prot · GD093 · 1989-12-31 00:00:00 — I den lilla världen, hemma, går man och tittar på sina tavloroch andra investeringsobjekt, och sedan går man över till den stora världen, konstauktionen,och där är det konkurrens. Men världen är dess bättre inte som en konstauktion. Världeninnehåller lyckligtvis mycket mer av solidaritet och sammanhållning blandmänniskor, främst bland dem som saknar makt och inflytande, som ensamma är utaninflytande men som tillsammans kan påverka. Demokrati innebär att påverka bådetillsammans och själv, utan att plånboken är det avgörande kriteriet förmaktställningen. Regeringsförklaringenger inte svar på de väsentliga frågorna om utbildning och vård, energi- ochtrafikpolitik och inte heller om hur besluten skall flyttas närmaremänniskorna, både i arbetslivet och i samhället i övrigt. Regeringenhåller fast vid tvångssparandet, som man drev igenom tillsammans medcenterpartiet. ingen antydan om hur man ser på den fördyring av boendekostnaderna och dengigantiska förmögenhetsomfördelning som blir följden av höjd byggmoms. Mannämner ingenting om den skandal som håller på att växa fram kringJAS-projektet. Man talar mycket litet omhur kärnkraftsavveckingen skall ske. Manär okonkret när det gäller att lösa problemen för de gamla och sjuka inomvårdsektorn. Man går ganska flyhäntöver problemen när det gäller EG. Detenda konkreta är två överläggningar, varav den ena redan är effektuerad genominbjudan. 1989/90:3 4 oktober1989 Partiledardebattmed anledning av regeringsförklaringen Partiledardebatt med anledning av regerings fö rk laringen I regeringsförklaringen ondgör man sig över att det tycksvara för många partier i parlamentet och att det kan uppstå en vågmästarroll iden svenska . Regeringen anser tydligen att sex partier är för mycket,trots att svenska folket i val har bestämt att det skall vara så många. Det varen dålig och onödig formulering, och jag vill fråga : Hur mångapartier accepterar ni att det finns i den svenska ? INGERSCHÖRLING (mp): Någon partiledare är jag inte, men jag ärkvinna och jag är företrädare för . Jag är glad för båda delarna,och alldeles särskilt glad är jag att har både män ochkvinnor som företräder partiet. Hur hade det sett ut om kvinnorna inte hadevarit representerade i riksdagsårets inledande debatt , när densvenska väljarkåren faktiskt till består av kvinnor och riksdagtill består av kvinnor? I går presenterade regeringsförklaringen.Den är förstås välformulerad, och här nämns miljö och miljöproblematik mångagånger. Det står att "miljöhänsyn skall genomsyra hela samhället" ochatt "90-talet skall bli miljöns årtionde". Det gläder förstås enmiljöpartist mycket, men pass upp! Det står också att "en ansvarsfullekonomisk politik överordnas övriga politiska krav". Det kallar jag för enhelgardering! Riktigt betänksam blir jag när statsministern somavslutning säger: "Vi har klarat svårare utmaningar än de som vi nu stårinför." Vilka utmaningar är det som statsministern menar? Vilka utmaningarär värre än ozonskiktets förtunning, med skador på människa och växtlighet somföljd? Vilka utmaningar är större än de klimatförändringar som hotar oss allagenom växthuseffekten? Vilka är större än försurningen av mark och sjöar,föroreningarna av luft och vatten, kemikaliesamhället, avfallsberget? Med allrespekt för de utmaningar som har funnits och finns i form av arbetslöshet ochdemokratifrågor, nog har väl de nu aktuella utmaningarna en helt annandimension, ? Tyvärr kan vi i de gröna inte finna annat änatt miljöfrågan är en marginalfråga i regeringsförklaringen. Trots att saklägettalar för en grön politik, fortsätter man i den gamla huvudfåran. Det saknasstyrning och politisk handling som visar att man har insikt om de gränser somfinns för ekonomisk tillväxt. Regeringen verkar inte vara riktigt kapabel,eller kanske inte enig om, att ta de beslut som krävs och som skall bidra tillatt vi kan uppnå ett samhälle i ekologisk balans. Vi kan inte fortsätta som om ingenting allvarligt hadehänt. Visst är det bra