prot · GD09138 · 1989-12-31 00:00:00 — Det hade också kunnat vara till klarfördel för länen om fler parfier hade ställt upp för anslag tilllandsbygdsutvecklingen. Det finns ett flertal motionsyrkanden om länsanslagetsfördelning på länen. Som mycket riktigt konstateras i utskottsbetänkandet,kommer dessa från län i . Eftersom jag kommer från ett län somligger söder om kanske jag kan påminna om dessa mofionsyrkanden. Detär kanske inte så underligt om det kommer krav på ökade anslag från exempelvisGotlands län, från , och , frånKristianstads och , där länsanslagen är 11,5 miljoner resp.4,8 miljoner, 5,8 miljoner, 5,3 miljoner och 3,5 miljoner Det är inte så stora pengar om man jämför med vad somtilldelas länen i norra delen av . Vi kan ta och med var- 65 5 protokoll 1989/90:138 1989/90:138 11 juni1990 dera 60 miljoner,och med 105 miljoner och med 125miljoner som exempel. Menmed de små medel som man har haft till sin disposition har man dock fått braeffekt. I och i gav exempelvis de medel som satsadespå glesbygdsstöd en sysselsättningseffekt på 50 årsarbeten i vartdera länettill en genomsnittskostnad på per årsarbetare /89. Det är bra långt under genomsnittskostnaden i landet förjust sådana arbetsfillfällen. Menanslagen är klart ofillräckliga. Därför är det bra att utskottet nu uttalaratt av det belopp som utskottet föreslår utöver vad regeringen har förordatockså de län i som har begärt ökade länsanslag kan "räknamed ett påtagligt ökat medelstillskott." Detta gäller, enligt utskottet,också det belopp som tillförs länsanslaget, i enlighet med förslaget ijordbmkspro-posifionen, till glesbygdsstöd för jordbruks- ochkombinafionsföretag. Det handlar om 72 milj.kr. har i sittyttrande över dessa medel uttalat att "anslaget inte är begränsat tillanvändning i norra ." Detär oerhört viktigt, inte minst med tanke på att den övervägande delenheltidsverksamma lantbrukare i skogs- och mellanbygderna bedriver mjölkproduktioneller köttdjursproduktion och att framtiden just nu är oviss för mångajordbrukare i just de områden där den enda konkurrenskraftiga produktionsgrenenär vall och bete. Ävenom de här frågorna debatterades i kammaren vill jag nu säga att detär hög fid att introducera alternativa grödor i slättbygder, för attinte det småskaliga djurhållande jordbruket i skogs- och mellanbygderna skallkonkurreras ut. Detfinns här kommuner där jord- och skogsbruk står för ända avsysselsättningen, och där räknar man med att fillhörande service-ochförädlingsföretag står för lika stor andel av sysselsättningen. Därmed ärjordbruket utomordentligt vikfigt för att upprätthålla sysselsättningen i dessaområden. Centerparfiethar i en reservation betonat småföretagsamhetens betydelse. Ett starktnäringsliv förutsätter att vi har både stora och små företag, men de mindreföretagen har särskilt stor betydelse för näringslivets förnyelse ochlångsiktiga tillväxt. De mindre företagens utveckling och nyföretagandet ärockså i många fall avgörande när det gäller möjligheterna att skapa en merbalanserad närings- och bebyggelsestruktur över landet. Småföretagen har enoerhört stor betydelse, inte minst för landsbygdens utveckling. Centerpartiethar i annat sammanhang föreslagit en rad åtgärder för att stimulerasmåföretagandet. Vi har i reservation 42 begärt att skall göra ettuttalande som markerar vikten av att regeringen beaktar småföretagensbetydelse för att nå regional balans. annan reservation - den som har nr 34 - har vi tagit upp kvinnorsföretagande. Det är frågor som behandlas styvmoderligt i propositionen, tyckervi. Denbefolkningskoncentrafion som vi har haft i vårt land har lett fill enalltmer ensidig könsfördelning i glesbygdskommunerna. Ensidig näringsstrukturoch svårigheter för kvinnor att få arbete har inneburit att allt fler kvinnor sökt sig tillmer expansiva regioner föratt få utbildning och arbete. Detta leder till enbristfällig social miljö i avfolkningsbygderna. Framför allt är utflyttningenav unga kvinnor från landsbygden ett av de största hoten