prot · GD097 · 1989-12-31 00:00:00 — Närdet nu likväl sker finns det anledning att göra ett par erinringar Såledesfinns det anledning att säga, oberoende av vad man tycker om innehållet iförslaget, att hade inte en ny försvarskommitté tillsatts, hade det funnitsanledning för oss att ta ställning till vad som framfördes och därmed ocksåtill de intentioner som fanns i riksdagsbeslutet . Nuär situationen emellertid helt annorlunda. Vi har fått en ny försvars kommitté med uppgift att se över hela försvarets situation. I ljuset härav ter det sig alldeles orimligt att så här i förväg fatta beslut om arménsfredsorgani sation. Just nu sitter försvarskommitténs ledamöter med uppgiften att fram till nyåret ge en analys av de säkerhetspolifiska förändringar som ägt rum i 129 våromvärld från riksdagsbeslutet . Även om jag inte är säker påatt ett samlat riksdagsbeslut, som jag gett uttryck för, hade varit tillenbart fördel för arméorganisationen, hade det under alla omständigheter varittill fördel för respekten för den beslutsordning vi har i och för de beslutvi skall fatta. Den nuvarande ordningen är inte ägnad att inge respekt för varesig regeringen eller . Detta beklagar jag. Den rätta ordningen borde rimligen ha varit att det hadeförelegat en reviderad säkerhetspolitisk analys. 1 skenet av denna skulleförslag om stridskrafter för det försvar som analysen motiverar ha lett framtill och gett besked om vilken volym och vilken teknisk kvalitet som behövs ifredsorganisationen. Ja, försvarsministern, denna ordning torde inte någon iprincip förneka. Den hade ingett respekt och varit ägnad att förstås också avdem som drabbats av nedläggning av sina etablissemang. inträffar det mycketsäregna fenomenet, herr talman, att vi som sysslar med försvarspolitiska frågoroch umgås med folk ute i landet nödgas åka omkring och berätta om nedlagdaförband och om förändringar i vår organisation. Men vid en eventuell fråga omvarför vi gör på detta sätt kan vi inte göra annat än att säga: Låt oss väntaett år då har vi också kommit fram till varför. Med andra ord är det en mycketmärklig tågordning som gäller , herr talman, ett par ord om ekonomin. Detkommer sannolikt att göras gällande att det ligger stor ekonomisk vinst i attett antal förband får beslut om avveckling . Jag hävdar att ,kommittén arbetar, definitivt har råd att bestrida extra medelför det försvar vi har. Härutöver vill jag hävda att de flesta av de förslagsom finns i propositionen, och det gäller i hög grad de förband som skallomlokaliseras, får sin ekonomiska vinst så långt in att virimligen inte kan ta hänsyn till den . Jag ber om ursäkt för det lilla överdraget. INGVARKARLSSON i (c); Under den korta tid som varithemförlovad har den säkerhetspolitiska situationen förändrats i fleraavseenden. Det politiska läget i är ett annat än för någramånader sedan. I verkar nu en för unik koalitionsregering.Det är en regering som avspeglar den folkvilja som kom till uttryck i ett frittallmänt val. Regeringen i förbereder en grundlagsändring som skallgarantera de mänskliga rättigheterna. De baltiska staterna har fått tydligasignaler från centralregeringen i - signaler som möjliggör en friareoch mer självständig ekonomisk utveckling i området. Detta är exempel på effekterna av den nya och mer öppnapolitik som framför allt ledare förespråkar. Glasnost och perestrojkahar också fått andra följden De har blottlagt missförhållanden och svårigheterinom det östeuropeiska blocket av politisk, ekonomisk och social natur i enomfattning som var okänd. som den förda politiken skapar förhoppningar omen utveckling i en demokratisk riktning inger främst de sociala och ekonomiskaobalanserna oro. Förändringspolitiken delas inte av alla grupper i öst. unionen finns starkakrafter som verkar för en återgång till det slutna syste- Prot. 1989/90:7met. Utanför arbetar och med- 11oktober 1989 vetet mot en utveckling för öppenhet. Den politiska strukturen iRumänien inger stark oro. finns inga tecken som tyder på en fredligförändring