med filter och tekniska lösningar på de miljöproblem somfinns. Sådana skall vi naturligtvis oförtrutet arbeta vidare på. Men det ärinte nog. Det räcker inte när det är det grundläggande produktions- ochkonsumtionsmönstret, hela livsstilen i dagens samhälle, som behöver ändras. Vibehöver en regering som har insett det. Det handlar om en grundsyn. hade DN enledare med . Det var apropå diskussionen isommar om indefinieringen av på höger-vänster-skalan. eller villvi bli indefinierade på denna skala, eftersom det grundläggande syn-siittet ochdet ideologiska ursprunget skiljer sig radikalt från både höger och vänster. Liberaler och socialister ser ekonomins och samhälletslagar som absoluta gränser för mänsklig verksamhet, men naturlagarna uppfattassom manipu-lerbara genom teknisk utveckling och ekonomisk tillväxt. Vi, degröna, ser i stället naturens lag som gräns för mänsklighetens möjligheter,medan alla mänskligt skapade ekonomiska och sociala mönster kan förändras, stegför steg genom gemensamma beslut och gemensamt handlande. Det var bl.a. motbakgrund av denna grundsyn som vi sade nej till det bedrövliga förslaget omtvångssparande och menade att en sådan här åtstramning i stället för att varaen isolerad konjunkturpolitisk händelse måste bli första steget i en målmedvetenomläggning av ekonomi- och skattepolitik. Dessutom skulle åtstramningen direktinriktas på områden av central betydelse för miljö- och resurshushållning, somt.ex. miljöskatter på förorenande utsläpp samt höjda energiskatter, medanjärnvägsinvesteringarna och miljöinvesteringarna skulle ökas. Även när det gäller skattereformen utgår vi från dessavärderingar och är beredda att på ett konstruktivt sätt medverka i alla deöverläggningar och beslut som leder till en skattereform, Vi är också bereddaatt ta ansvaret för finansieringen av reformen till sista kronan.Förutsättningen för vår medverkan är att det finns gehör från andra partierför att diskutera förändringar i de nu liggande förslagen på två områden. Detförsta gäller reformens miljöprofil. Självklart kan inte skattefrågan frikopplas från de kravsom miljö- och resurskrisen ställer. Självklart måste ett av de primära målenför skattereformen vara att ta till vara de möjligheter skatterna ger somstyrmedel för en bättre miljö och ett minskat resursslöseri. De förslag som presenterats av utredningarna ärtyvärr halvhjärtade i sin miljöprofil, för att inte säga direkt dåliga i vissaavseenden. Förslagen om miljöavgifter och moms på energi, kombinerat medsänkta punktskatter, leder visserligen till höjda energiavgifter förhushållen, men företagen, som får dra av momsen kan fortsätta att slösa. Imiljöpartiet säger vi att det är självklart att sparmål även skall gälla förföretag. Skall vi uppnå de tre målen kärnkraftsavveckling, bevaradenationalälvar och ingen ökning av koldioxidutsläpp får alla vara med och drasitt strå till stacken. Vår andra huvudinvändning mot skatteutredningens förslaggäller skattereformens fördelningsprofil. Här har gjort sammabedömning som LO, dvs. att låginkomsttagarna som grupp förlorar påskattereformen, medan höginkomsttagarna gynnas. De s.k. dynamiska effekterna avreformen, som och försöker göra så stort nummer av, äri själva verket att direkt resultat av de här orättvisorna. Lågavlönade deltidsarbetareskall tvingas att arbeta mer för att inte förlora på reformen. Är det verkligennågonting som en socialdemokratisk regering är beredd att ställa upp på? Varför håller ni fast vid skatteuppgörelsen medfolkpartiet? Varför inte pröva en uppgörelse med det gröna bältet i ,? Visa att ni menar allvar med att ni är ett miljöparti och attni är ett parti för små- Partiledardebatt med anledning av regeringsförklaringen 1989/90:3 4 oktober1989 Partiledardebattmed anledning av re-geringsförk lar ingen folket i enlighet medarbetarrörelsens bästa traditioner! Då kan ni också räkna med vårt stöd. Det har på många sätt varit en spännande politisk sommar. För grönapolitiker har det varit alldeles särskilt spännande. Vi