prot · GD09135 · 1989-12-31 00:00:00 — bör varje land få behålla rätten att väljavilka regler landet vill ställa upp på för att inte behöva tvingas att sänkasina miljö-, hälso- och säkerhetskrav. Staten bör inte heller lämna ifrån sigden officiella provningen till privata företag. Det minskar förtroendet förprovresultaten och kan skapa lojalitetsproblem. Eftersom vill undvika enstorskalig utveckling och en ytterligare maktkoncentration till ett fåtal storaföretagsägare och deras medhjälpare, tycker vi att den nuvarande utvecklingenär fel. Vi tycker att det är tragiskt att de företag i som redan har endålig ekonomi skall behöva arbeta mera och dra åt svångremmen för att väga uppatt ett fåtal svenskar och svenska företag för ut pengar ur för attsatsa på fastigheter och företag utomlands. Det är pengar som vi kanske intefår någon nytta av i i fortsättningen. Detta utgör en anledning tilldet stora bytesbalansunderskottet.Dessa pengar har ändå tjänats ihop i med hjälp av svenskaarbetsinsatser Vi tycker inte att valutaregleringen skulle ha avskaffats, ochvi tycker att det måste finnas en kontroll av möjligheterna att föra pengar urSverige, Jag ställer mig naturligtvis bakom alla dereservationer till betänkandet som har eller mitt namn, men jagnöjer mig med att yrka bifall till reservationerna 3, 11, 21. 47, 64 och 73, Prot: 1989/90:135 7 juni1990 Anf, 101 (); Det har sannerligen varit en fascinerandeupplevelse att lyssna pä inläggen från de olika oppositionspartierna i dennadebatt. De återspeglar också vad som framgår av reservationerna, nämligen attett block bestående av moderater folkpartister och centerpartister anser att regeringensaknar insikt om marknadsekonomins betydelse för den allmänna välfärden, denekonomiska utvecklingen och social trygghet. Vidare hävdar de borgerligapartierna att regeringen saknar insikt om att det för en ökad välfärd ärviktigt att landet har en näringspolitik som leder till ett positivtnäringsklimat. Formuleringarna i reservationerna har följts upp idebatten med en utomordentligt skärpt argumentering. Såvitt jag kan förstå harde borgerliga talarna innan det att de gick upp i debatten här tagit del avden argumentering som använder i den kampanj som har dragitsi gång . Den kampanjen saknar egentligen all kontakt med verkligheten.Jag rekommenderar de borgerliga partiernas representanter att i stället för attläsa pamflett ge sig ut i verkligheten. Jag skall ge ett erkännande till ,eftersom han verkligen har givit sig ut i verkligheten. var hani och gjorde en förhandsskiss av det anförande han har hållit här i denna debatt. Han drog upp alla nackdelarna med miljardregnen överVolvo och de otäcka planer som regeringen och socialdemokratin hyser motsmåföretagen. Pä dagen besökte de tvåföretag som svarar för sysselsättningen i , nämligen RKP och FormelSamhall. Dessa företag är kommunens tvä största industrier RKP är en finsk etablering som startades och har 51anställda. Företaget tillverkar lastbilssläp och överbyggnader berättade för om en del av företagets problem,bl.a. brist på utbildade svetsare och hög sjukfrånvaro. Han sade sedan:"Vi ser ljust och kommer att expandera. Vi räknar med att ökatill 65 anställda." Detta visar att talet om att utvecklingen under 80-talethar skett på bekostnad av småföretagen saknar grund. Låt oss för anknyta till , Jag tyckeratt det är litet farligt när man säger sig företräda småföretagens intressenoch sätter deras intressen emot Volvos intressen. har en sådan enormbetydelse för sysselsättningen i hundratals småföretag i det här landet ochhundratusentals anställda. Det finns i de avseendena ingen motsättning mellanVolvos utveckling och småföretagens utveckling. Inomparentes vill jag, beträffande fusionsgaloppen som jag tycker mig kännaigen, rekommendera att ta ett samtal med sin kollega , Hon har numera fått förankring i och börföljaktligen ha praktisk erfarenhet av hur fusioner går till. Ser vi på verkligheten finner vi att med undantag för sexårs akutklinik under de