prot · GD0918 · 1989-12-31 00:00:00 — Vården lider, liksom hela den offentliga sektorn, av ettsystemfel: en så gott som total monopolisering, elableringskoniroller, ja, ipraktiken ett näringsförbud för vårdpersonal som vill driva eget. Vården lider också av stelhet och oförmåga alt klaraproblemen vad gäller all decentralisera och föra ned besluten till människor iden direkta vården, dvs. på golvet och vid sjuksängen. Människor i vården villi dag la ett ökat ansvar. Jag vet alt socialministern har den ambitionen, framkommer inte i detta svar. Det har tyvärr hänt alldeles för litet. Jag skrev min interpellation med anledning av en artikel iDagens Nyheter där socialministern sade; "Alla ska haräll till vård. Däremot finns del inget som garanterar medborgarna- bortsettfrån akutfallen-sjukvårdsservice inom en viss angiven tidpunkt. Så långt kan vinog aldrig komma." Jag blev mycket oroad av att landels socialminister intehade högre ambitioner än så. sägs del visserligen i svaret att det ärregeringens målsättning att målen i hälso- och sjukvårdslagen skall uppfyllas,men vi moderater anser att den självklara rätten till vård när man behöver denskall finnas , i ett land som har världens näst högstasjukvårdskostnader. Om inte det egna kan ge vården skall den ges avannat landsting eller av privat vårdgivare, ja, t.o.m. utomlands. Del ärinnebörden av den vårdga- ranti somvi moderater vill införa men som socialdemokraterna i landstingen tyvärr harsagt nej till. Kan vivara överens om den rättigheten för patienten, herr socialminister? I min interpellation ställde jag frågan om kanförvänta sig förslag som snabbi åstadkommer en förbättring av vårdsituationeni landet. Ett sådant förslag är t.ex. att vårdpersonal fritt får driva eget påsamma villkor som den offentliga vårdgivaren, . Det har visat sigatt den personal som har gått över till privatvård stannar kvar och alt detalltid är gott om sökande till dessa tjänster, medan det, så somsocialministern säger i svaret, är svårt att rekrytera men framför allt - dessvärre - att behålla personal inom den offentliga vården. Ökad konkurrens inom vården, ett ökat inslag avmarknadsekonomi, är nämligen lösningen på vårdkrisen. Med ensjukvårdsförsäkring som följde patienten - enligt det moderata förslaget -skulle patienten ges valfrihet och den offentliga vården avlastas, I ställetkonstaterar jag- man blir knappast förvånad längre - att det socialdemokratisktstyrda nu vill strypa City Akuten, ett av de fåalternativ som verkligen finns. Delar socialministern sjukvårdslandstingsrådetsi uppfattning att City Akutens vård är orättmätig? Jag vill gärna haett nekande svar på den frågan. Socialministern har inte svarat på min fråga om en ökadsamordning mellan sjukvård och socialförsäkring, som det moderata förslagetskulle innebära och som faktiskt framstående socialdemokrater varit inne på,om än i en annan tappning. Del var det förslag som lades fram avsocialministerns partikollega i , , liksom avlandstingsrådet . Man menade då att det var möjligt att länkasig en karensdag, och att pengarna för delta skulle kunna gå till vården. Delär inte riktigt vårt förslag, men jag blev mycket besviken över allsocialdemokraterna över huvud taget inte ville ta upp diskussionen, utangenast slog igen dörren, på grund av alt facket röt till, förslås. Sjukvårdenoch socialförsäkringen är faktiskt något av kommunicerande kärl. Det skullevara värdefullt om det verkligen kom ett förslag i den riktning som vimoderater har angivit. Jag vill fråga om socialministern kan tänka sig lösningari enlighet med det moderata förslaget till sjukvårdsförsäkring, en försäkringsom följer patienten, och sådana lösningar som ger ökad valfrihet för såvälpatienter som vårdpersonal. Svar på interpellationer och frågor Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Det finns naturligtvis fog för en del av denkritik som med hänvisning till olika tidningsartiklar tar upp.Jag vill inte heller, vilket