prot · GD09113 · 1989-12-31 00:00:00 — De som läste kunde knappast undgåatl känna ett nära på fysiskt illamående när de såg bilderna från barnhemmetnågonstans ute på den rumänska landsbygden. Barnhemmet kom till underCeaus-cescus styre och var avsett för de barn som man klassificerade somobotliga, obotliga inte främst i fysisk bemärkelse ulan framför alll i psykisk.Barn med förståridshandikapp, med psykiska problem men också barn som blivitövergivna av sina föräldrar eller bara blivit stämplade som bråkiga bodde pådetta barnhem. De förhållanden som dessa barri lever under är inte atlbetrakta som värdiga ens för djur De mest "obotliga" barnentillbringade sina dagar inslängda i elt mörkt rum utan fönster och utanventilation. 1 de vidriga, ohygieniska förhållandena som barnen lever underfrodas sjukdomar och epidemier. Dessa barn har aldrig fåll känna vad kärlekoch omtanke innebär Staten har en gäng för alla bestämt atl de ärlivsodugliga. Rumänienär del land i Ösleuropa som haft den hittills mest våldsamma upplösningenav det gamla systemet. Den framlida utvecklingen i landet är också ganskaoviss. Det råder stora spänningar i landet mellan olika nationalistiskagrupper, men det finns också en misstänksamhet genlemot det nya ledarskapet.Atl denna misstänksamhet finns är inte speciellt förvånande, eftersom denrumänska befolkningen fostrats till misstänksamhet för attöver huvud laget kunna överleva. skall de första fria valen hållasoch förhoppningsvis skall dessa ge en god grund för en demokratisk utvecklingi . Ulvecklingen i visar, såväl historiskt sett somefter den senaste tidens händelser, betydelsen av atl vi betraktar varje land iÖst- och var för sig. Alltför ofta har vi en tendens att i denallmänna debatten bunta ihop dem som forna kommuniststater och se både dem ochlösningarna på deras problem som en enhet. Visst finns det likheter och gemensammaproblem, såsom den svåra ekonomiska och ekologiska situationen, men samtidigthar varje land sin egen historia, religion, sill eget folk och sina egnaförutsättningar att ta hänsyn till i den framtida samhällsulformningen. Som också påpekade är det därför oerhörtviktigt att den svenska hjälpen till Ösleuropa är flexibel och grundar sig påde önskemål som länderna själva har. I detta sammanhang framstår moderaternasförsta reservation som både trångsynt och insiktslös i sina krav. Målet medvårt samarbete med Öst- och måste vara att bidra lill den avfolket valda utvecklingen mot demokrati, inte i första hand att uppfylla våraegna partiprogramssträvanden. Del bi- och multilaterala samarbetet på statlig nivå är eltviktigt säll alt främja utvecklingen i öst. Men det är minsl lika viktigt atlvi nu ger resurser till svenska organisationer och folkrörelser för ettdeltagande i utvecklingen. Det räcker inte att en stal utropar sig tilldemokrati för att det demokratiska systemet skall fungera. Atl bygga endemokrati förutsätter så mycket mer De västeuropeiska ländernas samhällssystemhar utvecklats under en lång följd av är, och det finns fortfarande brister somvi brottas med i våra egna demokratier. När vi nu diskuterar marknadsekonomins eventuellautbredning i är jag ganska övertygad om alt en slor del avbefolkningen i dessa länder är tämligen omedveten om fördelarna i del ena ellerdet andra ekonomiska systemet. Människornas vardag är i stället fylld av köerfattigdom och dålig miljö. Det är ändå dessa människor som skall bära fram denya demokratierna. För att detta skall lyckas gäller det atl politiskapartier, fackföreningar, organisationer och grupper av allehanda slag harmöjligheter och förutsättningar atl aktivt delta i samhällsdebatten. Detförutsätter att medborgarna har tillgång till information och både kan ochvågar uttrycka sina åsikter I Öst- och råder det av naturligaorsaker en brist på både kunskap och erfarenhet vad gäller opinionsarbete,organisation och information. Det är framför alll denna typ av erfarenhetersom nu eftersöks från