prot · GD096 · 1989-12-31 00:00:00 — 7 § Svar påfrågorna 1989/90:10 och 26 om ändrade regler om ränta på arvs- och gåvoskatt och har var och en ställt en frågatill mig avseende en viss bestämmelse om ränta i arvs- och gåvoskattelagen.Bestämmelsen i fråga innebär att om skattebeslutet blir fördröjt utgår räntapå skattebeloppet även om fördröjningen beror på beskattningsmyndighetenshandläggning. Frågorna gäller om en lagändring kan förväntas, och jag besvarardem i ett sammanhang. Låtmig först säga att vid den aktuella bestämmelsens tillkomst motiverades dennamed att den skattskyldige skulle erlägga en viss ränta för den kredit somföljer av att skattebeslutet - oavsett anledningen - drar ut . Jaganser att motiven för gällande rätt fortfarande står sig. Många har emellertid- liksom och - ifrågasatt det rimliga i attdetta också skall gälla i de fall den skattskyldige gjort vad på honom ellerhenne ankommer och dröjsmålet beror på myndigheterna. har i sitt slutbetänkande med förslag till en ny arvs-och gåvoskattelag (SOU 1987:62) inte föreslagit någon förändring avgrundprincipen, nämligen att ränta skall utgå oasvsett anledningen tillfördröjningen. Frågan prövas i i samband medberedningen av förslag till ny lagsfiftning. KJELLJOHANSSON (fp): Jag tackarfinansministern för svaret. Vihar gjort berömvärda ansträngningar för att göra dessa frågestunder tempofylldaoch intressanta. Jag skall inte säga att jag har valt min fråga av denanledningen, men om finansministern hade velat ta fasta på detta hade detverkligen funnits möjlighet att vara rapp i vändningarna. Den fråga som harställts av och mig hade med fördel kunnat besvaras med orden:ja, möjligt. Det hade också varit naturligt med tanke på den situationsom min fråga berör, nämligen att en skattskyldig, som inte på något sätt harfelat, beroende på att skattemyndigheten saknar resurser skall behöva betala enstraffränta.Nu lämnar herr finansministern närmast ett ne- Prot. 1989/90:6 gativt svar, men skam den som ger sig. Jag ställer frågan på nytt: När kom- mer regeringen att framlägga ett förslag om att avskaffa regeln om straff- ] ränta på sentfastställt skattebelopp i de fall dröjsmålet beror på att skatte- PT S myndigheten har sölateller på att den skattskyldige överklagar och får rätt? Även jag tackarfinansministern för svaret. Den nuvarande lagstiftningen är absolut oskälig ide fall den skattskyldige inte själv förorsakar dröjsmålet. Vederbörande måstedå själv betala ränta med diskonto plus , dvs. skattskyldige pengarna på bank erhålls bara 10-10,i ränta, varförförlusten är ostridig. Redanför påtalade den rådande orättvisan, och arvs-och gåvoskattekommittén har 1987 avlämnade betänkande föreslagit tvåförbättringar för den skattskyldige. Detär bara halva sanningen när finansministern här säger att arvs- ochgåvoskattekommittén inte föreslagit några förändringar av grundprincipen. Manhar föreslagit två väsentliga förändringar, och det borde finansministern haunderrättat om. Den första förändringen är att räntan endast skallmotsvara diskontot - man har i utredningens förslag strukit de tre procenten.Dessutom skall räntan börja löpa först efter det att beskattningshandlingensenast skulle ha ingivits. Det är två väsentliga förbättringar Jagvill nu fråga finansministern om han är beredd att stödja arvs- och gåvoskattekommitténsförslag i denna del, eller om finansministern avser, vilket , föreslå en ny lagstiftning där den gåvoskatteskyldige som är oskyldigicke skall behöva betala ränta när det är myndigheten som varit försumlig. Låt mig först konstatera att om jag skulle göra som och svara ja utan dröjsmål på varje fråga får talmannen inte denuppfriskande debatt som han vill ha. Så det rådet skall jag, i varje fall integenomgående, följa. Denprincipfråga som jag trodde att herrarna ville diskutera är följande: Är räntaav det här slaget i varje läge att betrakta som en bestraffning, eller är denenbart ett uttryck för att de skattskyldiga genom beslut fattade av