framgick av svaret, framställa den svenskasjukvården som problemfri. Men jag tycker nog att den kritik som förs fram,framför allt i mediadebatten, präglas av att sjukvården framställs som om denbefann sig i något slags total kris. Det finns anledning att nyansera den mörkabild som där visas upp och som hänvisar till. Svar på interpellationer och frågor Visst finns det problem på sina håll, men det finns ocksårader av exempel på att sjukvården fungerar väldigt bra. Del är bara det alt omde positiva exemplen får vi sällan information via tidningarna, radio och TV,Reser man runt som jag gör, och som jag förmodar all också gördå och då, och besöker sjukhus, vårdcentraler och andra sjukvårdsinrättningar,får man inte sällan en annan bild, som innehåller nöjda och tacksamma patienter,duktig och energisk personal samt även faktiskt ganska fantasifulla ochframsynta administratörer, som gör en hel del bra insatser. Jag vill gärna sägaatt del även inom , som i den offentliga debattenofta framställs som det största problemområdet, finns en mängd väl fungerandeverksamheter. Jag skall inte på den korta lid som vi har till vårt förfogandei en interpellationsdebatt ta alltför många exempel, men några exempel för altnyansera bilden bör väl ändå finnas med. , och det är inte , har antalet läkare iSverige ökat , antalet höftledsoperalioner har fördubblats, antaletgråslarroperalioner - varav flertalet numera genomförs polikliniskt - hartiodubblats, och den öppna hjärtkirurgin har också genomgått en, kan man säga,smått revolutionerande utveckling. Antalet kranskärlsoperationer har underdenna tidsperiod sexdubblals. Dessa uppgifter tycker jag vittnar om alt bilden av sjukvårdsorganisationeni som något slags stel koloss, som inte är öppen för förändringar,faktiskt inte är rättvis. Det sker förändringar inom väsentliga områden av densvenska sjukvården i mycket positiv riktning. Men, som sagt, del innebär inteatt den är befriad från problem. Det är de problemen vi får arbeta med alllösa. Det handlar inte bara om all organisera och administrera,utan del handlar naturligtvis om både organisation-administration och enkänsla för vad patienterna behöver. Det är självfallet på de områden där vi harbrister som vården måste rättas till i den riktningen. Är då moderata samlingspartiets förslag, som GullanLindblad talar för, med ökade inslag av konkurrens och marknadsekonomi, del somi ett slag skall lösa hela den svenska sjukvårdens problem? Nej, jag trorfaktiskt inte det. I del parti jag representerar har vi den grundläggandeinställningen alt inom ett sådant viktigt område som sjukvården kanmarknadsekonomin bara ha en marginell betydelse. Den kan finnas med i desammanhangen på vissa avsnitt, men.den kan bara ha en marginell betydelse.Samhället måste la del grundläggande ansvaret, och del är också det som iganska stor politisk enighet har beslutals i vårt land. När säger all det är socialdemokratiskaledare ute i landslingen som förhindrar all man arbetar på ett annat sätt, ärdel också en förenklad bild. De överenskommelser som har träffats medlandstingen stöds i landstingsvärlden oftast av myckel breda majoriteter. Densenaste Dagmaröverenskommelsen har helt säkert tre partier iLandstingsförbundet bakom sig. Det är socialdemokraterna, centernsrepresentanter och vpk;s representanter, alltså en ganska stor majoritet. Menjag tror också att man kan säga all även i väsentliga stycken stårbakom dessa överenskommelser och de grundprinciper som skall gälla föruppbyggnaden av den svenska sjukvården. Här är alltså , som på många andra områden,ganska isolerade i den svenska politiken. Jag tycker alt det kännsbetryggande, för det bör innebära att huvuddragen i den svenska modellen försjukvård kommer att kunna bevaras även . Sedan skall vi gemensamtarbeta på att få bort de brister som trots allt finns och som uppstår lid efterannan. Men del skall vi göra med utgångspunkten att vi skall slå vakt om delsvenska sjukvårdssystemet och