mot landsbygdensfortlevnad. Utflyttningenberor bl.a. på att den kvinnliga arbetsmarknaden på landsbygden är ytterstbegränsad. Därför är det viktigt att det satsas på att skapa arbetstillfällenför kvinnor på landsbygden. Förlandsbygdens utveckling är såväl satsningar på kvinnligt nyföretagande som enbättre arbetsmarknad för kvinnor av stor betydelse. Kvinnligaföretagare är ofta inriktade mot serviceområdet. Det är av särskilt intressemed tanke på att många bedömare anser att den privata tjänstesektorn kanväntas bli det mest expansiva området under de närmaste decennierna. Icenterpartiet har vi tidigare föreslagit att utvecklingsfondernas målgruppskall vidgas med hänsyn till det kvinnliga företagandet. Därför är det tillfredsställandeatt regeringen nu föreslår att målgruppen skall vara små och medelstora företagi samtliga näringsgrenar Det skulle kunna öka möjligheterna för kvinnor ochmöjligheterna till företagande inom tjänstesektorn och även bidra till denoffentliga sektorns förnyelse. Menfrågan är om det blir så. som uppgifterna för utvecklingsfondernaskall vidgas dras mer än en och av utvecklingsfondernaskapital in. Därmed får utvecklingsfonderna mindre resurser och också sämremöjligheter till småföretagsutveckling. I stället skall ett antal - fem ellersex - nya storregionala riskkapitalbolag inrättas. För socialdemokraterna ärdet storskaligheten som gäller - det är tydligt. Icenterpartiet anser vi att det är fel att på det här sättet begränsa utvecklingsfondernasarbetsmöjligheter. Utvecklingsfonderna borde ha fått ha kvar det förtroende ochdet ansvar de har haft. De känner till länen och har byggt upp både kontakteroch ett gediget kunnande. Vihar i vår motion och reservation också föreslagit att man för att underlättadet kvinnliga företagandet skall bilda särskilda besöks- och utvecklingsenheterinom länsstyrelsernas regionalekonomiska enheter och inom utvecklingsfonderna.Målsättningen bör vara att kvinnliga sökande som så önskar skall få träffakvinnliga rådgivare. Detta skulle innebära att redan uppbyggda erfarenheter ochkunnande kan tas till vara, som en kompetensutveckling för kvinnoroch förbättrade möjligheter för kvinnligt företagande skapas. Jagvill också ta upp regeringens förslag att ombilda glesbygdsdelegationen tillett verk och utlokalisera detta till . Motiven därtill skulle bl.a.vara sysselsättningspolitiken i de kommuner dit verket lokaliseras och behovetav att minska överhettningen i . Vi tror knappast att orsaken ärdenna. Önskemålet att ombilda glesbygdsdelegationen till ett verk tror vi harhelt andra motiv. Medhänsyn till den kritik av regeringens landsbygdspolitik som delegafionen harframfört i egenskap av ett utredande och opinionsbildande organ torde förslagetnärmast vara motiverat av en önskan från regeringens sida att skapa ett merlydigt och mer regeringstroget organ. I anser viatt glesbygdsdelegationens uppgifter inte bör för- 1989/90:138 11 juni1990 1989/90:138 11 juni1990 Och med det fåtalanställda som delegationen har har en flyttning heller inte någon avgörandebetydelse från regionalpolitisk synpunkt. Det här har vi tagit upp ireservation nr 76. Centerpartietföreslår som alternativ en utlokalisering av SIND till . En sådanutlokalisering är logisk mot bakgrund av att SIND, som regeringen ocksåpåtalat, intar en särställning i det regionalpolitiska arbetet. Verket skullemed en lokalisering till få en större närhet till de regionalaproblem som verket är satt att hantera. Det skulle skapa ökadesysselsättningstillfällen för Östersundsregionen. Därför föreslår enutlokalisering av statens industriverk till . Detmedelsbehov på 15 milj.kr. som en ombildning av glesbygdsdelegafionen medförskall, anser vi, i stället användas till mer angelägen verksamhet. Centerpartietföreslår att 9 miljoner av pengarna anvisas till Hela Sverigeskall leva och dess fortsatta verksamhet. Den kommer att behövas - både nu ochi framtiden! Meddetta, herr talman, vill jag säga att jag ställer mig bakom samtligareservationer