myndighetereller genom egna åtgärder får en skattekredit som gör att de tjänar pengar påatt skattebeslutet dröjer? Jaganser för min del att räntan aldrig får utformas så att den blir en form avbestraffning i de fall myndigheterna står för dröjsmålet. Det skall inte varafråga om det. Möjligen skall det hela ses ur den synpunkten att det är enskattekredit man erhållit, och för det kan man få betala en viss ränta. Jagtror att detta är ett fillräckligt svar på de frågor som ställts inte bara ommin syn på den här principen utan också om min syn på de förändringar somarvs-och gåvoskattekommittén har föreslagit. KJELLJOHANSSON (fp): Jag haringenting emot om finansministern lämnar ett kort 11 jakande svar på viktigarättvisefrågor Men det är alldeles uppenbart att den 1989/90:6 10 oktober1989 här lagstiftningen en gångi tiden utformades med en tidsgräns inom vilken skattemyndigheterna normaltskulle kunna handlägga ärenden. Det är alldeles uppenbart att detta intepå något sätt håller, och därför drabbas också den skattskyldige. Dettaär inte något försumbart problem. Bara i är ärendebalansen ca 4000ärenden, och det beräknas att en fjärdedel av de fallen kommer att drabbas avden här straffräntan. Finansministernsäger att räntan inte skall vara en bestraffning. Men om man får betala 12,5 %i ränta och får blir det en förlust för den skattskyldige med 2 %.Det är detta som arvs- och gåvoskattekommittén vill ändra på, och det kommenteradefinansministern inte i sitt första inlägg. Närnu arvs- och gåvoskattekommittén vill minska skattebördan vill jag ånyofråga finansministern; Är detta skäligt? På detta vis blir det ju inte någondirekt bestraffning av den skattskyldige, utan det blir fråga om en viss räntaför en skattekredit. Är finansministern villig att hålla med mig om att räntani dagsläget är för hög? Jag har redanuttalat mig i den frågan. KJELLJOHANSSON (fp): Jag konstaterar att finansministern envist hävdar att det är korrektatt en sådan här ren straffränta skall utgå oavsett om det är skattemyndighetensom har fördröjt beslutet och detta ligger helt utanför den skattskyldigeskontroll. Jag kan bara beklaga detta. KNUTWACHTMEISTER (m): Jag kan komplettera med upplysningen att justitiekanslern i en del fallhar eftergivit statens ränteanspråk då ett långvarigt dröjsmål varit förhanden. Jusfitiekanslern har också klart för sig att detta är orättvist mot denskattskyldige. Låtmig konstatera att finansministern är snabb att stifta lagar när detär till den skattskyldiges nackdel - det kan t.o.m. ske . Men närdet är fråga om att ge rättvisa till skattebetalarna, vilket arvs- och gåvoskattekommitténville , då har finansminister inte så bråttom. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Meddelande omuppskjutna frågesvar Pågrund av justitieminister sjukdom kommer frågorna underpunkterna 7-10 på dagordningen att besvaras , dvs. 9 § Svar på fråga1989/90:2 om embargopolitiken Prot. Utrikesminister ; ]------- Per har frågat mig vem som talar sanning om Sveri- /"'/'' SOf ges medverkan i ;s teknikembargo gentemot Sovjetunionenm.fl. östländer, kabinettssekreterare eller statssekreterare ,samt om jag anser att embargopolitik stämmer med omneutrala staters förpliktelser Detär svårt att avhålla sig från att gå i polemik mot sättet att ställa frågan.Per om någon borde väl ha en viss förståelse för att det ibland kanförekomma flera språkrör i en viss fråga. Antydningar om att någon av minanärmaste medarbetare inte skulle tala sanning finner jag stötande. Det föreliggerheller inte någon motsättning i de uttalanden som gjorts. Videltar inte i något amerikanskt embargo på högteknologiområdet. Svenskteknologi bestämmer vi själva över Det är däremot mycket angeläget att se tillatt svenskt territorium inte används för att kringgå andra ländersexportbestämmelser Samfidigt är det viktigt för att säkra tillgångentill avancerad utländsk teknik. Neutralitetsreglerna i gällerendast i krig. De är därför inte tillämpliga i detta fall. Självfallet