prot · GD09136 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag tycker ändå att det var ett par saker som förtjänar någrakommentarer i det här sammanhanget. NärOdd kom in på resonemanget om satsning på forskning vid de mindrehögskolorna, noterade jag att han använde uttrycket att detta är ett mycketviktigt steg. Jag kan väl hålla med om att det är viktigt, men det ärsannerligen inte särskilt stort. Vad det egentligen handlar om är inte någondirekt satsning på forskning, utan det är forskningsstimulerande ellerforskningsstödjande åtgärder Och vi är alla överens om att en stor del avresurserna kommer att gå åt för forskarutbildning för personer som saknar-eller inte har en komplett - sådan utbildning. Serman sedan till de volymer det handlar om, finner man alltså att det är 30 milj.kr som skall fördelas på 17 högskoleenheter. Då blir det inte såsärskilt mycket pengar. För en liten högskola ute i landet kan det handla om600 . , och för en sådan högskola känns inte det här somett mycket vikfigt steg - som beskrev det. I varje fall är det somsagt ett fasligt litet steg. På många ställen är man besviken över att detinte handlade om större resurser, när man nu ändå är beredd att ta ett förstasteg. För vår del hade vi, som jag har sagt fidigare i den här debatten, velatgå betydligt längre. Dessutomsaknade jag den aspekten att det också är en mycket viktig regionalpolitiskinsats som det handlar om - att med forskning och utbildningsinsatser stödjaden regionala utvecklingen i olika delar av landet, där vi vet att dessa insatserspelar stor roll. Jagsaknade också den aspekten att forskningen har en oerhörd betydelse förgrundutbildningen även vid de mindre högskolorna. Vi har ju tidigare i debattenslagit fast att en av forskningens aUra viktigaste uppgifter är att stödja grundutbildningen. Deresurser som vi nu talar om för samtliga dessa mindre högskolor är faktiskttillsammans mindre än påslaget för ett enstaka universitet i det härsammanhanget. Då blir det litet andra proportioner Jagvill gärna göra den här markeringen. Dessutom noterade jag att att kommentera den fråga som vi hade en debatt om . Jagskulle Htet försiktigt vilja fråga om delar 1989/90:136 8 juni1990 utbildningsministernsuppfattning att de nya forskningsråden är reformerade sektorsorgan. Anf.94 (): Det har förts en debatt i media om huruvida vice statsministern ochforskningssamordningsministern tror på tomten eller ej. Den gången då jag hördehonom intervjuas i radio om denna fråga sade han: "Det enda jag är heltsäker på är att helt säker kan man inte vara om någonting." I kombinationmed den uppgörelse med som finns i det här utskottsbetänkandethar detta kanske väckt en viss oro för den kunskapssyn som breder ut siginom socialdemokratin. Menjag tycker att det anförande som här höll har skingrat den oron,och jag vill gärna instämma i de välkomsthälsningar som har riktats tillhonom. Han för ju vidare en stolt tradition från tid, då man iregeringsledningen hade ett stort intresse för forskningsfrågor, som utantvivel var till stor nytta för svensk forskning. Såhär , och efter det anförande hållit, harjag egentligen inget behov av att vara polemisk. Jag tänkte ändå använda dentaletid jag här har till att påminna om den viktiga roll som harjust som samordnare av forskningsfrågorna i regeringen. Jag tror egentligeninte att i egenskap av forskningsdepartement kan lösade stora problem som finns på det här området. Det är just en person som kansamordna mellan departement och gentemot skattepolitik, EG och annanutrikespolitik samt budgetpolitik som kan lösa de problem vi står inför. Dåhandlar det om det som vi och några andra brukar sammanfatta som balansproblem,problem i balansen forskning-grundutbildning. Jag vill läggaforskningsministern varmt om hjärtat att stötta utbildningsministern när detgäller att få fram resurser för en bra grundutbildning. Det är, för attanvända en sliten bild, att såga av den gren man sitter på, om man inte helatiden ser till att vi har en