvete. I sakfrågan har regeringen i stora delar insett och erkänt att det ärnödvändigt. Visserligen är åtgärderna i betänkandet otillräckUga, men de lederåt rätt håll. På flera punkter har socialdemokraterna retirerat. Vi frånfolkpartiets sida har varit beredda att försöka hjälpa fill att vända enoroande ekonomisk utveckling. Attränteläget sjunkit sedan åtstramningspaketet blev känt är ett oomtvistligtfaktum. väntar en viktig och spännande tid. Vi är övertygade om attskattereformen och den nu nödvändiga åtstramningen långsiktigt kommer attförstärka svensk ekonomi och förbättra vår konkurrenskraft gentemot omvärlden. Finansministerntalade här tidigare om behovet av den offentliga förnyelsen. Han nämnde femvitala områden. Eftersom har kommenterat detta skall jag inteåterupprepa det. Hon sade att visserligen är det angelägna reformer sombehöver förnyas enligt finansministern, men problemet är att det ärsocialdemokraterna som varit motståndare till den förnyelse somfinansministern nu förordar Jagvill ställa en kort fråga till socialdemokraternas talesman här i kammaren.Kommer ni att fortsätta bekämpa de reformer som vi har fört på tal men somfinansministern nu säger sig vara angelägen om att få en förnyelse av? Är niberedda att öppet och generöst pröva förslag, som finansministern i allmännaordalag sade sig vara positivt inställd till? Jagskall kort beröra några av våra reservationer som vi tycker är särskiltangelägna. har flyktingars rätt till arbete diskuterats intensivt.Av många olika skäl, bl.a. för att underlätta flyktingars situation, är det nödvändigtatt det vidtas åtgärder för att främja deras inträde på arbetsmarknaden. I entidningsartikel i går kunde man läsa att en mängd långvårdsplatser måste hållasstängda , trots att hundratals polacker och balter som behärskarsvenska skulle vilja vikariera i den svenska sjukvården. Bristen påsommarpersonal drabbar både patienter och arbetssökande, men också den personalsom skall arbeta. Det är därför uppseendeväckande att också vårdfacket såenergiskt kämpar emot en ökning av de låga kvoterna. skrevannars redan vid nyår till och begärde ändringar iutlänningsförordningen så att utländska ungdomar skulle få arbeta i tremånader utan särskilt arbetstillstånd. hade regeringensamlat sig tiU ett svar. Man sade kort och kärvt att regeringen avslårframställningen. Därmedhar regeringen orsakat att hundratals gamla får sämre vård, att antaletfärdigbehandlade på akutsjukhusen ökar, att tusentals polska och balfiskaungdomar inte får feriearbete i vårt land och att den svenska vårdpersonalenfår det slitigare än vad den skulle behöva få. Folkpartietslandstingsråd , som var författare till den artikel jag citerade,säger att tre ord sällan har ställt till så mycket elände: "Regeringenavslår framställningen." Här ser vi, herr talman, en diskrepans mellan å enasidan de högstämda tal vi av och till får höra om att göra insatser för Prot. 1989/90:139 flyktingar, att underlätta för dem att få arbete osv. Och vad man gör närman får ett tillfälle att uträtta något. Då finns det bara byråkratiska ochpoUtiska hinder. " har hävdat att regelsystemet inte skall fåutgöra hinder för en poHtiken, m.m. snabb arbetsplacering för flyktingarArbetsförmedlingen måste få friare händer, otraditionella insatser måsteuppmuntras. Redan på förläggningarna måste flyktingarnas utbildningsbakgrundoch tidigare arbetslivserfarenhet inventeras. En annan viktig åtgärd är att setill att flyktingarna snabbt får en bra och inviduellt anpassad utbildning isvenska språket.