som har undertecknat i detta betänkande. Inför voteringenyrkar jag bifall, förutom till reservationerna 3, 8 och 47 som yrkat bifall till, till reservation nr 34 och i övrigt till utskottetshemställan. AnL 37 (): Vi genomför nu den regionalpolitiska debatten, som i varje fall förr omåren här i brukade kallas hembygdens dag. Då gick allaledamöter upp i talarstolen som på ett radband - är det bara 44förhandsanmälda talare. Det är kanske inte det mesta vi har haft här iriksdagen. Pånågot vis har de här debatterna brukat illustrera dagens politiska läge,nämligen den folkvalda demokratins maktlöshet. De medel som vi här beslutar omutgör av statsbudgeten, som påpekade, eller drygt 2miljarder Regionalpolitikenhandlar om hela vår framtid och vår välfärd - var vi skall bo och vilkenservicegrad vi skall ha. Men medlen saknas. De finns någon annanstans än i defolkvaldas makt. Eller, rättare sagt, de folkvalda har avstått från att styraden här utvecklingen. Idagens debatt berömde sig först av att sysselsättningssiffrornavar oerhört gynnsamma; han sade att orsaken fill detta dagens läge måste vararegeringens goda och riktiga politik. Dethär är ju ett tal som socialdemokraterna tar före ett val, näringen kan bemöta det. Men man borde egentligen ställa frågan till socialdemokraterna:Om ni är kvar i regeringsställning och det kommer en lågkonjunktur övervärlden, är det då regeringens fel att arbetslösheten ökar eller attlågkonjunkturen kommer? Konsekvensen av det resonemang för är atthan också måste svara ja på den frågan. IndustriministerRune spädde på och sade att ute i är arbetslösheten 6-10 %.Samtidigt leder regeringens politik - eller rättare sagt den politik somregeringen förvaltar- raka vägen in i den europeiska gemen- skapen, med denarbetslöshet som råder där Skall integreringen också omfatta ökadarbetslöshet? Den frågan bör regeringspartiet och andra svara på. Viär alltså inne i en period där kapitalismen är oerhört internationell och ökarsin koncentration. pekar också på det här: snabbstrukturomvandling, ökat beroende av omvärlden, integration i den kapitalistiskasfären. Man måste naturligtvis fråga sig vilka konsekvenserna då bUr förregionalpolitiken framöver. Vad är det som kommer att hända? Marknadenfungerar inte, sade industriministern också, och därför måste den korrigeras ide svaga områdena. Ja, just det. Kommer i ett stort sammanhang - ellerNorden - att vara ett svagt område i den internationella kapitalistiskaekonomin? Och hur skall det i så fall korrigeras, när det internationellakapitalet inte anser det lönsamt att satsa på ? Redannu kan vi.titta på bytesbalansstatistiken och fundera över hur det ser ut medinvesteringarna i . Man investerar gärna utomlands, men problemet är attdet investeras för litet i . Det är kanske ett tecken som leder till attfunderingarna går litet längre än att gälla två miljarder i anslag. UtveckHngenär alltså mycket oroväckande. 1det sammanhanget skall man se på de mål som har satts upp för regionalpolitiken:arbete, service och en god miljö i hela landet. Vem skall styra till dessa mål?Var finns styrmedlen någonstans? Vem är det som har koncentrerat landetsresurser till storstadsområdena och lämnat glesbygden och de utsattaregionerna därhän? Vem har skapat denna miljö i vårt land? Vifick en regeringskris av det här Det sades att det var överhettning i landet.Lönerna ökade därför att det rådde brist på arbetskraft, och det var enförfärlig karusell på det ekonomiska området. Regeringen lade fram förslag sominte fick stöd, och det blev en regeringskris, till mycket stor delberoende på den koncentration som skett till storstadsregionerna. Vemskall styra framöver? Vem skall se till att servicen blir bra i hela landet,när regeringen med stöd av de borgerliga partierna säger att kommunerna inteskall ha mer medel utan att de egentligen skall krympa sina resurser?Kommunernas verksamhet skall, heter det, anpassas till den utveckling som skeri övrigt, oavsett behov. Detär ganska intressant att ställa