bra nyrekrytering till forskare. Vihar avvägningen grundforskning-tillämpad forskning, där det finns statistiksom, även om den är svårtolkad, tyder på att det har skett en förskjutning motden tillämpade forskningen. Precis samma bild kan man använda också när detgäller det balansproblemet: Om man eftersätter grundforskningen kommer denfillämpade forskningen att ha sågat av den gren den sitter på. Envariant av det här balansproblemet, även om det inte är riktigt detsamma, äravvägningen mellan å ena sidan sektorsforskningen och å andra sidan fakultets-och rådsforskningen. medverkade vi i beställningen av attresurser skulle överföras fill den reguljära - låt mig kalla den det -forskningsorganisationen. Vi hade gärna sett ett liknande uppdrag inför nästaforskningsproposition. Det har inte velat samlas omkring, men jagtror att det ändå föreligger en önskan från åtskilliga parfier - kanske rentav en majoritet - att få till stånd en fortsatt utveckling åt det hållet. Ominte annat kanske en sådan beställning hade behövts för att mota i grind,som det heter Det finns ju strävanden från sektorsorganisationer att stärkasektorsforskningen och rent av överta gmndforskningsorganisationer och göra dem mer så attsäga sektorsartade. Det förs på sina håll t.ex. en diskussion om att medicinskaforskningsrådet kanske snarare borde sortera under . Jagtror att en sådan utveckUng vore olycklig. Jag tror därför att det är viktigtatt statsrådet i sin samordningspolifik också är beredd att stöttautbildningsdepartementet i den meningen att bör vararegeringens forskningsdepartement. Anf.95 (): Jag vill gärna instämma i välkomsthälsningarna till vår nyeforskningsminister Jag vill tro att han är öppen för det nya, för de krav somförändringar ställer Det är faktiskt mycket stora förändringar som väntar ossnär vi skall ställa om utvecklingen i , göra den bärkraftig och rikta inden så, att också kommande generationer kan få sin bärgning i vårt land. Detär egentligen samma utveckling som väntar i alla länder - det är bara det attdet just nu ser ut som om vi i hade förutsättningar att komma i vägtidigt i starten och därigenom faktiskt också bli mycket konkurrenskraftiganär de andra kommer i gång. Vi har då redan gjort en omställningsom medfört att vi hamnat innanför naturens ramar, en omställning som andrabörjar . De forskningsrön som vi hinner få på det här området och denteknik vi hinner utveckla kommer att göra att svenskt kunnande blirefterfrågat i vår omvärld. Det är faktiskt ett sätt att både visa solidaritetmot omvärlden och få vissa intäkter till . Särskiltvill jag i det här sammanhanget nämna de insatser som skall göras påmiljöforsknings- och energiforskningsområdet. Det är många som har sagt dettaföre mig. Bl.a. miljöminister talar numera ibland -på sittvanliga vältaliga sätt - om de fördelar som svensk industri kan få om vi nusnabbt kommer i gång på miljö- och energiområdet och om att den teknik som vi,av nödvändighet, utvecklar för hemmabruk också kan komma till användningutomlands. Här finns alltså ett stort och viktigt fält för forskningen. Manbrukar tala om att grundforskning skall ligga långt framme och att det tar långfid. Det är förvisso sant, men det finns också rätt mycket som fortfarande kangöra nytta även . tog, om jag förstod det rätt, med mig upp frågan om iförsta hand verksamheten inom industrin och dess utvecklingsarbete. Det skullevi kunna tala länge om. Jagbegränsade mig till att slå fast någonfing som jag tycker är heltfundamentalt, nämligen arbetsfördelningen som den har kommit att utvecklas iden samlade svenska forsknings- och utvecklingsansträngningen, med det ansvarsom då ligger på staten att med grundforskning, forskarutbildning och denorganisation som vi har byggt upp för detta se fill att vi håller hög kvaliteti den allmänna kunskapsuppbyggnaden, det förutsättningslösa kunskapssökandet,medan tillämpningarna skall sökas inom ramen för den typ av marknadsekonomi somvi har i vårt land, där framför allt företag, kommuner och landsting har ettansvar för att sedan föra denna kunskap vidare fill nyttig tillämpning.Någonfing mer hade jag inte att säga . Det var å andra sidan, tror jag,ett mycket viktigt klarläggande. 