borgerliga regeringarna, har vi nu haft avsocialdemokratin dominerade regeringar . Nog borde detta, med tankepå de borgerliga partiernas argumentering, ha lett till en total kris inäringslivet i vårt land. Vad har då hänt? Jag antar att man i de borgerligapartikanslierna satte mor-gonfrallan i halsen när redovisadesin undersökning om livskvaliteten i världen och där placerade som tvåaefter men avsevärt före de nyliberala marknadsekonomierna i exempelvisUSA och . Det som är anmärkningsvärt med och , även omländerna i övrigt skiljer sig åt radikalt, är att det i de båda länderna finnsett ganska omfattande samarbete mellan samhälle och näringsliv. Man harupptäckt att det är detta som är förutsättningen för att vi skall kunna lösamorgondagens problem när det gäller näringslivets utveckling. Lyssnar man på Per verkar det som om han intehar fått tuggan ur halsen . Han återupprepade i stort sett en argumenteringfrån höger, resp. , som vi har hört årtionde efter årtionde utan attfarhågorna har besannats när man har kommit till verkligheten. Pä den andra sidan skiljelinjen finns ochmiljöpartiet. anser att en medveten samhällsstyrning avnäringslivet krävs för att utvecklingen mot processer och produkter som ärskonsamma mot miljön skall komma i gång på allvar Vidare skall Sverigesexportberoende minskas och den inhemska produktionen i större utsträckninginriktas på inhemsk konsumtion. Javisst, det finns länder som satsat stort på en medvetensamhällsstyrning av näringslivet. Men inte har det resulterat i att processeroch produkter utvecklats i en miljövänlig riktning. Jag förstår att vänsterpartietnu efter namnbytet tycker att det är genant att påminnas om detta samband, ochjag skall därför finkänsligt avstå från att beskriva hur detta har skett,särskilt som i debatten har hållit ett inlägg som praktiskt tagetinte innehåller något av konfrontation med den näringspolitiska debatt och dennäringspolitiska målsättning som ligger som grund för propositionen och förutskottsmajoritetens ställningstagande. Men jag kan förstå att det innebärvissa bekymmer att ändra på partiidentitet och att man kanske inte på allapunkter har hängt med i reservationerna. Tills vidare, i avvaktan på att jagfåren bekräftelse, vill jag ändå påminna om en erfarenhet som jaghar dragit i min fiskande verksamhet. Även om kräftan ömsar skal, är detfortfarande samma kräfta efteråt, och fortfarande kryper den baklänges. Den verkligt intressanta synpunkten är tankegången att vårinhemska produktion skall inriktas på inhemsk konsumtion. Frågan är bara, föratt ta ett enda exempel, hur i all sin dar vi skall kunna läsa alla tidningarsom framställs av allt det tidningspapper vi nu exporterar och som lämnar ettmycket stort bidrag till vår ekonomi och vårt välstånd. Det är fråga om 50miljarder kronor - om vi ser på hela skogsindustrin. Nog får vi varatacksamma för attexempelvis östtyskarna nu helt plötsligt köper en miljon västtyska tidningartryckta på svenskt tidningspapper för ett långt resonemang som går ut på att vii stället för tillväxt skall minska vår välfärd. Därmed skulle vi kunna genuvarande och kommande generationer en livskraftig och långsiktig utvecklingmed tillgång till ökad välfärd och social trygghet inom naturens ramar. För migär det fullkomligt obegripligt hur vi skall komma till rätta medmiljöproblemen utan en tillväxt som ger utrymme för att bygga upp deresurssnåla systemen. Det är för att ta några exempel, stora utmaningar för ossatt avveckla kärnkraften, bygga ut nya energisystem, bygga en ny infrastrukturför trafiken, hjälpa en underutvecklad värld och klara eftersläpandevälfärdsbehov i vårt eget samhälle. Det är tur att i nästa avsnittav sin reservation kräver att vi skall höja produktiviteten. Problemet är bara- och det visar dilemma - att man omgående i nästa mening villanvända den här höjningen till att sänka arbetstiden till fyra eller sex timmarper dag. Det kan inte hjälpas, men ibland får man en känsla av attmiljöpartisterna fungerar som lyckliga barn som