den reella utveckling som sker i vårt land motden verbala tyngdpunkt som regionalpolitiken har, att alla skall ha arbete,service och en god miljö, oberoende av var de bor i landet. Det finnsegentligen inte ett enda styrmedel annat än ekonomiska sådana för att rättatill det som är galet, och då krävs åtskilligt mer än två miljarder Vilkaär då styrmedlen ? Lokaliseringssamråd finns inom näringspolitiken. Vadjag har förstått fungerar samrådet någonstans på det övre planet så attregeringen inte får reda på vilka uppköp de stora företagen gör ens i utlandet.Statsföretag är berövat sin progressiva roll som regionalpolitisktinstrument och skall helt fungera på den kapitaUsfiska marknaden med siktetinställt på mycket snäv och kortsiktig lönsamhet. Klarar man inte det, har manspelat ut sin roll. Fondsystemet, det vet vi redan, har ingen avgöranderegionalpolitisk betydelse. Frågan är om fonderna framöver i sin nuvarandetappning kommer att ha ens någon nationell betydelse. Det är inte lätt att vetavilken viljeinriktning som gäller där I mina hemtrakter.Bergslagen, har det hänt att Stora, alltså det gamla 1989/90:138 11 juni1990 1989/90:138 11 juni1990 , köpteöver pappersföretaget , och regeringen visste tydligeningenting. 1 varje fall kunde inte industriministern rapportera någonting omdet. Iett enda drag kommer Bergslagen att få stora problem. Vad händer med Billerudoch dess investeringar? Vad händer med den papperstillverkning som vi har ilandet i övrigt? Vilken regionalpolitik skall stå emot de konsekvenserna? Detsägs att man skall ha huvudkontoret kvar, men vi vet sedan fidigare attdotterbolagens huvudkontor kan hamna utanför landet. ASEAgick ihop med för någon tid sedan. Vad de demokratiskt valdakunde åstadkomma med sin styrka var ett löfte om 500 jobb till och ettbidrag på 200 miljoner. har allt det gått fill spillo, och harredan korrigerat detta enligt den analys som vpk gjorde. Vi sade: Ge pengarnatill de regionala instanserna, alltså kommunerna! Det har rnan fått göra ,men vi har förlorat Det är ett tecken på den katastrofala och uruslaregionalpolitik som förs. Ettannat stort företag som säger sig behöva förändras är . Förändringensker över och det i en region som hamnat i ett ingenmansland, alltsåsödra , där man har drabbats av att både staten och privata bolaghar minskat sin verksamhet. Då ställer vi förslaget: Görnu ett paket här! Och vad svarar ! Jo, att detta skall länsstyrelsenfixa inom det regionalpolitiska stödet. Precissom om inte problem har mycket större dignitet än så! ingår i en strukturomvandling av stålindustrin, och inte minst deomkringliggande orterna kan drabbas väldigt hårt framöver. På något sätt visardetta storleken på regionalpolitiken - man hänvisar Avestaregionens problemtill i stället för att påpeka att det är ett nationellt intresseatt se till att en region som hamnar mitt emellan utvecklingscentra måste fådet som vi har gett andra områden, nämligen en form av paket, vilketskulle behövas. Vänsterparfietställer förslag om fonder, inte minst för infrastrukturen. Det behövs, för iden transportpolitik och den kunskapspolitik som förs här i landet är faktisktde insatser som görs regionalt en fluglort i sammanhanget, i jämförelse med vadsom egentligen skulle behövas för att klara problemen. Det är bra med kunskapoch det är bra med de transportsatsningar som görs, men det borde görasåtskilligt mer, om utvecklingen skall kunna vändas. Ifråga om den regionala stödverksamheten kan vi naturligtvisgöra värderingen att den i stor utsträckning är bra men att det också finnsmycket i den verksamheten som vi kan vara utan. Som ledamot av länsstyrelsennu har jag sett att mycket pengar rinner mellan fingrarna fillverksamheter som skulle komma till ändå. En lärdom som har gjortär att de här pengarna måste hanteras med större varsamhet. Strategisktvikfigt inom det regionalpolitiska stödet är det stöd som ges till glesbygden.Utan det stödet skulle glesbygden vara helt död. Det behöver ökas kraftigt ochpengar styras