1989/90:136 8 juni1990 Om jag förstod rätt står också moderata samlingspartiet tills vidarebakom beslut om att den skall känna ansvar föratt så långt som möjligt föra ett effektivt förhandlingsarbete i föratt tillsammans med EFTA-länderna nå fram till en europeisk ekonomisk sfär Omjag sitter i en regering som får ett sådant uppdrag av satsar jagnaturligtvis helt och fullt på att föra detta mandat fill ett lyckligt slut,dvs. upprättandet av en ekonomisk europeisk sfär. För mig är det helt främmandeatt, som vall, här och ägna mig åt att grubbla över vad jag skallgöra sedan jag har misslyckats med detta uppdrag. Jag ser inget misslyckandeframför mig, och det vore också - jag tror att jag vågar tala för hela densvenska regeringen - ett onaturligt sätt för oss att arbeta på. Får vi ettuppdrag och får vi ett sådant brett stöd satsar vi all vår kraft på att ocksåslutföra detta uppdrag på ett framgångsrikt sätt. Vi tänker inte, som herrGrönvall tydligen för ögonblicket gör, i termer av nederlag, för att citera honomordagrant. För mig är det ett viktigt steg som tas med den här propositionennär det gäller de små och medelstora högskolornas möjligheter att bedrivaforskning. Det är kanske inte ett så stort men det är ett viktigt steg. Jagtror att vi skall fortsätta att gå fram med stor förtänksamhet när det gällerde här sakerna. Åena sidan är det viktigt att en sådan forskning bedrivs och utvecklas vidhögskolorna runt om i landet. Å andra sidan skulle vi göra inte minst regionalpolitikenen stor otjänst om vi drev på detta utan förtänksamhet och utan beaktande avdet som alltid måste vara det avgörande när det gäller forskningen, nämligenforskningens kvalitet, bara i förhoppningen om att detta allmänt skullemedverka fill en lycklig regionalpolitisk utveckling. Jag tror att vi rör oss irätt riktning, men vi skall inte gå fortare fram än att vi i varje steg kandokumentera att vi är på rätt väg. Så gynnar vi både forskningen ochregionalpolitiken på bästa möjliga sätt enligt mitt sätt att se. Glömheller inte att den forskarutbildning som bedrivs på dessa orter leder framtill ett betydande antal doktorsavhandlingar De strävanden och ansträngningarsom ligger bakom varje väl genomförd disputation är också forskning som filiförkunskap och som vi alla har glädje av i form av ett växande gemensamtkunnande. Utbildningsministernvar mycket tydlig när han svarade fidigare . När han talade om de nyaforskningsråden sade han att detta är forskningsråd i deras egentligabemärkelse. Jag instämmer helt i vad utbildningsministern sade. Skulle jagförsöka att anstränga mig själv litet grand, kan jag tillägga att vi inte skallunderskatta värdet av att man i allt fler sektorer i samhällslivet lär sigförstå betydelsen av grundforskningens villkor i form av inomvetenskapligautonomi, frihet att välja sin egen inriktning. Underskatta inte betydelsen avatt vi i allt fler sektorer av samhället lär oss förstå detta. Det kanske viinte gör i första hand genom att överlåta forskningen på den del av verksamheten,dvs. utbildningssektorn, som har en lång erfarenhet av grundforskningensspeciella villkor Förmig, , är det en sann naturvetenskaplig utgångspunkt attbetrakta verkligheten med grundsynen att aldrig vara riktigt säker på nå- got och ändå förlita sigpå att den kunskap man har för ögonblicket är den bästa tillgängliga - men denkan sannolikt komma att förändras . Se där omslaget till denforskningspolitiska proposifionen. Vihar en gemensam uppfattning, , att ta fill vara de ansträngningarsom görs på miljöområdet och sedan tillämpa dem i form av industriellproduktion, avsalu på internafionella marknader och allt vad det innebär i formav fördelar för den svenska ekonomin. Men om detta veta vi intet. Det blirkvaliteten på forskningen, förmågan att producera och fill-lämpa denna