springer omkring på sommarängeni det gröna gräset och blåser maskrosfjun på varandra. Men med en ökad tillväxtklarar vi nog också ett sådant miljöparti. Efter denna utflykt till alternativen kan det dock finnasskäl att återvända till den näringspolitiska verkligheten. Låt mig då slå fastatt, om vi bortser från de piruetter som pliktskyldigast brukar äga rum i denhär kammaren en eller och som vi nu har upplevt enåterupprepning av, det föreligger en väldigt bred uppslutning i det svenskasamhället bakom den näringspolitik som successivt vuxit fram . Detfinns en djup folklig förankring av den arsenal av medel som används föratt främja näringslivets utveckling. Detta gäller även de borgerliga ledamöterna, på regionalnivå i utvecklingsfondsstyrelser och på lokal nivå i kommunerna. Jag ärövertygad om att många av dem inte ens känner till att Per ochGudrun här i kammaren envetet försöker att avveckla utvecklingsfondernasom plattformer för kreditgivningen till småföretagen. Men vad blir det kvar avutvecklingsfondernas verksamhet om de inte längre har kreditgivningen som bas?Jo, en konsultorganisation som vilken annan konsultorganisation som helst medde förtjänster och de risker som man löper då man saknar förankring i devardagliga ekonomiska realiteterna, som man får en god uppfattning om, om mantvingas arbeta med finansieringsproblemen. Det är den nuvarande verksamheten iutvecklingsfonderna som ger dem kompetens och handlingskraft. Vad hjälper detdå om man i andra reservationer begär ökade insatser ifrån utvecklingsfondernassida när man berövar dem denna grundläggande möjlighet? Regeringens proposition om vissa näringspolitiska frågorinnebär att den näringspolitiska verksamheten inriktas på en långsiktig ochsammanhållen strategi för att främja näringslivets utveckling och för att denekonomiska tillväxten skall öka. Den nu aktuella propositionen är ett förstasteg i detta arbete. Det har angetts att en mera principiell och längresyftande näringspolitisk proposition är att vänta 1 åretsproposition beskrivs in- riktningenpå medellång sikt. Vidare framläggs vissa konkreta förslag och åtgärder. I propositionen lyfts särskilt fram småföretagens storabetydelse för förnyelse och tillväxt liksom för dynamiken i näringslivet. Regeringen vill stödja nyföretagande och minska hindrenför småföretagens expansion. Särskild uppmärksamhet bör ägnas deteknikbaserade företagen och underleverantörerna. De regionala utvecklingsfondernas verksamhet skall omfattaalla småföretag. Staten skall i fortsättningen tillsätta hälften avledamöterna i fondstyrelserna. För småföretagens försörjning med riskkapital föreslåsinrättande av nya regionala riskkapitalbolag med de regionalautvecklingsfonderna. Småföretagsfonden och Norrlandsfonden som ägare men därockså privata ägare skall kunna ingå. Småföretagsfonden föreslås få en miljardfrån allmänna pensionsfonden I fråga om teknisk utveckling och förnyelse föreslås ettsärskilt treårigt verkstadstekniskt utvecklingsprogram. Styrelsen för tekniskutveckling bör inriktas mera mot små och medelstora företag. Ökade satsningarsker för produktutveckling. I Industrifondens verksamhet bör ingå att stödjateknikupphandlings- och underleverantörsprojekt samt samarbetet inom Eureka.Särskild uppmärksamhet bör ägnas nyetablerade teknikbaserade företag ochsmåföretag med kvalificerade utvecklingsprojekt. Vidare tas vissainternationaliseringsfrågor upp. Utskottets majoritet tillstyrker propositionens förslag idess helhet. Utskottet gör därutöver ett uttalande om behovet av åtgärder föratt främja kooperativa företag. I den mån konkurrenslagstiftningen skall ändrasi något av dessa hänseenden bör det ske med respekt för kooperationens karaktärav demokratisk folkrörelse. Till utskottets betänkande har fogats 84 reservationer och5 särskilda yttranden. I någraavseenden skall jag kommentera dessa reservationer Utvecklingsfondernas samlade kapital förfinansieringsändamål uppgick till drygt 2.6 miljarder kronorvarav cirka hälften bestod av utestående eller utlovade engagemang i småföretagoch cirka hälften utgjordes av likvida medel. Med hänsyn till den härlikviditetssituationen i fonderna, avregleringen av kreditmarknaden, som harökat möjligheterna till reguljära lån, och statens behov av resurser för bl.a.