del som är bra i del systemet, inte slå sönderdet genom att göra en stor systemförändring som innebär alt vi går över tillett marknadsekonomiskl syslem även på det området. Svar på interpellationer och frågor GULLANLINDBLAD (m); Del är bra all socialministern åtminstone ärmedveten om problemen. Jag har inte sagt alt sjukvården är i total kris, mennog är det en uppenbar krissituation i vårt land. Det kan nog ingen bestrida.Jag kan bara säga något om köerna. Det är några exempel som hartagits fram av Timbro informationscentrum. För kranskärlsoperationer får patienter vänta nära ältamånader i , drygt i . Åtta och en halv månadersväntetid är det för starroperationer i - mitt eget alltså - ochnära i . Patienter som skall operera höftleder får väntaupp i och drygt i Östergötlandslän. Vid har man inte kunnat utföra höflledsoperationer pågrund av bristande budgetmedel för inköp av höftproteser. Detta är saker som figurerar titt och tätt i pressen. Jagtycker att det är mycket bra att pressen är uppmärksam och faktisktuppmärksammar både socialministern och mig på problemen. Det ger ändå en chansalt lösa dem. En del köer uppmärksammas mer än andra, men del finnsmånga människor som lider lika mycket av sjukdomar som inte debatteras såofta, I läns landsting har man t,ex, fört en livlig debatt kringsjukdomar som främst drabbar kvinnor, t,ex. livmoderframfall och inkonlinens.Här är väntetiderna närmare . I mitt landsting - - har man längstaköer till kvinnoklinik, stod det all läsa på en löpsedel . Detförmäldes inte om vår förvaliningsutskotisordförande, som är socialdemokrat,också tyckte alt del var bra med köer - för det gjorde han sombekant , när de borgerliga partierna i föreslog attpatienter med kranskärlsjukdomar skulle sändas till Scandinavian Heart Center iGöteborg. Köer ansåg han vara bra, för de kunde driva fram fler platser inomden offentliga vården i stället. Jag tror inte allsocialministern resonerar på del sättet. Men nog är det viktigt all videbatterar detta och visar alt det finns lösningar utanför den offentligavården. Jag vet att del är mycket som är bra i den offentligavården. Jag har inte bara rest runt och gjort besök, jag har jobbat på golvetsom undersköterska - jag hann inte jobba men skulle hagjort del annars-i tung långvård hemma i , bara för all fåvela hur det ser ut i vården. Personalen vill ta ett ökat ansvar - och vill attdel skall bli förändringar i riktning mot ökad decentralisering, ökatansvarstagande osv. Men det ären stor koloss, herr socialminister, som inte är lyhörd, och för- Prot.1989/90:18 ändringar sker mycket långsamt. Jagär otålig, liksom hela vårdpersonalen i Och jag är ledsen över all jag inte har fått några mer positiva för- slag från socialministern. Men hanhar kanske något att komma med? tioner och frågor Socialminister ; till kösituationen för olika typer av operationer i olika landsting.Det är ju precis den sorlens problem som man enligt den senasteDagmaröverenskommelsen skall angripa från landstingens sida. ger för all del mest negativa exempel; detfinns också positiva. Men vad hon räknar upp visar ju alt man kan arbeta meddessa frågor på myckel olika sätt inom olika landsting. Vad vi vill med deresurser som sätts in är ju alt få ett erfarenhetsutbyte, att vi drar nyttaav erfarenheterna från de platser där man inte har dessa långa kötider, all viser vilka åtgärder man har vidtagit där för alt bemästra kösituationen, ochöverför de erfarenheterna till de landsting som fortfarande har problem. Ettsådant erfarenhetsbyte kan mycket väl vara ömsesidigt. I ett landsting har mankanske klarat en typ av operationer på ett bra sätt, medan man har problem meden annan typ av operationer. Men jag tror inte all vare sig eller jagskall gå ut och lova att vi i ett enda slag kan klara alla uppgifter som densvenska sjukvården kan komma att ställas inför. En del av de köer som vi har nuexisterar ju av den anledningen att man har gått från en situation där det