kunskapoch sedan producera det på ett konkurrenskraftigt sätt som blir avgörande förom vi kan sälja några reningsanläggningar osv. Jagtror mycket på ett miljöindustriellt komplex. Men det avgörs inte i första handinom ramen för våra forskningspolitiska ansträngningar utan Uka mycket i vårförmåga att balansera och utveckla den svenska ekonomin så att vi kan behållaoch stärka konkurrenskraften internationellt. Där är vi ense. Däremotär vi oense i fråga om en mycket viktig del av forskningsdebatten , och där är det viktigt för mig att ställa mig vid sidan av utbildningsministerni hans meningsutbyte med . Jag avser då den debatt som fördes förnågra fimmar sedan i denna sal och som handlade om miljöparfiets och mittpartis syn på forskningens villkor och forskningens frihet. Den oenighetenskall vi påminna oss. 1989/90:136 8 juni1990 Anf.97 (): Såsom en replik till kritik mot mig för att jag talade itermer av nederlag skall jag be att går fill rätta medstatsministern på samma sätt. Anledningen till att det förs en debatt i DagensNyheter om medlemskap eller inte medlemskap är naturligtvis att min statsminister känner att de snart påbörjade EES-förhandlingarna harfått ett så svagt innehåll att det redan nu är dags att tala om vad vi skallgöra . Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 1989/90:FiU28 Forskning (prop. 1989/90:90 delvisoch 1989/90:100 delvis). 98 (): har utbildningsutskottets representanter fört enintressant debatt om sektorsforskningen, och har turen kommit till finansutskottet. Vimoderater i finansutskottet anser att sektorsforskningen har för stor volym iförhållande till de fasta forskningsresurserna på universiteten ochhögskolorna. har när tidigare forskningspropositionerbehandlats uttalat sig för att resurser skulle överföras frånsektorsforsknings- 1989/90:136 8 juni1990 organ fill universitet ochhögskolor. Inriktningen angavs , och kan vi i den härforskningsproposifionen se de prakfiska resultaten. Även om vi moderater ärlångt ifrån nöjda ser vi positivt på de förslag som regeringen har lagtfram. Ettsådant förslag är slopandet av delegationen för forskning om den offentligasektorn som inrättades 1984. Jag talade emot det förslaget , och jaggör det . Skillnaden är att nu tycker regeringen detsamma som jag gjorderedan 1984. Där upphör tyvärr likheterna. Vi moderater säger att det ärnaturligt att den forskning som bedrivits av delegafionen för forskning om denoffenfliga sektorn skall finansieras av forskningsråden,företrädesvis av det ,forskningsrådsnämnden eller jubileumsfond. Projekt om denoffentliga sektorn blir då jämförda med andra forskningsprojekt, vilket bidrartill att hålla kvaliteten på forskningen uppe. Regeringensförslag i det perspektivet är tydligen rent kosmetiskt. Det vi diskuterarinnebär att 0,5 milj. kr anslås för ett inledande arbete och sedan ytterligare7 resp. 10 milj. kr för . Jämför man dessa 17,5 milj. kr med de5 milj.kr. som staten bidragit med av totalt 10 milj. kr. under de senasteåren, framgår det tydligt att regeringen vill öka forskningen om den offentligasektorn rejält men att statsmakten, dvs. regeringen, inte är villig att låta deorgan, som har kompetensen att fördela forskningsresurserna till de projektsom uppfyller vetenskapliga kriterier, göra det. Det tycker vi moderater ärfel, och därför har vi avgivit reservation 5. 99 (): Jag skall kort nämna något om de avvikande ståndpunkter somcenterpartiet har haft i finansutskottets betänkande nr 28. Ireservation 1 om samhällsekonomiska kalkyler poängterar vi vikten av attsamhällsekonomin och kalkyler för denna utgör ett beslutsunderlag församhällsplaneringen. Något vi tycker har varit försummat är miljöaspekterna isamhällskalkylen. Vi vill ha en breddning, fördjupning och helhetssyn därlivskvaUteten spelar en större roll. Närdet gäller den regionala ekonomin är det lättare och bekvämare att se helhetenoch genomsnittet. Jag tror att vi skall vara medvetna om att i fråga omnationens ekonomi gäller lagen om kedjan, dvs. att