västvärlden. Det är därför positivt att 90 milj. kr. av det bilateralastödet nu kanaliseras över de enskilda organisaliorierna. Av dessa är 30 milj.kr avsedda för och 60 milj. kr. för övriga berörda länder Såvitt jag harförstått är intresset från de svenska organisationerna myckel stort. Samarbete med , Cenlral-och 10 protokoU 1989/90:113 Det är också genom de enskilda organisationerna ochfolkrörelserna som vi här i kan få idéer och inspiration när delgäller hur vårt framlida samarbete med skall se ut efter den närmastetreårsperioden. Del är dessa organisationer som genom sina kontakter medvanligt folk kan få en känsla för stämningar och strömningar i dessa länder,som aldrig kan förmedlas vare sig genom regeringskontakler eller viaofficiella delegationer. Intresset för Öst- och är myckel stort iSverige - del visar inte minsl den debatt vi har haft här i kammaren . För alt inte ytterligare förlänga debatten för tröttariksdagsledamöter nöjer jag mig med att yrka bifall lill utskottets hemställanoch avslag på samtliga reservationer. 109BERTIL (); Den utrikespolitiska debatten har avnaturliga skäl blivit en helt annan under del . redovisadeExpressen UD:s världskarta för . har vårt grannområde genomgått förändringar som är ännustörre än den . Delta får nu sitt genomslag i den svenskadebatten. Det är positivt all planekonomi och socialism visat sin kollaps ochatt della kan ske pä fredlig väg. Men vi har all anledning alt vara uppmärksamma. ICentraleuropa har folken och staterna inte enhetliga gränser. Här finnsladdade etniska konflikter som undertryckts och som kan leda lill svårlöstamotsättningar och Kosovo är några exempel, men det finns mångafler. Det är viktigt att vi stödjer fredliga lösningar i de lägen som kan kommaalt uppslå. fungerar i myckel som elt ö-folk. Del gör atl vi är mindre vakna förulvecklingen på kontinenten än många andra länder De nationer som i får sin frihet harlidit svårt av sina långvariga enpartistyren. Men det är nationer som vihistoriskt sett måste erkänna som kulturellt och ekonomiskt framstående, ochhär finns påtagliga potentiella resurser för framliden. Självfallet gäller delnu alt hjälpa dessa länder mot ren skär nöd, men vi måste också se längre. De centraleuropeiska folken kommer inom en tio-,ljugoårsperiod, med det siarka slöd som hela västvärlden nu mobiliserar, attkunna skapa såväl högkvalificerad industri som kulturell utveckling ochvälfärd. Det nuvarande nödlägel kommer inom överblickbar tid altkunna vändas. I det avseendet skiljer sig dessa länder påtagligt från andrautvecklingsländer som vi stödjer. Den kvalificerade polska ekonomiska forskningen är baraell exempel på att våra centraleuropeiska bröder mycket väl vet vilka derasbehov är Detta ställer också speciella krav på utformningen av det stöd som viskall ge. Det är inte bara fråga om allmosor till en hungrande befolkning. Viskall mer eller mindre hjälpa dessa länder att snabbi skapa en motsvarighettill tyskarnas Wirtschafiswunder. När de har tagit sig över den här tröskelnkommer de atl bli viktiga handelspartners och även konkurrenter och del ärnågonting väldigt positivt. Del kommer att ge dem möjligheter att själva lösaproblem med bådevälfärd och miljö i ett inte alltför avlägset perspektiv. Det är därför viktigtatl stödja framväxandet av marknadsekonomiska institutioner, kreditväsende,börs och aktiehandel. Det är viktigt att vi ger stöd efler dessa länders egnaprioriteringar och att vi samverkar med EG för alt få maximal effekt.Kunskapsöverföringar kanske är den viktigaste insats vi kan göra för decentraleuropeiska folken. Personligen anser jag också, möjligen i motsats tillPierre , alt man inte kan resa hinder mol alt tyska folkel fåråterförenas. Det är en naturlig process. Efter samtal med CDU;spartisekreterare vet jag också att man i är beredd att gå mycket långt föratl undvika den oro som man på vissa håll i känner inför ett på siklstarkare . kommer vi också att få räkna