av det rumänska styret. Ursäkerhetspolitisk synpunkt är det viktigt att understryka att den pågåendeutvecklingen inom kan skapa förutsättningar för en varaktigavspänning mellan stormaktsblocken. Detta förutsätter dock att den pågåendeprocessen inte avbryts eller störs. I ett längre perspekfiv kan därför, enligtmin mening, glasnost förändra den hotbild som vi haft under efterkrigstidenoch skapa ett utrymme för en varaktig nedrustning i vår omvärld och därmed äveni vårt land. Denosäkerhet som råder manar därför till eftertanke. I den omstrukturering somÖsteuropa uppenbarligen befinner sig i är det ur säkerhetspolitisk synpunktviktigt att framstår som ett säkerhets- och försvarspolitiskt stabiltområde. Nuläget tillåter därför inte långtgående slutsatser som innebär att vii vårt land omgående skall inleda en omfattande nedrustning av vårt försvan Vikan fortfarande märka att det runt våra kuster smyger omkring misstänkta ubåtan Densvenska utrikes- och försvarspolitiken är utformad för att slå vakt om vårtlands suveränitet. har vi haft en bred enighet kring principerna omneutralitet i fred, syftande till alliansfrihet i krig. har konsekventoch med fasthet arbetat för detta. När det gäller den svenska utrikespolitikenhar i samtal mellan de övriga partierna fört fram synpunkter påhur det internationella arbetet måste intensifieras för att man långsiktigtskall kunna uppnå och därefter bevara en fredlig situation i världen. Iinternationellaforaharcenterpartietdäremot valt att agera till förmån för enenig framtoning av den svenska utrikespolitiken och därmed för vår ställningsom neutral nation. Insatsernaför att medverka i avspänningsarbetet har också kombinerats med en klar linje iförsvarsfrågan, där försvarspolitiska målsättning står fast:Det svenska totalförsvaret skall organiseras och dimensioneras så, att detverksamt kan slå vakt om vårt nationella oberoende såväl i fredstid som i tiderav kris och krig. En väl fungerande ocheffektiv försvarsorganisation kräver följande; - för det första en väl grundadsäkerhetspolitisk analys både när det gäller hotbilden i vårt närområde ochavseende det säkerhetspolitiska läget i ett vidare perspektiv, - för det andra en på desäkerhetspolitiska slutsatserna grundad långsiktig planering av totalförsvaretsorganisation, dvs. både det militära försvaret och civilförsvaret, och - för det tredje en tilldelningav ekonomiska resurser som ger det militära och det civila försvaretsmyndigheter realistiska möjligheter att förverkliga målen. När socialdemokraterna och folkpartiet1987 enades i ett be slut som brandskattade civilförsvaret utan att målen för försvarsgrenen för ändrades försattes myndigheten i ett ohållbart läge. Civilförsvaret kan inte 131 Prot.1989/90:7 längre garantera befolkningen matoch kläder i kris eller krig. grunden är det intemärkligt att ÖCB i sin presenterade perspektiv-plan tvingas äska storamedel för att upprätthålla beredskapen. I går fick vi propositionen om arménsutveckling i vår hand. Den överensstämmer i stort sett med försvarskommitténsförslag. Det är väl känt att inte stod bakomförsvarskommitténs förslag när det gällde avveckling av de brigadproduceranderegementena. Vi är lika övertygade på den punkten som vi var , när kommittén lade fram sitt delbetänkande. Det har i debatten ofta omnämnts att FU 88 är en kvarlevafrån den förra försvarskommittén. Mycket riktigt klarade man inte avarméstrukturen i det arbetet. Detta är dock ingen ursäkt för den bakvändaordning som vi nu arbetar eften Förutsättningarna är starkt förändrade sedan1987. Dels har det uppstått stora hål i försvarets kassakista som ett resultatav uppgörelsen mellan socialdemokraterna och , dels har vitidigarelagt försvarsbeslutet med ett ån 1987 hade vi ingen aning om hur storaförändringarna skulle bli inom armén. FU 88-materialet kom delvis som en chockför många. Inte har en så stor omdaning förslagits. Det hade därförvarit naturligt att försvarsministern behandlat denna fråga på ett varligaresätt. Med tanke på