har sett grönavalframgångar i , och och senast i Västtyskland.Det är de gröna frågorna som stått, och som står, i centrum och som hardominerat debatten, inte bara i utan i och i världen. I Sverigegäller det den allmänna opinionen. anser att miljöförstöringen är detstörsta hotet. Det gäller industri och företag där man har börjat tamiljöfrågorna på "blodigt" allvar, fast kanske på litet olikagrunder, allt i från verkligt seriöst miljövärn till att det mest är ett led imarknadsföringen att använda "miljövänligt" som säljargument. Dethar varit spännande även på andra politiska plan i vår och . Intemindre än två haverier har vi fått vara med om. Det ena var jakt-, attack- ochspaningsplanet , Detta projekt har kostat ofantligt mycket pengar ochfortsätter att sluka pengar som en omättlig drake. Detär vårt råd. Detandra haveriet, kanske mer väntat och mer totalt, var blockpolitiken. Där stårmoderaternas och politik för totalhaveriet och förskevheter i styrsystemet. Gräletoch diskussionerna i det forna borgeriiga blocket har satt fart på en delspekulationer bland ledarskribenter runt om i landet. En del brister ut i totalpessimism och talar om "landet utan alternativ" och "landet utanopposition". En del kan t.o.m. tänka sig en ändring av svensk författningoch valmetod för att få fram ett alternativ. Är det en författningsreform somregeringen också är ute efter, eller hur skall vi tolka tongångarna igårdagens regeringsförklaring? Statsministern talade om att de nordiskaländerna har haft handlingskraftiga regeringar och vitalaparlament: "Det finns nu tecken på att denna stabilitet håller på attupplösas. har varit förskonat från detta. Med sex partier iriksdagen har dock riskerna för vågmästarlägen ökat." Denförändring i politiken som vi ser beror på att väljarna har sagt sitt, precissom anförde. Gamla politiska rörelser går bakåt och nya växer fram.Vilken demokratisyn har de som försöker "förskona" samhället från nyapolitiska rörelser? Nej, instabiliteten i riksdag beror på attsocialdemokraterna är vågmästare. Om ni förde en kraftfull miljöpolitik och ensolidarisk fördelningspolitik, skulle också stabiliteten i öka. Förnågra är det kanske sorgligt att allt inte förblir vid det gamla och invanda,men för andra är det naturligt att även politiska mönster ändras. Visst finns detalternativ, och jag tänker här nämna fem förhållanden som visar på detta. Det är uppenbart att miljösituationen i världenkommer att tvinga fram en grön politik och ekologiskt hållbara lösningar. IEuropa och i finns en klar allmän opinion som tar miljö hoten på allvar och anser att miljön är den viktigaste politiska frågan. Också industrin är känslig för den allmänna opinionen, och de senaste årens, ja, det senaste årets attitydförändring och ökade miljömedvetande inom indu strin visar tydligt att så är fallet. Den havererade blockpolitiken, samarbete medsocialdemo kraterna och angrepp på visar att en borgerlig tre- partiregering knappast kan anses vara ett möjligt alternativ. Ur grön synvinkel är detta inget att sörja över med tankepå det inflytande moderata samlingspartiet, som inte precis har gjort sig käntför att vara något miljöparti, skulle ha kunnat få i en sådan regering. En "storkoalition", som statsministern inviterade till i ,avvisades raskt av och , och inte heller det är någotalternativ. Ett grönt bältekan tydligt skönjas i många politiska frågor. Ett organiserat samarbete mellancentern, vpk och och även socialdemokratiskagrupper finns iviktiga framtidsfrågor som energi, EG, skatter, och genteknik. Vi vet att det finns storaspänningar inom det socialdemokratiska partiet. Det handlar om olikauppfattningar i många av de viktiga framtidsfrågorna som miljö, energi, EG,reklam-TV, skattepolitik och fördelningspolitik. Det norska valresultatet har visat att det inte ärorealistiskt att räkna med att partierna till höger och vänster kan förloraomkring 15 9c av rösterna i ett val. I vore det inte omöjligt att etttydligt grönt alternati\ skulle kunna få över en