med att flera av decentraleuropeiska länderna kommer all söka medlemskap i . Del kommerytterligare att markera ställning som randstal, om ingenting görs iEG-frågan. är som har sagts här , ett alldelesspeciellt problem. Under den baltiska frihetstiden beskrevs unionen med vårtland i läroböckerna som den gyllene svenska tiden. Det är faktiskt ettförtroende som förpliktigat. Vi har ett stort ansvar gentemot och enalldeles speciell skuld sedan baltutlämningarna och efter erkännandet avSovjets överhöghet, Vårt ansvar gäller hela . I det fallet varfaktiskt tidigast vakna. Vi krävde tidigt konsulär närvaro iVilnius och sändningar även på litauiska långt innan man hos regeringspartiethade upptäckt atl Lilauens sak i hög grad var vär på samma sätt som Estlandsoch . Värt engagemang för de baltiska länderna bör också framförallt handla om kunskapsöverföring. Del gäller all ge kunskap i fråga ommarknadsekonomi, om företagsiradilion, om demokratifrågan. När del gällererkännandefrågan kommer vi snarl alt fä en ny debatt här i kammaren. Men detfinns många sätt alt visa värt engagemang för frihet och demokrati för debaltiska folken. Det skall slå fullständigt klart alt vi helhjärtat stödjer denfredliga frigörelseprocess som pågår Jag delar den uppfattning som många harfört fram, alt vi har varit för lågmälda. led i stödet till bör också vara alt skapa enhistorieskrivning om och dess relationer till och omvärlden. Med della vill jag yrka bifall lill reservationerna 1 och 7. Sedan vill jag någol kommentera det sade. Iårets budgetproposition kan man med all tydlighet se all den tredje vägensekonomiska politik fullständigt har försvunnit. Det är bra för , förtillväxten i har varit sämre än i hela , trots en strålandehögkonjunktur Nyckelfrågan här är om inte de centraleuropeiska folken kananförtros alt själva välja sin väg. Efter rader av pekpinnar kom EvertSvensson, möjligen till sin egen förvåning, fram till alt det faktiskt bör varapå det sättet. Den sociala välfärden i är inte dålig. Den ärpå många områden annorlunda. Men jag vill liksom hävda atl denofta är bättre. Men det är naturligtvis roligt för alt han harhittat en faktor där är i världstopp. De är inte så månganumera. Samarbete med , Cenlral-och Ösleuropa Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslul skulle fattas .) Prot.1989/90:113 12 § Vissa avfallsfrågor Föredrogs jordbruksutskottets betänkande 1989/90;JoU16Vissa avfallsfrågor (prop. 1989/90:100 delvis). 110 (): I jordbruksutskottets betänkande nr 16behandlas bilaga 16 till budgetpropositionen 1990. Belänkandet gäller vissaavfallsfrågor med förslag till åndringar i renhållningslagen och lagen omkemiska produkter I anslutning härtill har utskottet behandlat inte mindre än224 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 1989 och 1990. Utskottet har tillstyrkt de i propositionen redovisadeförslagen till lagändringar och har ocksä godkänt riktlinjerna för det fortsattaarbetel med förbättrad överblick samt kontroll av avfallshanteringen. I övrigthar regeringen fått igenom propositionsförslagen kring bättre produktkontroll,källsortering, vissa åtgärder på förpackningsområdet, slamhantering, betydelsenav internationellt samarbete inom avfallsområdet, produktkontrollfrå-gor m.m. Utskottet har emellertid tillstyrkt två motionsyrkandenfrån socialdemokrater och vpk. alt samhällets andel av aktierna i även ifortsättningen skall uppgå till . Propositionens förslag frångicksalltså vid utskottsbehandlingen. Det finns anledning att beklaga detta. Inserinte ma-joritctssidan att man härigenom kan äventyra det posiliva engagemangsom berört näringsliv varit besjälat av då del gäller satsningar föratt ta hand om det svåraste och farligaste avfallet vi har i landet. Betänkandet är till sin utformning resultatet av ett någotannorlunda arbetssätt som prövats i utskottet. Vi har här ett överskådligtbetänkande med färre reservationer, vilka tar upp mera principiellaståndpunkter. Däremot