de förändrade förutsättningar som jag pekatpå borde försvarsministern ha tagit initiativ till en förändrad tågordning iförsvarskommitténs arbete. Det är självklart en stor brist att den knappa tid somstått till buds inte medgivit något remissförfarande. Det hade varitfördelaktigt om regeringen, efter en bred remissomgång, tagit initiativ tillatt åstadkomma en bredare politisk lösning än den som kommittén byggde sinmajoritet på. Försvarsministern har förvisso gjort sig känd som enordknapp man. Det är därför inte förvånande att han avstår från att redovisagodtagbara skäl för en sådan odemokratisk hantering av en för försvaret viktigfråga. Slutligen är det allvarligt att försvarsministern - mottidigare praxis - söker politisk strid i försvarsfrågorna. Den svenskaförsvarspolitiken har kännetecknats av en seriös vilja att finnasamförståndslösningan Detta har främjat den allmänna försvarsviljan hosallmänheten men också ett gott samarbete med alla de myndigheter som ingår iförsvarsorganisationen. Försvarsministerns nuvarande agerande hotar dettasamarbetsklimat och medverkar till att enigheten kring det svenska försvaretkan ifrågasättas. Detta kan leda till en bristande tilltro till detsvenska försvarets styrka och försvarsberedskap. Alliansfrihet i fred - neutralitet i krig,har uttryckt vårt lands säkerhetspolitiska strävan. Dennasträvan kan belysas av följande citat års regeringsförklaring, som ihuvudsak fortfarande gållen "Regeringen kommer att fast och bestämt fullföljaneutralitetspolitiken. Denna självständiga politik, stödd på ett efter våraförhållanden starkt för-132 svar,bidrar till lugnet och stabiliteten i norra , Om krig hotar hjälper Prot. 1989/90:7 den oss att behålla freden. Det svenska territoriet skall skyddas mot kränkningar medalla tillgängliga medel. Förtroendet för vår vilja och förmåga att bevaraneutraliteten måste vidmakthållas. Det får varken skapas farhågor ellerförväntningar om att ens under starkt yttre tryck skulle överge sinneutralitetspolitik. Den svenska nationen står enad kring grundlinjerna iutrikespolitiken. Det är en ovärderlig tillgång som måste bevaras." Karakteristiskt för förklaringen är att den så starktunderstryker behovet av konsekvens och fasthet i våra strävanden för attbibehålla vårt oberoende, vår neutralitet. Men även med den mest konsekventahållning måste man avläsa och ta till sig förändringar i vår omvärld ochanpassa politiken till dessa förändringan Vad dessa ändringar består i kan deflesta iakttagare se. Den storpolitiska spänningen har minskat påtagligt. Någrasteg på vägen mot nedrustning har tagits. Supermakterna för långtgående samtalom avveckling av olika vapensystem. Regionala konflikter avvecklas ellerbringas närmare sin lösning under FN;s medverkan och med stöd av supermakterna. Allt detta är positiva signaler som vi har att väga in ivåra kommande försvarsbeslut, försvarsbeslut där vi också har att bedömahuruvida man helt kan avskriva risken för allvarlig kris och militär konflikt iEuropa. Den förändring som är på väg inom östblocketblottlägger en rad motsättningar av politisk, etnisk och kulturell natur bådeinom och mellan länderna. Vi i har att på bästa sätt ge vårt stöd föratt förändringsprocessen sker med bibehållen fred. Problem finns när detgäller det militära området. har fortfarande och har under lång tidhaft världshistoriens största koncentration av militära resurser i fredstid. Jag har velat ge denna bakgrund till ettföljande resonemang om det framtida försvaret, dess sammansättning ochresursbehov. Med försvar menar jag då totalförsvar, alltså både befolkningensskydd och försörjning och det militära försvarets kvalitet och volym. Frånsåväl militärledning som den för försörjningsberedskap ansvariga myndighetenÖCB har krav på kraftiga anslagshöjningar framförts. Argumenten varierar något, men kraven grundas i huvudsakpå hög ambition att lösa även de svåraste problem som kan uppstå. Jag har storförståelse för detta, men måste ändå få ställa frågan: Är alla nivåer