intebildades några köer därför all man inte kunde göra någonting ål vissa typer avåkommor, till en situation där den medicinska utvecklingen har gett nyaförutsättningar. Då efterfrågar naturligtvis människorna den sortens sjukvård.Den typen av förändringar kommer vi alllid att successivt ställas inför. Då fårvi angripa problemen efter hand som de uppstår. Det är därför som jag menar attdet är fel att säga att sjukvården inte har kunnat vistat upp en hög grad avflexibilitet. I den utveckling som jag hänvisade till i del tidigare svarethandlar del alltså om fördubblingar, eller mångdubblingar, av operationsinsatsernapå vissa områden inom relativt kort lid. En annan sak som jag vill hänvisa till och som jag trorkommer alt ha stor betydelse när del gäller alt förändra bilden av den svenska sjukvården är del förslag från äldredelegalionen som är ute på remiss. Ett av syftena med att lösa problemen med äldrevården i den riktning som äldredelegalionen har föreslagit, är att man skall kunna klara kösituationen inom akutsjukvår den på ett bättre sätt än man kan . Vi har kanske inte ännu en klar upp fattning i alla detaljer, för vissa frågor skall ju remissomgången svara på. Men om man kan sälta in kraft på att driva utvecklingen i den riktning som del i äldredelegationen ändå har varit ganska stor enighet om, kommer bil den också inom akutsjukvården och sjukvården över huvud taget att föränd ras ganska radikalt . Jag tror alltså att del är på den typen av områden som vi skall sätta in krafterna. Vi kommer även i framti den att kunna ha en sjukvårdsorganisation i som vi vid internatio nella jämförelser kan vara stolta över. Och vi kan betrakta oss som väl jäm förbara med de flesta andra länder när det gäller sjukvårdsorganisation, och 62 framgångsrika - kanske t,o,m,myckel framgångsrika - på vissa områden. Och dennasjukvård bör i huvudsak ske i samhällelig regi, och den bör i allt väsentligske under samhälleligt ansvar. Del är den utgångspunkt som vi har, och från denutgångspunkten skall vi kunna bemästra problemen. Svar på interpellationer och frågor Jag är naturligtvis glad över att ni inomsocialdemokratin sätter er ner och diskuterar del här, och jag vill önska eralla lycka till med de diskussionerna. Jag hoppas att ni myckel snabbt skallfånga upp de goda idéerna, för visst finns det sådana ute i vårt avlånga land.Det måste emellertid gå snabbt, eftersom det inte råder något tvivel om attsjukvården kan liknas vid en sjuk patient. Socialministern sade tidigare att den grundläggandeinställningen från socialdemokratins sida är att det offentliga skall bedrivavården. Däri ligger grundfelet. Om det fanns en öppenhet och en möjlighet förvårdpersonalen, t.ex. läkare, sjuksköterskor och undersköterskor, att frittkunna bedriva vård på samma villkor som , skulle det se heltannorlunda ut. En viss konkurrens behövs. Den skulle stimulera båda parter. Denskulle också ge valfrihet, både för patienter och för personal. Såsom situationen ser ut visar den altDagmaröverenskommelsen totalt har kollapsat. Vi håller nu på att diskutera denfrågan i utskottet. Positionerna är där lika låsta som förut. Man har intesatt in några ytterligare insatser för vården. Del är lika ont om läkare påglesbygden som det alltid har varit. Det får man lösa med andra medel,socialministern. Jag tror inte heller att äldreomsorgens överförande tillkommunerna i sig skulle lösa några problem. Kommunerna är nog bättre skickadeatt ta ansvaret, eftersom de är nära dem som behöver vård och omsorg. Systemetkvarstår att patienterna själv inte kan få välja. Det system vi villåstadkomma med vår sjukvårdsförsäkring skall inte kosta patienterna mera. Vivill ha valfrihet. Det skulle också medföra att rader av olika alternativskulle växa fram, medförande att konkurrensen om platserna inom den offentligavården inte skulle bli så stor. Vi har kunnat vara stolla över densvenska sjukvården. Eftersom jag har jobbat inom området är jagnaturligtvis glad