tredjedel av rösterna redan ivalet . Vad talar detta för? Jo, att en grön regering vore intebara önsk\ ärd, ulan också ett möjligt alternativ. I de gröna arbetar vi för att de grönafrågorna skall få allt större dominans i samhällsdebatten, för att grön politikskall få stöd i allt bredare kretsar i samhället och för att det gröna bältet iriksdagen skall förstärkas i allt fler viktiga frågor och skall leda fram tillgemensamma alternati\ till den traditionella förstelnade politiken. Vi är optimistiska med tanke på att av svenska folketanser att miljöförstöringen är det största hotet och med tanke på att avsvenska folket kan tänka sig sig att sänka sin materiella standard för atträdda miljön. Det är alltså inte svenska folkets miljömedvetande som det är felpå. utan pä miljömedvetenheten i de gamla och tröga partierna. I går redovisade jag regeringsförklaringeninför . Där slogs fast nödvändigheten av stabilitet och balans i vårsamhällsekonomi. Vi pekade på de svåra och viktiga frågor som vi står införoch som luir långsiktig betydelse för vårt lands utveckling. Vi inbjöd tilldiskussion och samverkan, inte bara i EG-frågan, där vi redan har åstadkommitett sådant samarbete, utan också om den stora skattereformen. kom i den största morgontidningen en sorts"oppositionsförklaring" från moderatledaren . Det var enstridsförklaring mot de två övriga borgerliga partierna. som vi hardenna viktiga partiledardebatt väljer ledaren för det största borgerligapartiet att attackera de två övriga borgerliga partierna på ett sätt som saknarmotstycke . Jag skulle kunna uttrycka det så att det tydligtdemonstrerar hur sätter partiintresset framför landets intresse.Denna "oppositionsförklaring" Partiledardebatt med anledning av regeringsförklaringen Partiledardebatt med anledning av regeringsförklaringen frånoppositionsledarens sida säger kanske mer än något annat om det politiskaläget inom borgerligheten. budskap har varit mera pengar tillvården och skolan, indragning av i statsbidrag till denkommunala sektorn -vilket väcker våldsamma protester från moderata landstings- ochkommunalråd - högre löner, till lärarna förmodar jag, och sänkta skatter. Efter det här budskapet tror jag att jag vet vad jag ifortsättningen skall svara när svenska och kanske även utländska journalisterställer frågan varför vi inte har någon . Det finnsinte behov av någon sådan partiledare i efter ett budskap av det slagsom vi har fått lyssna till från . påstod liksom att det intebehövs någon åtstramning, eftersom konsumtionsökningen ju är så låg. Den harvarit låg , av två alldeles speciella skäl. Det ena är atthushållens elförbrukning gick ned på grund av den mycket varmavintern. Det är väl ingen av oss som spekulerar i någon långsiktig klimatförändringsom skulle leda till att detta upprepas. Det räcker att gä ut ur det här husetnu för att få en påminnelse om att vi går emot kyligare tider. Det andra skälet är att bilförsäljningen har gått ned. Iövrigt ökar konsumtionen . I utgivna prognossäger man att man inte räknar med någon ytterligare dämpning av den privatakonsumtionstillväxten . Man varnar istället för fortsatt överhettning. Den som har skrivit detta är , tidigareplaneringschef i . Vad hansäger har därför kanske någon trovärdighet. hade flera bra avsnitt i sitt inlägg. Hanavvisar de drastiska indragningarna i kommunerna och landstingen. Han sägeratt vi socialdemokrater slår vakt om välfärdsstaten. Jag skulle då viljapåminna om vad jag sade , nämligen att ni som vill attfolkpartiet inte skall vara ett andra högerparti och som vill att den spädaplanta som heter socialliberalism skall frodas skulle rösta påsocialdemokraterna i det årets val. Endast i hägnet av en stark socialdemokratikan nämligen denna planta frodas. Jag vet att hade precis denerfarenheten. Genom att socialdemokraterna vann valet har man fått englidning åt vänster inom , men jag är inte absolut säker på att vihade haft någon motsvarande argumentation för socialliberalismen, ommoderaterna hade gått fram kraftigt i