kanSverige enligt folkrätten i fredsfid vidta åtgärder i syfte att förhindra sådanosund handel som har sin grund i att skulle kunna utnyttjas somgenomgångsland för trafik som är illegal i andra länder Det var också därförriksdagen 1986 fattade beslut om förbud mot utförsel av vissa högteknologiproduktersom tillverkats utomlands. PERGAHRTON (mp); Jag finner att utrikesministern behagar skämta. Det är självklart attdet är bra med många språkrör om de säger i stort sett samma sak när det gällerviktiga principer Det är inte lika bra när båda språkrörsäger motstridiga saker Iett TV-program sade inför hela svenska folket ungefär det somutrikesministern här säger Han förnekade att vi deltar i en amerikanskembargopolitik. Men inför delar av svenska folket säger ett annat språkrör påutrikesdepartementet, statssekreterare , att visst deltari ;s embargo. Han utvecklar detta vidare i en lång intervju. Det är väl dåganska naturligt att ställa en fråga, utan att man för den skull antyder attnågon direkt ljuger Det kan vara någon som är felinformerad eller har fåttfelaktiga uppgifter på något sätt. Jag måste här ändå upprepa min fråga ochbegära att utrikesministern klart tar ställning fill sina båda språkrör. Härfinns en diger dokumentation, bl.a. boken exportkontroll Tekniken somvapen, som utmärkta undersökande journalister på tidskriften harutarbetat och därefter följt upp i en lång rad arfiklar De har talat om att viredan nu har en embargopolitik. Vi samarbetar med tullen i . Är det intesant att 400 svenska företag har inspekterats av svenska myndigheter för skall se till att de följer amerikanska bestämmelser? Är inte detta sant? 1989/90:6 Jagvill också fråga: Planerar ni några nya restriktioner? krav på importcerfifikat,där man skall godkänna de svenska importörerna, I [ på att man skall anta Cocoms lista och t.o.m. påexportkontroll av svensktill- P J g verkadteknik. Finns det några sådana planer? Tänker ni under täckmantel av utvidgning avkrigsmaterielbegreppet, som i princip är bra, smyga in ytterligare kontroll avsvensk teknologiexport? Det finns naturligtvis anledning att ställa frågor, om man uppfattaruttalanden från och olika tjänstemän som divergerande ochmot varandra motstridiga. Jag påstår att de inte är det. Det är alldeles klart,och det har både kabinettssekreterare och statssekreterare sagti detta sammanhang, att svensk högteknologi är fri för export. Det finns ingahämningar Skulle vi delta i ett teknologikrig, som det har kallats för, skulleockså svensk högteknologiexport vara förbjuden eller underställd restriktionerDet är den inte. Däremot har vi en skyldighet att förhindra att användssom genomgångsland för sådan export som de länder från vilka exporten kommerhar bestämt skall vara förbjuden. Det ligger i svenskt intresse, i sådantsamarbete deltar vi. Jagskulle naturligtvis gärna se att vi kom i den situationen med deförbättrade relationerna mellan stormakterna att också sådan teknologiöverföringsom nu är förbjuden kunde ske fritt. Detta är fakta - det får sedan stå vad somhelst i den av Per refererade boken. PERGAHRTON (mp); För det första: Svensk högteknologiexport är fri. Men min fråga var; Planerar ni - har ju krävt det -någon sortskontroll av den svenska tekniken också? Det är någonting som de svenskaföretagen är mycket intresserade av. Fördet andra beträffande kontroll av genomgångsland; Det utrikesministern sägerär ett erkännande av att vi fakfiskt utför den kontroll som amerikanarna harbett oss om. Det innebär ju att vi medverkar i en kvarleva av det kalla kriget.Fråga ryssarna vad de tycker om detta. Vad säger ryssarna om det till StenAndersson? De tycker väl inte om att deras försök att bygga upp en fungerandeekonomi försvåras av att medverkar till de amerikanskaembargobestämmelserna? Det utrikesministern säger här är i praktiken etterkännande av att vi medverkar i Cocom. Vad är det för skillnad? Per övertolkar något vad jag har sagt. Jag börjar med attkommentera den senare frågan. Detär