över dit. Närregeringen lägger fram en proposition om förändrad stödområdesindelning är detnaturligtvis en och annan kommun som hamnar utanför och någon kommer med somman kanske tycker inte borde vara med. Jag vill egentligen inte ge mig in påatt diskutera stödområdésindelningen, men en kommun som varje gånghamnar utanför, som jag tycker borde vara med och som jag kan se hur denhanteras, vilket jag inte kan i fråga om aUa kommuner, är Hedemora.Bergslagsdelegationen ställde åt sidan, och ställs utanförigen, trots att har liknande förutsättningar som kringliggandekommuner, t.ex. . Jag tycker det är ganska fantastiskt att inte ensutskottet har kunnat se till att kommer med. Nufår vi förlita oss på att regeringen går in med tillfälliga insatser Det är entröst, men en tröst för tigerhjärtan. Man borde ha sett till att denna typ avkommuner kommer med i stödområdet och gavs ordentliga resurser Somsummering av den regionalpolitiska politiken i propositionen kan jag konstateraatt det socialdemokratiska regeringsförslaget i huvudsak följer den utvecklingvi har på övriga politiska områden - ekonomi, arbetsmarknad, sysselsättning -nämligen att socialdemokraterna mer och mer luckrar upp det de säger vara detviktigaste, nämligen sysselsättningen. Detförekommer en inställning på det ekonomiska planet att andra frågor skallvärderas högre. Det oroar mig oerhört att inte den socialdemokratiskaregeringen rider någon som helst spärr mot denna utveckling utan vill dansa medi allt större utsträckning. Centerpartietsföreträdare gör oerhört många riktiga iakttagelser De ser obalanserna väldigtklart, men säger att det är bra med den kapitalistiska marknaden. Man skallvara litet lugnare. Man skall gasa i de icke överhettade områdena. Menhelt plötsligt hamnar vi där igen: Vem är det som skall gasa? Vem är det somskall slå på bromsen? Det talar inte om. Dåhandlar det plötsligt om styrmedel, om vem som har makten i samhället, om detär de folkvalda eller de få i bolagsstyrelserna och aktieägarna som skall bestämmaden huvudsakliga utvecklingen i samhället. Det är de senare som har foten pågaspedalen, och de har gasat i de överhettade områdena . Centerpartietsiakttagelser kan vara riktiga, men förslagen fattas. Meddet vill jag instämma i samtliga vänstepartiets reservationer vid dettabetänkande och även instämma i det anförande höll och deyrkanden han anförde. Jag vill dock yrka bifalltill ännu en reservation, nämligen 131. 1989/90:138 11 juni1990 38 (): Efter en lång och bitvis besvärlig väg ligger nu 1990-taIetsregionalpolitik slutligen på bord för beslut. Huruvida det verkligenblir 1990-talets regionalpolitik kan vi inte vara helt säkra på. Vi lever i ensnabbt föränderlig värld, och det är inte lätt att förutse alla händelser somkan kräva omprioriteringar och nya ställningstaganden. Kanske visar det sig attde mest försurade markerna i och de mest drabbade havssträndernapå syd- och kräver nya regionala stödformer för längre eller kortaretid - helt andra än de vi vant oss vid : företagsstöd,sysselsättningsstöd, investeringsstöd. Prot.1989/90:138 , Hurkommer Europasamarbetet att se ut? Det kommer att ha en enormt stor betydelseför hur 90-talets regionalpolitik skall komma att se ut. Ändåär det nödvändigt med en långsiktig planering och klar målformulering. De måloch övergripande riktlinjer för regionalpolitiken som gäller och somregeringen anger skall ligga fast innebär att alla människor, oavsett var debor i landet, skall ges tillgång till arbete, service och en god miljö.Miljöpartiet de gröna ställer sig bakom dessa övergripande mål. Regeringenmenar att dessa mål nu skall preciseras. Då sägs att regionalpolitiken skallfrämja rättvisa, valfrihet och ekonomisk tillväxt. De två första kan vi ställaupp på. Men anser inte att ekonomisk tillväxt i sig är ett mål. Viser gärna tillväxt på en rad områden som stärker självtilliten och minskarsårbarheten, t.ex. på energiområdet, där användningen och utvecklingen avbiobränslen, solvärme och vindkraft nu