förra årets val. I anförande fäste jag mig vid två saker.Han talade om hur fördelningspolitiken lyser med sin frånvaro i de inlägg somfolkpartiet och naturligtvis framför allt gör i skattepolitiken.Han sade vidare att en skattereform inte blir lättare att genomföra om vi intehar en samhällsekonomisk balans. Nej, har vi en samhällsekonomisk obalans -och naturligtvis skulle det bli följden av en finanspolitik av det slag sommoderaterna propagerar för - blir det utomordentligt svårt att genomföra en skattereform. åberopade ett uttalande som jag enligt DagensNyheter skulle ha gjort om att jag ofta tänker på en koalition. Jag har intesagt det - jag harannat än en koalition att tänka på. Detta är alltså ett felaktigt referat iDagens Nyheter - det är inte mina ord. Däremot har jag sagt att jag inteprincipiellt avvisar en koalition. Vi har haft sådana tidigare. Det kan tänkasatt vi får en koalition , men jag har sagt att detta inte har någonsom helst aktualitet . Det skulle emellertid vara utomordentligt märkligt om vi idenna kammare inte diskuterade de parlamentariska problemen i ett läge då manför en debatt på tidningarnas ledarsidor liksom på möten och konferenser, därdet framförs förslag om en författningsändring. Skulle vi då i denna kammareinte diskutera detta problem? Det är ju ändå ett faktum att den politiskakartan i ser ut på ett helt annat sätt . länderhade tidigare stabilitet, drabbades sällan av regeringskriser och anordnadesällan nyval. I dessa länder hade man tidigare inte partier långt ut tillhöger, partier som man har och av vilka en del dessutom då och då görrasistiska uttalanden. Det är klart att man mot den bakgrunden skall diskuterariskerna för att någonting liknande kan hända i . Alla bör vi kunna varaöverens om att avvisa alla former av rasistisk politik. Det är inte hellerointressant om vi lyckas skapa regeringar som har en sådan handlingskraft attde kan lösa människornas vardagsproblem. Detta kan man, och , inte gå förbi med några allmänna ord. Om vi inte kan skapa underlagför att fatta även impopulära beslut i denna kammare, hjälper det inte atttala vackert om rättvisa och jämlikhet, för det kommer i så fall obönhörligtatt gå ut över sysselsättningen och över möjligheterna att finansiera dengemensamma sektorn. Vi hade ju, , samtal om sådana härfrågor. Vi kom en bit på vägen i de samtalen. Men mitt under vår presskonferensfick jag ett meddelande om innehållet i vpk:s motion, vilket gick på tvärs motdet som jag hade utgått från att vi skulle kunna resonera om. Detta uppmuntrarinte till samarbete, och det skapar det intryck av instabilitet som gör det änmer angeläget att föra en diskussion om parlamentarismens förutsättningar ochom möjligheterna att driva en handlingskraftig politik. Eftersom talar om oklarheter i svensk politikvill jag säga att även vpk i någon mån drabbats av oklarhet. Är vpk ettkommunistiskt parti? Den kommunistiska samhällsmodellen har ju fallit sönder.Eftersom ordet "kommunisterna" ändå finns kvar i partiets namn, finnsdet anledning att ställa den frågan. Eller är man ett vänsterparti som iframtiden orkar ta ansvar även för impopulära beslut? I så fall blir detintressantare. Eller är man ett vanligt populistiskt parti, som är för alltpopulärt och emot allt impopulärt? I så fall blir partiet inte mycket tillregeringsunderlag för någon. frågade: Vilken utmaning kan vara störreoch svårare än miljöpolitiken? Om vi inte klarar att från människorna lyfta detgissel som heter fattigdom, nöd och svält, kommer vi inte att orka föra enmiljöpolitik. Det gäller naturligtvis de fattiga länderna i världen. Det gälleräven sådana länder som och DDR. som vi har i vår närhet. Men det gälldeockså vårt land för inte . Jag skulle vilja rekommendera IngerSchörling att läsa en av mina favoritförfattare, , som belyserdetta på ett utomordentligt sätt. Det var ingen lätt uppgift att omvandla Fat- Partiledardebatt med anledning av regeringsförklaringen 1989/90:3 4 oktober1989 Partiledardebattmed anledning av