klart att har ett stort och berättigat intresse av att få del av all utländsk högteknologi, inte bara den svenska utan också den amerikanska. Vad vi gör är att vi lever upp fill de åtaganden som vi har gjort. vill naturligtvis köpa denna högteknologi direkt. Som jag sade hoppas jag att vi skall vara i den situationen att detta blir möjligt. är det förbjudet enligt amerikansk lag. För att vi skall få del av 14 denna högteknologi måste vi se till att vi fårtillgång till den, inte att Det är en alldeles klar svensk politik, och Prot.1989/90:6 den tänker vi fortsättamed. Svaret på den förstafrågan, om vi planerar att se till att också svensk hög- ] [ teknologi blirförbjuden för export, är: Det gör vi inte. Den bestämmer vi P I S PERGAHRTON (mp); Det var ett intressant besked, och det skall vi notera. Men det övrigaär ju rena nysspråket, utrikesministern. Det är rent Orwellskt språk. Å enasidan deltar vi inte i ett amerikanskt embargo, men vi lever . Åtaganden som vi har gjort gentemot vem? Jo, gentemot amerikanarna.Vad är skillnaden? Vi har gjort åtaganden gentemot amerikanarna att levaenligt deras bestämmelser, och det får vissa konsekvenser, nämligen att vikontrollerar att vissa amerikanska varor inte förs vidare via . Vad ärdet för skillnad att vara medlem i Cocom, som en rad länder är, som en del avdet ? Var finns skillnaden? Varenda lyssnare måste få klart för sigatt vi faktiskt lever upp till åtaganden som vi har gjort till om teknikembargo.Vad är skillnaden i förhålllande till teknikembargo, som ju jag ochstatssekreterare samt hävdar faktiskt existerar? Den stora skillnaden, Per , är att om var medlem i Cocomvar vi också ålagda att förhindra export av svensk högteknologi. Det är enganska avsevärd skillnad. De åtaganden som vi har mot andra länder, det må varaUSA eller inte, håller vi på. Det tror jag är en mycket klok svensk linje. PERGAHRTON (mp); Svensk högteknologi i all ära, men sanningen är att en mycket stor delav den innehåller amerikanska komponenter Det ser vi t.ex. i JAS-planet. Detfinns en lång rad av s.k. svenska högteknologiprodukter som i själva verketinte alls är svenska. Det är detta som gett upphov till hela problemet och tillde svenska tullrazziorna hos svenska producenter för att se till att det intefinns någon liten amerikansk beståndsdel. Jag kan inte se att det finns någonskillnad. Dettaär ett oerhört känsligt ämne. Det skrivs också i , där man antar attMikael Sohlman med sitt beryktade erkännande gjorde en diplomatisk vurpa. Detär uppenbart att han gjort det, men det är trevHgt att diplomater ibland görsådana vurpor så att det verkligen syns klart och tydligt att de factomedverkar i amerikansk teknologiexport. Jagskulle vilja fråga: På vilket sätt hjälper detta i den oerhörtbesvärliga situationen med ekonomin? Överläggningenvar härmed avslutad. 1989/90:6 10§ Svar på fråga 1989/90:8 om regeringsåtgärder till stöd åt den Svarpå frågor Utrikesminister : har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta fill stöd för den tjeckoslovakiskeregimkritikern . besvarade jag häri kammaren en interpella-fion av om svenskt stöd åt StanislavDeväty. Jag kunde då konstatera att läget för de mänskliga rättigheterna iTjeckoslovakien var dystert. - Detta gäller alltjämt. Flera framståenderegimkritiker har dömts för förment brottslig verksamhet, bl.a. StanislavDevåty. Andra har börjat avtjäna fängelsestraff för handlingar som idemokratiska stater utgör ett naturligt inslag i samhällsdebatten. Kortefter domen mot Deväty tog vi kontakt med den tjeckoslovakiskaregeringen och uttryckte vår oro. Redan fidigare hade jag vid Byggnadsarbetareförbundetssolidaritetskväll i vädjat till attinte fängsla dem som hyser obekväma åsikter Jag nämnde då särskilt StanislavDeväty. rättegång mot Deväty hålls . Det är min förhoppning att förnuftet dåkommer att segra och Deväty frikännas. Skulledetta inte ske är vi självklart beredda att agera i frågan och t.ex. utnyttjade möjligheter som Wiendokumentet