ägarkapital för småföretagen sä föreslår regeringen nu att utvecklingsfondernaskall inbetala av sitt kapital till statskassan samt att 600milj.kr. avsätts som ägarkapital i de nya riskkapitalbolagen. Sättet för hurdetta skall ske skall avgöras i samband med överläggningar om nya avtal medlandstingen och berörda kommuner rörande utvecklingsfonderna som skall gällaför tiden . Utskottet konstaterar först att dessa förslag inte innebärnågon minskning av de samhällsmedel som sammanlagt ställts till förfogande försmåföretagssektorn. De 600 milj.kr. till riskkapitalbolagen skall ju användassom riskkapital i småföretagen, och även i detta avseende bibehålls ettavsevärt infly- Vidare tillförs småföretagsfonden Härvar det intressant att höra angrepp på den fondsocialistiskautvecklingen och statssocialismens övertagande av näringslivet.Småföretagsfonden förvaltas ju av Föreningsbankernas bank, vars ordförande ärförre borgerlige industriministern . Vem kan tro att den förreborgerlige industriministern kommer att gå i spetsen för ett införande avsocialismen i ? Jag tillåter mig att tvivla på att han tar på sig denuppgiften. Förslagen innebär framför allt en omfördelning och ett ändrat sättatt administrera finansieringsverksamheten. Utskottet instämmer i debedömningar som görs i propositionen men förutsätter när det gäller frågan omregionala hänsyn och den takt i vilken inbetalningarna bör ske att regeringentar hänsyn till de olika förutsättningarna under vilka de olika utvecklingsfondernaarbetar Inbetalningskraven bör utformas så att utvecklingsfonderna kanfortsätta med sin verksamhet i rimlig omfattning. Som anges i propositionenbör vidare regionala hänsyn tas när inbetalningskraven utformas. Utskottetanser att det är naturligt att medlen dras in successivt frånutvecklingsfonderna i förhållande till den takt som de nya riskkapitalbolagenbyggs upp. Regeringens förslag om inrättande av regionalariskkapitalbolag tillstyrks således av utskottet. Utskottet konstaterar att deti dag råder brist på privat riskkapital för satsningar i form avminoritetsposter i småföretag. Därför finns det behov av statligariskkapitalbolag av den typ som föreslås i propositionen - ett förhållande somockså markerats i remissvaren från bl.a. företagarorganisationerna när detgäller ställningstagandet till den s.k. finansieringsutredningen.Avregleringen av kreditmarknaden har visserligen medfört att möjligheterna förbanker och andra kreditinstitut att tillgodose småföretagens kapitalbehov harökat, men detta är enligt utskottets mening inte tillräckligt, särskilt somföretagen behöver mera eget kapital som inte i varje situation kräverförräntning och amortering, utan som kan bidra till att bära företagarrisken.Utskottet understryker särskilt att det är viktigt att uppbyggnaden avriskkapitalbolagen sker successivt och att utvecklingsfonderna kan bidra medmedel och den kunskap, den erfarenhet och de kontakter som finns hos dem.Förslaget innebär att riskkapitalbolagens satsningar i huvudsak skall ske iform av minoritetsposter, vilket utskottet anser väl motiverat. Mångasmåföretag saknar möjligheter till tillskott av kapital och kompetens. Med denhär lösningen kan ägarna själva bibehålla det avgörande inflytandet över sinaföretag. Privata kapitalförmedlare kan ofta ha ett annat intresse av att fåsnabb utdelning på sitt kapital än vad de föreslagna statligariskkapitalbolagen behöver ha. Det är alltså snarare omsorg om möjligheterna atttillhandahålla behövligt riskkapital till småföretagen än s.k. maktaspekter somligger bakom utskottets uppfattning att sådana här bolag bör bildas. Utskottetkan därför inte biträda de borgerliga förslagen om inrättande av privatariskkapitalbolag som alternativ till de här föreslagna