regeringsförklaringen tigsverige medmassarbetslöshet och nöd till ett land som, trots sina brister, ändå ärett bra land att leva och bo i. befann sig i en allvarlig ekonomisk kris.När den socialdemokratiska regeringen trädde till 1982 gällde det att få nedunderskotten och öka industriinvesteringarna, som vi skulle ökasysselsättningen och utveckla välfärden. Med facit i hand kan vi konstatera attden politik som den socialdemokratiska regeringen fört har varitytterst framgångsrik. Sedan1982 har industriproduktionen, som är grunden för vårt välstånd, ökat 30 %snabbare än i som helhet. Det har sagts att vi har en relativt settdålig utveckling, men detta är ekonomiska fakta: Den privata konsumtionen ökademellan 1982 och 1988 med , varuexporten steg , ochsysselsättningen ökade med 210 000 personer. Trots nedtagningen avbudgetunderskottet har stora satsningar kunnat göras på den gemensamma sektorn.Antalet sysselsatta inom sjukvården har ökat med 50 000 personer. Inom barn-och äldreomsorgen har det blivit 80 000 fler sysselsatta. Antaletkranskärlsoperationer har tiodubblats. Pensionsutgifterna för att somexempel ta en aktuell fråga har ökat . Numöter vi frågor av en helt annan karaktär. råder det överhettning i densvenska ekonomin. I stället för arbetslöshet, vilken uppgår till i genomsnitt11 % i , har vi arbetskraftsbrist. Om vi inte gör någonting åt dettautan bara sitter med armarna i kors, kommer inflationen att skena i väg ochgröpa ur både konkurrenskraft och löneökningar. Somsvar på fråga om sparandet vill jag säga att detta är en avflera åtgärder som vi vidtar. Skattereformen är en annan åtgärd vid sidan avdet åtstramningspaket som vi föreslog . Vi ingick dennaöverenskommelse med därför att det var nödvändigt att kyla nedsamhällsekonomin. Sådana åtgärder är ju aldrig populära, men en ansvarsfullregering och en ansvarsfull riksdagsmajoritet kan i en sådan här situationinte springa ifrån sitt ansvar för landet. Det är i ljuset av detta som dettillfälliga sparandet skall ses. Den åtgärden syftar alltså till att hushållenunder en begränsad tid skall skjuta upp en del av sin konsumtion. Sålunda lederinte detta tillfälliga sparande till att hushållens totala köpkraft minskar. Istället handlar det om att för framtiden spara en del av löneökningen. Konsumtionenkommer trots det tillfälliga sparandet att öka under 19891990. De sparadepengarna kommer att betalas tillbaka till hushållen med skattefri ränta påsparbeloppet. Mångahar ställt sig frågan: Kunde ni inte ha avstått från detta, kunde ni inte halåtit bli denna åtgärd och låtit oss få behålla pengarna i stället? Men om vihade valt detta hade vi inte fått behålla köpkraften. Då hade inflationenstigit ytterligare, och dessa ökningar hade gått upp i en"inflationsrök". Då är det rimligen bättre att, genom dennasolidariska satsning, se till att vi kan behålla köpkraften och taut den något . CarlBildt påstod att varken löntagare eller pensionärer hade fått information idessa frågor. Detta är felaktigt i vad gäller . Löntagarnafick denna information. Tyvärr blev dock inte pensionärerna informerade.Hälften av pensionärerna är över huvud taget icke berörda. hälften får ett avdrag fördetta sparande. Som ytterst ansvarig - även om uppgiften att informera låg påett statligt verk - vill jag gärna be dessa pensionärer om ursäkt. De haderätt att fä denna information. Detta är något som skall rättas till så snartsom möjligt. Jag beklagar att pensionärerna icke fick information på ett sådantsätt som man har rätt att kräva. Nusäger att med rätta förhindrade ett nyval när partiet togett ansvar i denna fråga. Uppriktigt sagt - ledamöter av denna kammare och nisom lyssnar på radio och TV - är det någon som på allvar tror att svenskafolket , efter ordinarie val, skulle ha ansett att politikernatog sitt ansvar om de då hade gått ut och utlyst ett nyval? Jag är fullständigtövertygad om att svenska folket ansåg att vi i denna kammare hade ett ansvaratt se till att nödvändiga ekonomiska och politiska åtgärder vidtogs.