äntligen måste ta fart. Vi vill hatillväxt på små företag och småskalig teknik, bl.a. för förädUng av allt detträ som finns i vårt land och för lokalt odlade livsmedel. Vi vill ha tillväxtpå miljö- och energitekniska system, inte minst för export inför alla de problemsom våra grannar i och står inför Vivill ha tillväxt på ekologiska odlingsmetoder som ger livsmedelsprodukter avhög kvalitet. Mankan säga att det är för litet investeringar i och att svenska företaggör för många investeringar utomlands. Men man kan också säga att vi kanske görfel investeringar i . Det jag nu har nämnt är investeringar förframtiden som vi måste göra. Mankan ha många synpunkter på den regionalpolitiska propositionen. Deregionalpolitiska målen formuleras i traditionella termer som syftar till fortsattmateriell tillväxt med bibehållen kontroll över människors ekonomi ochlevnadssätt. Trotsatt så många arbetat så mycket och så intensivt är jag ändå benägen att sägaatt vi kanske kunde ha väntat litet till med denna proposifion, kanske tillhösten. Som vi redogör för i reservation 5 finns alltför många frågetecken ochför regionalpolitiken viktiga frågor obesvarade. Hur kommer jordbrukspolitiken,energipolitiken och skattepolitiken att påverka den regionala utvecklingen? Dennu beslutade jordbruksreformen innebär en kraftig minskning av den odladearealen - inte mindre än . Detta drabbar naturligtvis skogs- ochmellanbygderna särskilt hårt. Jag kan inte se annat än att det kommer att ledatill avfolkning av redan, drabbad landsbygd och glesbygd. Dessutom hotas miljö-och naturvärden. Ingen konsekvensanalys har gjorts innan man beslutade detta.De övriga partierna är helt överens om att detta är den jordbmkspoUfik vi skallha, medan ensamt vill att hela den befintliga åkerarealen skallutnyttjas för odUng även . Vilkaeffekter kommer skattereformens andra steg att få för regionalpoHfiken? Bl.a.är det viktigt för deltidsjordbruk och kombinationsmöjligheter att man iframtiden behåller kvittningsrätten, som också andra varit inne på här Vifrågar oss också: Hur slår resultatet av den nya fasfighetstaxeringen mot permanentboendei framför allt attraktiva turistområden? Vi menar att det ärnödvändigt att regeringen återkommer med ett särskilt landsbygds-och glesbygdsprogram, där effekterna av skattereformen, energipolitiken ochlivsmedelspolitiken behandlas. Metodenatt dela in län och kommuner i olika stödområden - eller resursområden, somcentern och gärna också tycker att de skall heta i fortsättningen- är ett grovt instrument ur fördelningspolitisk synpunkt. Vi vet attorättvisorna kan blir stora, speciellt mellan angränsande kommuner Så är falletäven i detta förslag. Någon riktig rättvisa kan man inte få, och någonstansmåste gränsen dras, tyvärr. Vitycker därför att det är bättre att låta länsstyrelserna få större möjligheteratt fördela medel mellan sina kommuner - både inom och utanför stödområdena.Det är i man har den bästa kännedomen och kunskapen om hurregionalpolitiken bör utformas. Vi delar uppfattningen att antalet stödformerskall reduceras. säger vi att de som finns skall kunna användas påett mer flexibelt sätt. Tillsärskilda regionalpolitiska infrastrukturåtgärder skall ansvariga länsstyrelseri stödområde 1 enligt propositionen disponera 200 milj.kr. för gemensammainsatser inom stödområdena. För beslut på central nivå har avsatts 130 milj.krVi har yrkat på att länsstyrelserna i stödområde 2 skall disponera dessapengar för samverkansprojekt, precis som de i stödområde 1 skall samverka. Ävenhär vill vi ha flexibilitet. Medde 300 milj.kr. som de gröna föreslagit utöver regeringensförslag förstärks regionala utvecklingsinsatser och ges möjlighet till attförverkliga de förslag som landsbygdskampanjen lett fram fill och som engång för alla måste ta form. Lägg inte locket på den kreafivitet ochkämpar-glöd som finns ute i landet! Det är nu vi har chansen att göra något braav det, och måste det till medel för detta. Mångahar varit inne på glesbygdsdelegafionens framtid.