den är inte starkare än densvagaste länken. Om det finns stora regionala brister, kommer det att fresta påhela samhällsekonomin. Vi menar att det är viktigt att dessa frågoruppmärksammas och att vi fördjupar vår kunskap när det gäller den regionalaekonomin och möjligheterna att på ett effektivt sätt få hela att leva. Ingenav oss vet exakt vad skattereformens effekter kommer att bli. Vi har fråncenterns sida riktat en mycket berättigad kritik mot sättet att finansieraskattereformen, vilket bl.a. innebär ett fiotal miljarder kronor i onödigtskatteuttag beroende på den rundgång som uppstår och därmed en rad fördelningspolitiskaproblem. Vihävdar i reservation 4 att det är viktigt att man försöker skaffa en såfullödig kunskap som möjligt åtminstone i efterhand om detta. Förhoppningsvisgår det då att bygga upp en majoritet i när denna kunskap finns som gör att man kanrätta till de största bristerna i den felaktiga finansieringen. Viär alla smärtsamt medvetna om att det krävs en effektivisering av dengemensamma sektorn. Det är enda sättet att lösa våra resursproblem, minska köeroch få fill stånd den service och den vård som vi alla bedömer som angelägna.Detta skall sedan kompletteras med frihet och möjlighet till dessa aktiviteteri privat regi. Det tycker vi är riktigt och viktigt ureffektivi-seringssynpunkt. Detbehövs mera medel för forskning kring problemen med möjligheter tilleffektivisering och utveckling i den gemensamma sektorn. Detta föreslår vi ireservafion 8. Självfallet är dessa förslag hundraprocenfigt uppbackade av centern.Men jag yrkar bifall endast till reservafion 4 om skattereformens effekter. 1989/90:136 8 juni1990 Anf.100 (): Vilka konsekvenser får skatteomläggningen för kvinnorna? Det är enberättigad fråga. Men det är faktiskt ingen som vet det. I alla fall är detingen som har redovisat några uppgifter om hur denna s.k. århundradetsskattereform slår mot kvinnorna. I skattepropositionen redovisas åtta oUkafördelningsstudier. Ingen av dem redovisar vilka effekter skatteomläggningenfår för kvinnorna som grupp. Kvinnorna arbetar i lika stor utsträckning sommännen . Därför vore det intressant att den frågan belystes. Vivet också att det finns skillnader i samhället som beror på vilket kön man har.Kvinnor är . utsatta för kollektiv lönediskriminering. Men löneskillnadernaökar mellan kvinnor och män, och det beror inte på att kvinnor och män harolika arbeten. Det beror på att det är männen som har makten och påatt män premierar män hellre än kvinnor Vihar långt kvar till ett jämlikt samhälle. Eftersom det numera är vedertagetatt det finns en manlig maktstruktur som bidrar fill att hålla kvar orättvisori samhället, är det desto viktigare att det finns särskilda forskningspengaravsatta för denna forskning. Vitycker att det är alldeles speciellt viktigt att det finns forskningspengaravsatta just för att undersöka effekterna av skatteomläggningen. Den miljon somman har anslagit till forskning om effekterna tycker vi är ett för litetbelopp. Vi har tillsammans med och tagit upp denna fråga ireservation 4. Jag har uppehållit mig vid de speciella effektersom skatteomläggningen har för kvinnorna och jag skall inte förlänga debattenmer än så. Jag yrkar bifall fill reservation 4. AnL 101 (): Sakta men säkert smyger sig verkligheten in i politiken. Den smyger sigockså in i det ekonomiska tänkandet. Detbörjar stå klart för även den mest klentrogne att det finns ett klart sambandmellan ekonomi och ekologi. Det är de ekologiska förhållandena som utgörgrunden. Ekonomin är ett mänskUgt påfund som styrs av våra föreställningar omvad som är bra. Ekonomin som mänskligt påfund, oavsett 1989/90:136 8 juni1990 om den styrs avmarknadsekonomiska tankar eller tidigare dirigistiska tankar inom kommunismen,leder fill katastrofer om man inom ekonomin lämnar åsido livsgrunden och deprocesser som styr den. Viser nu resultaten av de båda ekonomiska systemen i pågående miljökatastroferrunt om i världen. Den dirigistiska ekonomin har lett fill