underA-nivå otänkbara för försvarsledningen? Eller kan inte sårbarheten minskas medmindre än att anslagsramen i det närmaste fördubblas? Frågorna anser jag berättigade utifrån förhållandet attvåra resurser är begränsade och att stark konkurrens finns. Äldreomsorg ochsjukvård, barnomsorg och skola, energiförsörjning och miljö - dessa och andraområden vill också ha del av våra resurser, helst ökad del. I vår avvägning mellan olika områden måste vi även ifortsättningen prioritera på sådant sätt att förblir ett land som ärvärt att försvara och att denna uppfattning delas av hela folket. Ett alternativ som jag befarar kan uppstå är omprioriteringar leder till social orättvisa och därav betingad minskad viljatill deltagande i landets försvar hos betydande grupper av medborgare. Mitt besked till ansvariga för vårt totalförsvar är; Vänta er 133 intekraftigt höjda anslagsraman Främst gäller detta den militära delen. Medverka nusom tidigare till att vi gemensamt gör det bästa av de resurser som vipolitiker anvisar till er verksamhet. är ett bra land att leva i; detär även värt att försvara. CARL-JOHANWILSON (fp): går tusentals försvarsanställda till arbetet. På de militära förbandens anslagstavlor sätter ambitiösayrkesmilitärer upp anslag om planering av dagens övningan Varje dags morgonläser värnpliktiga under utbildning på de anslagstavlorna och får veta vad deskall ta på sig och vilken annan utrustning de skall ha med till övningarna. Enmängd människor har till uppgift att vårda och reparera utrustning, att lagamat till de värnpliktiga osv. Av alla dessa förväntar vi att de skall göra sitt bästaoch att vi andra därför skall kunna känna trygghet i vårt goda land. Vi räknarockså med att alla dessa som är engagerade i vårt försvar skall ha arbetsglädjeoch känna att de får de resurser som behövs för att de skall göra det som viålägger dem att göra. Tyvärr tycker många inom försvaret att vi kräverorimligheter av dem -med tanke på vilka resurser vi ger dem. Många försvarsanställda lockas till andra yrken. Det ärinte ovanligt att det i sådana lockelser finns både bättre anställningsvillkoroch mer stimulans i form av modern utrustning att arbeta med. Därför är detinte underligt att t.ex. yrkesofficerare och tekniker "tappar sugen"och ger sig i väg från den viktiga försvarsuppgift som de under många årutbildats fön Vi har fått överbefälhavarensperspektivplan FörsvarsMakt 90. Den utstrålar inte precis någon arbetsglädjeöver uppdraget att leda försvar med nuvarande resursen ÖB skriver bl.a. att försvarsmakten skall kunna möta angreppvarifrån de än kommer och försvara varje del av landet och att ett allsidigtsammansatt invasionsförsvar är bra även i fred och vid krisen Så står det såhär: "Skall dessa uppgifter kunna lösas krävs att densedan 20 år pågående reduceringen av antalet stridskrafter i det svenskaförsvaret nu avbryts. Brister hos kvarvarande organisation måste ocksåsuccessivt åtgärdas ." Litetlängre fram i texten kan man läsa; "Under de gångna 20 åren av 'oförändradeförsvarsanslag' har antalet flyg-och fartygsförband reducerats med ochfältarmén med . har antalet anställda reducerats med 20 %och antalet utbildningsdagar för värnpliktiga . Trots detta kostarpersonalen i försvaret i fast pris mer 1988 än degjorde 1970, pengar som måst omfördelas från investeringar" Jag har uppfattat det så att vårmilitärledning har försökt att behålla vårt militära försvar i så gott skicksom möjligt. Ändå märker varje försvarsintresserad svensk att vi t.ex. intelyckas hålla igång vår armé på ett förtroendeingivande sätt. Många värnpliktigafår vänta på att göra sin första tjänstgöring. Alltför få blir inkalladetill militära repetitions-övningan Jag frågar; Är det bara pengar som fattas eller är detdags för ett revolutionerande nytänkande som kan göra att vi utnyttjarpengarna bättre inom försvaret? Mitt eget svar på den frågan är att vi behöver stimuleravåra militärer och andra försvarsexperter till en helt förutsättningslösgranskning av vårt total-försvan