statliga. Mensjälvfallet är det ingenting som hindrar att privata intressen startarriskkapitalbolag och ger sig in på den här marknaden. Det är tvärtom önskvärt. Behovet av insatser från samhällets sida i form avresurser och stöd till småföretagsutvecklingen är delvis en fråga om hur denallmänna ekono- Prot.1989/90:135 miska utvecklingen ser ut. Det är en självklarhet,att om det visar sig 7 juni1990 att efterfrågan på stöd på grund avkonjunkturutveckling, regionala hänsyn TT eller ökad efterfrågan, kommer attställa sådana anspråk på systemet att det ° ' behövs ytterligare medel är detnaturligt att det tas upp en diskussion. p I ts frag r . sedan gäller sammansättningen avutvecklingsfondernas styrelser föreslårregeringen, som sagt, att den ena hälften av ledamöterna skall utses av statenoch den andra av landstingen. Utskottsmajoriteten anser också att det är rimligt, somföreslås i propositionen, att den här fördelningen sker Vidare instämmerutskottsmajoriteten i att styrelserna bör vara små och ha ledamöter medpraktisk näringslivserfarenhet. Det är också enligt utskottsmajoritetensmening viktigt att personer från olika sektorer av näringslivet ärrepresenterade i styrelserna. Representanter bör alltså finnas för såvälanställda som företagsledare. Därmed, fru talman, ber jag att på alla punkterfå yrkabifall till utskottets hemställan och avslag på reservationerna. AnL 102 PER () replik: var orolig för vad vårapartivänner skall säga när vi vill ta bort kreditgivningen förutvecklingsfonderna. Jag tror inte att han behöver vara särskilt orolig. Vi harfått mycket kritik för den kreditgiv-ning som utvecklingsfonderna bedriver. Manhar sagt att det är dyra och inte särskilt bra krediter Bättre finns, menarman, på den fria, öppna marknaden. Vi tror nämligen inte att nyföretagandeadministreras fram via utvecklingsfonder eller någonting annat. Nyföretagandetmåste byggas fram med hjälp av ett bra näringslivsklimat. Det måste finnasmånga olika företag och många olika typer av riskkapitalgivare. Det är det somkallas marknadsekonomi. När man hör blir man närmast förvånad överatt han inte verkar ha närmare studerat vad småföretagande innebär Självtillhör jag en släkt som i fem generationer har drivit ett familjeföretag. Ensak har vi i alla fall fått lära oss utomordentligt påtagligt: att man aldrigkan administrera fram företagaranda, småföretagande och nyskapande. Det ärfråga om arbetsglädje, stimulans, frihet och mångfald. Det gäller att skapadet som man själv tror på. Det som talar för är en industripolitik somi ganska snabb takt är på väg åt vänster Infallsriktningen är helt klart skall öka det statliga företagandet och att det skall skapas nyariskkapitalföretag, som ytterst grundas på löntagarfonder Jag tycker att det är märkligt att man när man nuförmodligen skapar den hårdaste beskattningen av småföretagare i västvärlden -vad som även kallas konfiskatorisk kapitalbeskattning, för att citeraLO-ordföranden - vill gå in med riskkapital från löntagarfonderna föratt täcka upp det kapital som man beskattat ur småföretagen. Jag kan förstå att har mycket stor sympatiför den politiken, även om försökte distansera sig så gott han kunde från säll skapet. Jag vet inte om det var besvärande att hamna i ungefär samma säll- 138 skåp som de svenska kommunisterna.Det är riktigt att man förr sade att det som är braför är bra för . Jag skulle vilja vända på det hela och säga attdet som är bra för småföretagen är bra för . Därför behöver vi inte denhär typen av reavinstskattedispenser som man nu har gett . Jag skullegärna vilja fråga om han själv var medveten om att skullefå den där reavinstskattedispensen pä på bekostnad avsmåspararna i och småföretagarna. AnL 103 () replik: sade att om inteutvecklingsfonderna behåller sin kreditgivningsverksamhet blir de som vilketkonsultföretag som helst. Ja, just det. Vad är det för fel på det? Jag är långt ifrån övertygad om att utvecklingsfondernasstyrelser - som till största delen består av politiker