snabbareförstörelseprocesser kombinerat med inskränkningar i yttrandefriheten.Miljöförstörelsen inom marknadsekonomierna ökar nu stadigt och kommer att närmasig dem i öst om vi inte sansar oss. Marknadsekonominhar en potential som kan användas för att komma till rätta med våra problem.Det som fordras av oss är att se fill att produktkostnaderna också innefattarden miljöpåverkan som uppstår vid varors fillverk-ning och att vi sedan sertill att användarkostnaderna också avspeglar den miljöpåverkan som uppstår närvaran brukas. Sker detta kan vi som konsumenter göra totalekonomiskabedömningar vid köp. Snåla och medvetna som vi är har vi då möjlighet att styraproduktionsinriktningen mot mindre resurskrävande varor. I demarknadsekonomiska teorierna är det konsumenten som skall ha makten överproduktionen. Låt oss se till att få denna möjlighet. debatt i kammaren om den ekonomiska polifiken lovadeden dåvarande finansministern att det inom hans departement skullestartas ett arbete med innebörden att man skulle ta hänsyn fill ekologin iekonomin. Vi skulle vara på väg in i ett system med gröna nationalräkenskaperLöftet upprepades i nådiga luntan . Detär mig i detta sammanhang ett nöje att citera ur fidningen The Econo-mist avden med anledning av att inte en enda finansminister fann det mödanvärt att komma till det viktiga miljömötet i : "Ommiljöministrar vill rädda miljön på ett billigt sätt måste de bU vänner medfinansministrarna. De kan visa att grön ekonomi innebär chanser tillfantasifulla skattereformer. Genomatt minska skatterna på arbete kan regeringar minska viljan fill lönearbete,genom minskade kapitalskatter kan sparviljan öka. Genomatt beskatta användningen av naturresurser, vare sig det är olja eller kadmiumeller atmosfärens smutsupptagande förmåga, kan regeringar få marknaderna attfungera bättre genom att säkra att priserna avspeglar de ekonomiskaaktiviteternas fulla kostnader" Detär ord och inga visor från en erkänd, respekterad och ytterst konservativengelsk tidskrift. Det är som om artikelförfattaren hade studerat miljöpartietde grönas motioner om ekonomisk politik. Därförär de märkligt att vi nu står i en situation där kommer att avslå tvålogiska krav: Det ena är att vi skall få en professur i ekologisk ekonomi, detandra är att det skall inrättas ett naturekonomiskt råd. Plötsligtär det som om tankarna om grön ekonomi, grönt ekonomiskt tänkande, upplevs somett hot mot det bestående men förstörelsebringande ekonomiska tänkandet.Klackarna sätts i backen. Gränsen går vid ett mindre arbete ifinansdepartementet. De som hyllar de marknadsekonomiska principerna och derasfunktion är inte intresserade av att få dem att fungera ännu bättre, att få dematt arbeta ansvarsfullt och långsiktigt. Det är mycket avslöjande. Detär ofta intressant att studera vad man lyckas med i polifiken. Men det är ocksåintressant att se vad man misslyckas med. När det gäller arbetet att reformeraoch förbättra marknadsekonomin har det inte gått så bra. Det är värt att noteraatt allt prat om miljöintresse stannar upp inför det praktiska handlandet. Mantycks anse att våra problem skall lösas med mindre ändringar av teknisk naturoch räds de djupgående ändringar som krävs av oss. Politiskt mod är inte någotsom karakteriserar , och därmed saknas också viljan till långsiktigtansvarstagande. TheEconomists varningsord klingar ohörda i riksdag. De kunskaper som vihar om miljöförstöringen och den nuvarande ekonomiska politiken likaså. Vi serdetta på område efter område, som i budgetarbetet när man från finansutskottetssida avstyrker krav på att de ekologiska konsekvenserna skall tas med iarbetet. Vi beklagar denna oklokhet och rädsla för att tänka om. Rädslan är såstor att man inte ens kan tänka sig att organisera ett samlat arbete för grönekonomi och grönt ekonomiskt tänkande. Vi skulle ha kunnat initiera ettfruktbärande internafionellt arbete för vår överlevnad. Miljöparfiet kommerdock att envisas i denna fråga därför att den är så utomordentligt viktig.