Försvarsdebatten måste "börja om frånbörjan". Det räcker inte att "stuva om" i den militäraorganisationen. Vi behöver en debatt som också prövar en delvis ny ideologi fördet svenska försvaret. Jag är litet förvånad över att så få verkliga nyheterpresenteras av yrkesmilitärerna. Jag frågar helt uppkäftigt: Kan det möjligenvara så, att militärerna är så fixerade vid militär organisation och strategifrån första och andra världskrigen att de inte har tänkt på att ett svensktförsvar kanske måste bryta med allt traditionellt militärt tänkande om vi skallkunna utnyttja våra resurser på ett så vettigt sätt som möjligt? Det är klart att militärerna har "hängt med".Tro inte att vi strider nu så som man gjorde under , svararman säkert. Ändå är det inte ovanligt att äldre militärer hänvisartill erfarenheter från när jag vid samtal och debatter runtom i landet ställer frågor till dem. Yngre yrkesmilitärer har ofta en merfantasifull syn på vad som kommer att hända, om vi behöver använda våra vapentill försvar av vårt land. Skälet till att jag deltar i den härallmänpolitiska debattens "försvarsdel" är att jag önskar få i gången ny debatt om vårt försvar. Vi kan inte förändra särskilt mycket i denmilitära organisationen , men om vi lämnar generöst utrymme åtförutsättningslös fantasi hos alla försvarsin-tresserade kan vi kanske medverkatill nyordningar längre fram. måste vi naturligtvis försöka att göraden nuvarande organisationen så bra som möjligt - tills vi bestämt oss för attvåga något nytt med försvaret. Värnplikten - plikten att värna - måste givetvis varagrunden för försvar. Den idén får dock inte innebära att vi måsteacceptera ett sämre utbildat och utrustat försvar för att alla män skalltvingas att vara med. En mängdfrågor skulle behöva belysas i en sådan debatt. Här är några; Kan plikten att värna landet kombineras med störrefrivillighet hos de värnpliktiga när det gäller att välja typ av utbildning ochförsvarsuppgift? Kan resten av dem som inte blir militärer i totalförsvaret"erbjudas" utbildning och uppgifter i civilförsvaret och itotalförsvarets frivilliggrupper? Kan t.o.m. vissa uppgifter i det civila fredssamhälletanförtros värnpliktiga - inom t.ex. vård och teknisk förvaltning somreningsverk och energiproduktion? Kan effekten i vårt försvar bli bättre om vi gör arménmindre - t.ex. när det gäller infanteri - och utrustar den bättre? Kan man t.o.m. behöva diskutera sådana detaljer som denhär: Kan vi använda t.ex. gamla, haubitsar med ny ammunition i denmeningen att "många eldrör" med relativt sett mindre eldkraft ärbättre än några få eldrör med stor eldkraft? Kan vi utnyttja frivilligheten så, att vi ger ett bättreutrustat hemvärn större uppgifter-kanske med fler fasta försvarsanläggningar it.ex. de som har fritidsbåtar ingå i ett kusternas och skärgår- 1989/90:7 denshemvärn med observationsuppgift redan i fred? I går kontaktades jag av en representant för båtägare somberättade om sådant intresse hos dem. I en diskussion om framtiden för Sverigesförsvar måste vi våga ifrågasätta den nuvarande arméorganisationens"rutor" av relafivt traditionella brigaden Vi måste vara öppna förokonventionella lösningar och inte binda oss till att utgå ifrån hur mångamilitära hus vi har och att alla svenska män måste placeras i dem och "ibusken". Vår försvarsminister, statsrådet , finns på talarlistan och skall ta till orda alldeles strax. Det skulle vara intressant atthöra, om statsrådet är intresserad av att medverka till att en sådanförutsättningslös och fantasifull försvarsdiskussion kommer i gång. Jag vet attmånga av dem som är engagerade i vårt försvar gärna vill delta. När ÖB visade på de obalanser som finns mellan resurseroch organisation blev det nödvändigt för regeringen att ta omtag på helaförsvarspolitiken. Vid extra försvarsdebatt förraåret redovisade jag därför en handlingsplan för att systematiskt bearbeta deaktuella problemen inom försvaret. Det första steget i denna handlingsplan varatt tillsätta en ny försvarskommitté. Regeringenbeslöt