ger Devätyoch andra tjeckoslovakiska medborgarrättskämpar kan räkna med den svenskaregeringens fortsatta stöd. HÄDARCARS (fp): Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret. Man kan undra ivilket europeiskt land det är ett brott att författa och samla in namn till enpetition fill landets riksdag, där man kräver dels ökad respekt förmed-borgarrättigheter, dels en demokratisering av samhället. Ingenstans kan detvara fallet i , kunde man tro. Men verkligheten är att precis detta kandrabba personer i . Där dömdes, som också utrikesministernpåpekade, fill 20 månaders ovillkorligtfängelsestraff för att, som det stod i domen, ha förtalat den socialisfiska ordningengenom att i petitionen påstå att lagstadgade medborgarrättigheter interespekterades i landet. Jag undrar om inte den tjeckiska domstolen på dettasätt gav Deväty och andra medborgarrättskämpar det allra bästa tänkbarabeviset på att de har rätt. Så trångt sitter i de mänskligarättigheterna att det blir ett brott mot den socialisfiska ordningen attens påtala detta faktum. , , skall hovrätten i Brno avgöra om domen mot Deväty skallfastställas eller inte. Min förhoppning är att utrikesminister i dagtar tillfället att, liksom jag, kraftigt fördöma bristen på mänskliga rättigheteri dagens och kräva att medborgarrättskämpar som StanislavDevåty skall få utöva sina lagstadgade rättigheter, rätfigheter som finns påpapperet men uppenbarligen i praktiken inte tillerkänns dem i enlighet medHelsingforsdokumentet. Ett sådant fördömande har jag gjort tidigare och jag ärnaturligtvis beredd att upprepa det . HÄDARCARS (fp): Det gläder mig att utrikesministern gör det. Jag tycker också att det idet svar som utrikesministern har lämnat finns ett sådant kraftigtavståndstagande. Jag ser inte att det mellan oss i det här avseendet finnsnågra vitt skilda åsikter Jag är också tacksam för att utrikesministern tidigarehar tagit upp Devätys fall. Jag vill hoppas att utrikesministern, på det sättsom han har uttryckt här , är beredd att göra det igen. Låtmig också på den korta tid som återstår peka på att det också finns andrapersoner som står åtalade , nämligen och är åtalade för att de skulle ha begått subversiva handlingar, som skullebestå i att de uppmanat människor att lägga blommor på de platser där tjeckerdödades i samband med invasionen 1968. Delar utrikesministern min uppfattningatt det också i dessa fall finns anledning att från svensk sida tala med storklarhet om vår syn på mänskHga rättigheter? UtrikesministerSTEN : Herr talman! Svaret är givet. Överläggningenvar härmed avslutad. 11 § Svar på fråga1989/90:51 om åtgärder för att i underlätta handläggningen avviseringsansökningar för besök i Sfig har frågat mig om vilka åtgärder jag är beredd attvidta för att på ett tillfredsställande sätt lösa den besvärliga situationenför visumsökande vid ambassaden i och generalkonsulatet i . Detär alldeles riktigt att antalet viseringssökande vid generalkonsulatet iLeningrad ökat avsevärt . Skälet är naturligtvisatt möjligheterna för sovjetiska medborgare att resa utomlands har förbättrats.Det är i huvudsak generalkonsulatet i som berörs av det ökade antaletviseringssökande. De flesta av dem kommer från . Tillföljd av de ökade arbetsuppgifterna har UD tillfälligt förstärkt generalkonsulatetmed en tjänsteman från invandrarverket. kommer ytterligare entjänsteman från UD att stafioneras permanent i . Vidare siktar vi påatt låta generalkonsulatet i upprättaavdelningskontor i och för att bl.a. tillmötesgå det stora antaletviseringssökande. Jagkan här tillägga att vår generalkonsul i övermorgon kommer att träffaborgmästaren i för att fortsätta diskussionerna om lokaler för dennaverksamhet. 