över det. Tyvärr halkar vi även på det området efter mer äntidigare. befinner vi oss också i botlen av den ligan, vilket jag ärmycket orolig för. Det är naturligtvis därför som jag försöker fåsocialministern alt agera här, och jag hoppas att något skall hända. Tyvärr harjag inte fått några positiva svar, inte ens om alt vi kan vara överens om altpatienten skall kunna få den vård han behöver och vill ha. Jag harinte heller fått något svar på hur socialministern ser på City Akuten, där enkollega till mig tycker att det är beklämmande med den inställning somman har från . När man reser ut i landet får man ofta ensmula irriterade påpekanden både från sjukvårdspolitiker och från anställdainom sjukvården om att de tycker att den svenska sjukvårdsdebatten i alltförhög grad präglas av problemen inom . På skilda håll i landetsäger Svar på interpellationer och frågor man inte känner igen sig i den situation som beskrivningarna frånStockholmsområdet målar upp. Som jag sade finns naturligtvis också positiva inslag iStockholms läns sjukvård. Man har dock vissa speciella problem. personal-rekryteringen, som är ansträngd i Slorslockholmsområdet. Om viskall diskutera i politiska termer är del emellertid så all del som in sin kritik emot inte är något nytt fenomen. Denna debatt har nupågått , och man har alltså inte lyckats lösa alla problem här iStockholmsområdet. Men del är bara landstingstyrdes av en borgerlig majoritet. Varför löste man inte problemen , om det nu bara beror på något slags socialdemokratiska blockeringar attdessa problem uppslår? Antagligen beror det på att problemen är svårare än så.Man kan inte diskutera i så enkla politiska termer, säger att hela detta system, och isynnerhet Dagmaröverenskommelsen, har kollapsat. Som jag sade tidigare ärmoderaterna ganska ensamma om alt hävda den ståndpunkten. Det finns en bredmajoritet bakom dessa överenskommelser. Del finns också - del vill jag säga änen gång - en bred majoritet bakom huvuddragen för hur den svenska sjukvårdenskall organiseras och vilka mål den skall vara inriktad på. vice talmannen anmälde attGullan anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 15§ Svar på interpellation 1989/90:8 om kostnadsökningen inom sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen har frågat mig vilka åtgärderjag nu ämnar företa för att minska kostnadsexplosionen inom sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen. har också frågat när förslag kommeratt framläggas för . De senaste årens utveckling inom sjukförsäkringenkännetecknas av en stark utgiftsökning. En betydande del av kostnadsökningenkan förklaras av fattade beslut i syfte alt skapa en bättre försäkring föralla, ökande löner och ett ökande antal sysselsatta. Den ökade efterfrågan påarbetskraft har haft det positiva med sig all personer som tidigare ståttutanför arbetsmarknaden nu har berells arbete helt eller delvis. Detta harockså fått den effekten alt sjukpenningulgifterna har ökat. Faktum kvarståremellertid att den del av kostnadsökningen som inte kan förklaras med dessafaktorer visar på nödvändigheten av alt aktiva åtgärder vidtas i syfte attminska frånvaron och därmed också kostnaderna för försäkringen. Arbetsskadeförsäkringen uppvisar en än snabbareutgiftsökning, Pä senare lid har takten i ärendeökningen avstannat något, menväntetiderna när del gäller beslut i arbelsskadeärenden är fortfarande alltförlånga, trots de resursförstärkningar som har gjorts. De långa väntetidernautgör i sig ett hin- der irehabiliteringsarbetet på så sätt att benägenheten all delta i rehabiliteringär liten, innan beslut i arbelsskadeärendei har faltals. Jag anser mot denna bakgrund att förändringsarbetei måstegå efter två huvudlinjer: insatser för en bättre arbetsmiljö och satsningar påtidiga reha-biliteringsålgärder. har i uppdrag all se över de400000 mest utsatta arbetsplatserna. Förslag till åtgärder i syfte att minskautslagningen i arbetet och skapa en totalt sett bättre