också, som bekant, att avkorta innevarande försvarsbeslutsperiod medett år, vilket innebär att nästa försvarsbeslut kommer att fattas av riksdagenunder . fick bredast tänkbara polifiska sammansättning medrepresentafion från samtliga riksdagspartien Kommittén har arbetat och är snart i halvtid av sin mandatperiod. Försvarskommitténsförsta uppgift blev att ge förslag till en ny fredstida arméorganisation.Uppgiften var ett arv från den förra försvarskommittén som inte förmådde attutarbeta ett förslag till ny arméstruktur Det underlag den hade att utgå ifrånvar bristfälligt. Enligtmin uppfattning har försvarskommittén arbetat föredömligt snabbt. I juni i årpresenterade kommittén sitt förslag till en ny fredstida arméorganisation. delbetänkande som grund var det möjligt för regeringen atttidigare presentera en proposition om arméns utveckling ochtotalförsvarets planeringssystem. råder det obalans inom försvaret. För stor del av arméns resurser användstill drift och för liten andel till investeringar Denna fördelning mellandrifts- och investeringskostnader är ohållbar Genom att tära påkapitalet och inte förnya utrustningen utarmas armén sakta. Regeringenanser det därför viktigt att möjligt fatta beslut om en ny arméstruktur För i det här sammanhanget, som i så många andra, är tid detsamma som pengar Och med hänsyn till försvarets ekonomiska situation och personalen på berörda orter är det angeläget att ett armébeslut kan fat tas av . Jag vill poängtera att denna tågordning an togs av en enig riksdag . Enligt min uppfattning vore det djupt olyckligt om arméproblematiken skulle hamna i den berömda långbänken. 136 Förslaget till ny arméstruktur innebär attregeringens handlingsfrihetslinje föreliggandeförslag behandlar endast arméns grundorganisa- Prot. 1989/90:7 tion. skall utformas och organiseras är en senare 11 oktober1989 fråga, fortfarande öppen för diskussion. Regeringensförslag till ny arméstruktur innebär betydande ekonomiska besparingar. Under entjugoårsperiod reducerar vi arméns kostnader med i medeltal 215 milj. kr omåret. bedömer vi det vara möjligt att reducera försvaretsutgifter med ca enbart på grund av de föreslagnastrukturförändringarna i grundorganisationen. Regeringensförslag till ny arméstruktur är en del i en övergripande handlingsplan för attmodernisera armén och nå balans. Detförsta steget i denna plan var beslut om att reduceraantalet brigader från 29 till 21. Beslutet innebar att de gamla IB66-briga-derna avskaffades. Detandra steget var att grundutbildningstiden för 5 500 värnpliktiga på försökminskas från Även detta beslut fattades . Dettredje steget är det nu aktuella förslaget till ny arméstruktur Förslagetinnebär i korthet att vi får möjlighet att utbilda samma antal värnpliktigafast på färre platser till en mindre kostnad. Detfjärde steget kommer slutligen att ta ställning till under våren1991 i samband med försvarsbeslutet. Då avgörs krigsorganisationens storlek ochorganisation. Men,herr talman, jag vill ta tillfället i akt att inför understryka attdet kommer att krävas ytterligare åtgärder för att skapa balans inom helatotalförsvaret. Vivet att det finns problem inom marinen. Frågan om svenskt luftförsvar måste fåen tillfredsställande lösning. Och ekonomin inom de civila delarna av vårttotalförsvar måste bringas i balans. Somjag vid tidigare tillfällen har sagt, var det inget politiskt parti som inför1987 års försvarsbeslut kunde förutse försvarets ekonomiska problem. vetvi att beslutsunderlaget inför försvarsbeslutet var bristfälligt, samtidigtsom kostnadsökningen på försvarsmateriel skedde snabbare än väntat. Införden fortsatta hanteringen av försvarsfrågan sitter därför alla partier i sammabåt. Inget parti har redovisat något hållbart förslag som skulle ha inneburitatt dagens ekonomiska situation hade undvikits. I den mån dethar ställts krav på ökade försvarsanslag från oppositionen, så har de anslagenintecknats i nyanskaffning av materiel och inte varit avsedda för att skapa ekonomiskbalans.