2Riksdagens protokoll 1989/90:6 1989/90:6 Utrikesdepartementetoch vidtar också andra åtgärder vid generalkonsulatet iLeningrad för att effektivisera verksamheten där ] Mot bakgrund av den utbyggnad som görs iLeningrad och snart också var pa fr gor och är jag övertygad om att problemen kommer att STIGBERTILSSON (m); Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Det här har faktiskt blivitett allvarligt problem, och jag tror att det litet grand handlar om vårtanseende utomlands. Tyvärr är utrikesministerns svar inte tillfredsställandenär det gäller att lösa de problem som har uppstått. Underhela 1988 var antalet viseringssökande ca 3000. kommer ca 1000ansökningar , och det är en klar ökning. Utrikesministernhänvisar fill att man fillfälligt har förstärkt generalkonsulatet med entjänsteman från invandrarverket. har detta inte inneburit att man fåttigenom flera viseringsansökningar utan snarare tvärtom. När denne tjänstemankom dit konstaterade han att man dittills för att hinna med bara hade stämplatansökningarna. Det har snarare blivit en lägre genom-strömningstakt efter detatt han kom dit. Utrikesministernsäger också att man kommer att förstärka generalkonsulatet med en tjänstemanfrån UD, som skall stationeras permanent i . Ja, men faktum är attdenne, enligt de informafioner som jag har, skall stationeras på den politiskaavdelningen och inte kommer att arbeta på vise-ringsavdelningen. tid när man i har lättare att få pass för att resa till vårt land ärdet viktigt att vi i verkhgen anstränger oss för att ge människor i Sovjetmöjlighet att få intryck från vårt land och från västsidan i övrigt genom attfå göra besök här Med all respekt för utrikesministern tycker jag ändå att manhar tagit litet för lätt på det här problemet. Man skall också konstatera attdet sker en fortsatt ökning av antalet viseringsansökningar. Dess värre löserde besked som utrikesministern här har givit inte alls detta problem. Jag troratt vi får räkna med fortsatta demonstrationer, petitioner osv. där borta iSovjetunionen. Det är möjligt att det bhr fortsatta demonstrationer och peti-fionerDock är jag övertygad om att de åtgärder som vi nu vidtar kommer att lösaproblemen. Jag tror inte att de kan lösas helt och hållet i . Detkrävs lokaler i både och , och vi har där stött på en viss tröghetsom förekommer i sådana system - och förresten inte bara där När problemen medlokaler och personal är lösta klarar vi det här Då slipper vi bådedemonstrationer och petifioner, och kanske också sådana här frågor, även omdenna fråga nu är i hög grad befogad. STIGBERTILSSON (m); Förstärkningen i de baltiska staterna är naturligtvis nödvän- 18 dig för att man skall klara problemen, men medtanke på ökningstakten kommerdetta inte att räcka fill. Jag är övertygad om att framtiden kommer Prot.1989/90:6 att utvisa detta. UtrikesministerSTEN : Herr talman! Skall vi slå vad? STIGBERTILSSON (m): Ja, om hurmycket? Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Svar på fråga1989/90:20 om en svensk läskunnighetskommitté har frågat mig när en svensk nationell kommittéför FN;s läskunnighetsår skall bildas. Attfrämja en ökad läskunnighet och att bekämpa den fortfarande vitt utbreddaanalfabetismen i världen är en av huvuduppgifterna i svensk biståndspolitik.Sverige har också arbetat för att insatser i detta syfte skallprioriteras i olika FN-organ, främst . Motden bakgrunden har det varit naturligt för att akfivt stödja att FNproklamerar som internationellt läskunnighetsår. Enviktig inledning till detta arbete blir den stora världskonferens om läskunnighetoch utbildning som anordnas i av ,, och gemensamt. har ekonomiskt bidragit fillkonferensen och har härigenom tillsammans med bl.a. ställning som en avfyra medfinansiärer Vadjag nu har sagt visar tydligt den vikt fäster vid arbetet motanalfabetism och vid FN;s läskunnighetsår Bildandetav en svensk nationalkommitté pågår Jag räknar med att tillsammansmed statsråden och offentliggöra kommitténssammansättning och närmare arbetsuppgifter En viktig uppgift blir därvid attförbereda det svenska deltagandet vid världskonferensen i . KARL-GÖRANBIÖRSMARK (fp); Analfabetismen är ju ett av världens största problem, och man räknarmed att det framåt kommer att finnas ungefär 1 miljard analfabeter ivärlden.