arbetsmiljö kommer altläggas fram av kommissionen. Jag vill också erinra om att beslutadeom en tillfällig arbetsmiljöavgift. Avgiften förs till en fond, benämndarbelslivsfonden, som skall betala utgifter för rehabiliteringsåtgärder,åtgärder för att nedbringa anställdas sjukfrånvaro och investeringar för bättrearbetsmiljö. Även om vi lyckas förbättra arbetsmiljöerna, kommer viockså att ha problem med långa sjukdomsfall, arbetsskador ochförtidspensioneringar. Det är därför nödvändigt att förändringsarbetei inomsocialförsäkringen inriktas på en mer effektiv handläggning av arbetsskade-och sjukdomsfall, så all människor kan rehabiliteras och återgå i arbete istället för alt gå sjukskrivna långa perioder eller förtidspensioneras. Aktivaåtgärder måste prioriteras framför passiva kontantutbetalningar. Det är deltasom är arbetslinjen i socialförsäkringen. Del är också viktigt att dessa förändringar kompletterasmed åtgärder i form av kontroller och attilydpåverkan, så att försäkringen inteutnyttjas på ett otillbörligt sätt. Jag anser alt förutsättningarna är goda att lyckas i dethär mycket kort beskrivna förändringsarbetei, så att fler människor får enchans all komma tillbaka till arbete och få en meningsfull sysselsättning. Pådelta sätt kan vi också få ner utgifterna för försäkringen som dessfinansiering förstärks genom att löneunderlaget ökar då fler människor stannarkvar i arbetslivet. Rehabiliteringsberedningen har i sitt betänkande"Tidig och samordnad rehabilitering" lagt fram förslag som är ämnadeatt förbättra insatser för rehabilitering och samordningen mellan olikainstanser i detta arbete. Remissinstanserna har över lag varit positiva tillförslagen. Regeringen avser att förelägga förslag om rehabiliteringoch en ökad betoning av arbetslinjen i socialförsäkringen under innevaranderiksmöte. Svar på interpellationer och frågor GULLANLINDBLAD (m); Jag ber att få lacka socialministern även fördetta svar. Jag upprepar i mycket samma frågor som jag ställde tillsocialministern , eftersom jag då inte fick något svar som jagkunde bli nöjd med. Jag är ledsen över all behöva säga att jag inte är nöjd meddetta svar heller. Jagställde två konkreta frågor; Vilka åtgärderämnar socialministern nu företa för att minska kostnadsexplosionen inom sjuk-och arbelsskadeförsäkringarna? Förra gången lovade nämligen socialministernatt återkomma efter en analys av frågan. När kommerförslag alt framläggas för ? På denförsta frågan har jag fått till svar ett allmänt resonemang om insat- 5 protokoll 1989/90:18 Svar på interpellationer och frågor ser för enbättre arbetsmiljö och satsningar på rehabiliteringsåtgärder - i och för siglovvärda åtgärder, men vilka förslag kommer? På den andra frågan får jag till svar att regeringen avseratt lägga fram förslag om rehabilitering. I uttalanden av socialministern iandra fora har jag kunnat läsa mig till all förslag skall presenterassuccessivt . Jag hade naturligtvis väntat mig all landetssocialminister skulle ha något besked att lämna här i , när vi nu vetall sjukförsäkringsfonden går back på länge med inte mindreän och arbelsskadefonden med 9,3 miljarder! Vi vet ocksåall hela ATP-systemet är mer eller mindre i gungning. Pengarna formligen rinnerur socialförsäkringssystemet. uttrycker stor oro översocialförsäkringarnas utveckling i sin anslagsframställning. Det torde ocksåvara bekant alt revisorer i en rapport mer eller mindre dömt utarbetsskadeförsäkringen, med andra ord gett samma kritik som jag har framförthär i i tlera års lid. "Ompröva arbelsskadeförsäkringen"säger också enligt tidskriften isitt senaste nummer. Men regeringen väntar passivt, eller? Socialministern har varit något mer frispråkig vid någratillfällen tidigare. "Vi måste fråga oss om del går alt hitta syslem förall minska sjukfrånvaron och minska kostnaderna för sjukersättningarna genomatt förbättra vården och genom en bättre samordning av sjukvård ochsjukförsäkring" sade socialministern exempelvis vid .