somlandstingsråd, kommunalråd osv. - är bättre på svenskt näringsliv och påföretagande än näringslivets eget folk. Vi tycker att länsstyrelserna av olikakonsultföretag bör kunna köpa konsulttjänster och experttjänster ute i länen.Där bör utvecklingsfonderna ingå som ett av företagen och få möjlighet attlämna anbud vid fri konkurrens. förnekar problemen inom näringslivet. Hantycks mena att allting är bra som det är. Han nonchalerar Företagareförbundetsoro för framtiden, och han tar till en utländsk undersökning för att hittanågonting positivt om svenskt näringsliv. Har det undgått att desvenska företagen blir allt konkurrenssvagare på utlandsmarknaden? Har detverkligen undgått att expansionen och investeringarna intelängre sker i , i de stora företagen, vilket naturligtvis är mycketoroande för småföretagen som finns kvar här hemma, liksom för hela det svenskanäringslivet, eftersom småföretagen betyder så ofantligt mycket? Var befinner vi oss i förhållandetill den europeiska marknaden? Det är ju den som är avgörande. Tycker ÅkeWictorsson att det är tillfredsställande med alla olika budskap som ges ität följd av olika statsråd? Statsministern anser inte att kan blimedlem i EG på grund av neutralitetspolitiken. Industriministern tycker visstatt vi kan det, eftersom han menar att neutraliteten närmast har spelat ut sinroll. Utrikesministern sade i TV att han höll med statsministern, osv.Tror att de där bakåtsträ-vande ståndpunkterna från i varje fallstatsministern och utrikesministern stärker möjligheter att fä delta idet gemensamma , och tror att det stärker det svenskanäringslivets framtid? Anf, 104PER-OLA () replik: Det blev riktigt intressant när sig in i debatten. Så brukar det ju också bli. Jag sätter värde på detta,och jag sätter också värde på att så intensivt följer minaföretagsbesök. Hädanefter skall jag se till att jag själv skickar pressklippentill honom, så att han slipper få dem genom den socialdemokratiska kollegan påNorbot-tensbänken. Det är helt riktigt att jag besökte ett utomordentligtfint företag i . men även det företaget har haft problem och mörkamoln på himlen. Företaget såg förstås framtidsmöjligheter, eftersom en mignärstående bank i allrahögsta grad hjälpt till för att företaget skulle kunna klara vissa övergångsproblem. Sedan till frågan om och detta företags betydelseför näringslivet och sysselsättningen i landet. Jag tycker inte att vi skallsätta upp ett motsatsförhållande mellan och andra företag. Men det ärviktigt att säga att underleverantörerna till borde få samma ekonomiskamöjligheter och samma förmånliga behandling som har fått, som är fiskare vet ju att man måste agnaväl och använda bra fiskeredskap för att man skall få en bra fångst. Pä sammasätt förhåller det sig inom näringspolitiken. Om vi inte har agnatnäringspolitiken med de rätta instrumenten och de rätta verktygen får vi inteheller ett sådant bra resultat som vi önskar Därför är det viktigt att vi, närvi skall forma näringspolitiken, bedömer skattepolitikens, miljöpolitikens ochenergipolitikens inriktning för att få en helhetssyn. Jag saknar mycket av denhelhetssyn som behövs i den socialdemokrafiska näringspolitiken. Beträffande indragningen av pengarna frånutvecklingsfonderna sade att det skall föras överläggningar medlandstinget. Får jag då fråga vännen : Vad händerom landstingetsäger nej, att man inte skall dra in pengarna från utvecklingsfonderna? Vadhänder om en av huvudmännen säger nej? Vad avser socialdemokraterna då attgöra? Kommer socialdemokraterna att fullfölja indragningen av pengarna trotsett kompakt motstånd från landstingsvärlden och den ena huvudmannen? Hur var det nu med historien, ? Det ärriktigt att det gjordes betydande insatser andra hälft. Menropades det inte från olika håll på ännu större insatser för att pengar skullesatsas på vissa håll inom näringslivet där det gick dåligt? Jag kan trösta med en sak, nämligen att jaginte har några ambitioner eller anspråk på att avgöra Föreningsbankernas bankskommersiella bedömningar.