har oppositionspartierna på övriga punkter preciseratsig i ganska omfattande särskilda yttranden. Jag övergår härmed lill de moderata reservationer somfogals lill betänkandet. Reservation 4 gäller uppgiflsskyldighelen irenhållningslagen. Den föreslagna uppgiftsskyldigheten innebär atl den somyrkesmässigt bedriver verksamhet som ger upphov.till avfall skall lämnakommunen de uppgifter som behövs för kommunens renhållningsordning. I likhet medvad som anförs i vår motion Jo868 anser vi att del fordras ökade kunskaper omavfallssiluatio-nen och att en inventering av de förekommande problemen börgöras. De föreslagna förändringarna i 22 $ renhållningslagen ger kommunernamöjlighet att inhämta erforderliga uppgifter i detta sammanhang. Vi anserdärför att detta inte behöver formaliseras genom ytterligare lagstadgade kravpå uppgiftsskyldighel i enlighet med förslaget till ändring i 9§ renhållningslagen.Alla inblandade intressenter - myndigheter, avfallsproducenler och de somsvarar för borlforsling och omhändertagande av avfall - samarbetar ju på detta område för atl gemensamt söka förbättra verksamheten. I reservation nr 10 tar vi upp frågor kring källsortering.Vi kan konstalera 148 atl intresset för källsorlerine harökat . ner eltpersonligt ansvar på miljöområdet. Genom att källsortera sitt avfall Prot.1989/90:113 har mänga människor på ett konkret sätt manifesterat sittmiljöengagemang. 1propositionen föreslås att kommunerna ges rätt all föreskriva om kall- ~ Målet är alt alll avfall som lämnas till slutbehandling Vissaavfallsfrågor skall vara sorterat i kategorier som möjliggörlämplig hantering. Det är i sammanhanget viktigt att betona att det sorteradeavfallet måsle omhändertas pä ett godtagbart sätt. För alt uppnå att förbränning och deponering av osorteratavfall i alll väsentligt skall ha upphört vid utgången av 1993 fordrasbetydande insatser En fungerande källsortering måste byggas upp. Detta innebärökade arbetsinsatser nya investeringar och ökade kostnaderAvsättningsmöjligheter bör dessutom finnas för det sorterade avfallet. Vi anseratt kommunerna inte får föreskriva om källsortering på ett sådant sätt attulveckling av nya behandlingsmetoder på avfallsområdet förhindras. Del är nuen uppenbar risk alt så sker. Föreskrifterna måste därför utarbetas i samarbete medexempelvis företag som är specialiserade på alt hantera och omhänderta avfall.Källsorteringen måste i första hand syfta till en mer miljövänligavfallshantering. Kommunen bör också premiera dem som tar hand om sitt avfallpå ett miljövänligt sätt. Förbättringar skulle kunna uppnås genom ekonomiskastimulanser exempelvis i form av nedsatta sophämtningsavgifier i slället förtvingande regler. Vi vill ge regeringen detta till känna. Reservation nr 22 gäller utvidgat kommunalt ansvar föravfallshanteringen. 1 propositionen föresläs atl regeringen eller myndighetskall ha möjlighet atl föreskriva alt kommunerna skall ansvara för hanteringav annat avfall än hushållsavfall. Kommuner som så önskar kan frivilligtutvidga sitt ansvar för avfallshanteringen. Vi har också tagit upp det i motionJo868. Vi menar att den som producerat avfallet åven har ett ansvar för allavfallet tas om hand på ett miljö- och säkerhetsmässigl sätt. Producenten hargivetvis även ett kostnadsansvar. Myndigheterna skall tillse all avfallsproducenlerna skölersina ålaganden på elt godtagbart sätt. 1 de fall där avfallsproducenten visarell bristande ansvar bör myndigheten givetvis kunna ingripa. Kommunen bör äventillse att miljömässigt godtagbara metoder för avfallshantering finns atttillgå. Vi vill inte medverka till atl det utvecklas ett kommunaltbortforslingsmonopol. Därför anser vi inte atl kommunen skall vara skyldig attse till alt avfallet slutligt omhändertas. Däremot skall kommunen övervaka attavfallet forslas bort och att det slutgiltigt omhändertas på elt betryggandesäll. Ett kommunalt avfallsmonopol skulle vara negativt på mångasått. Utvecklingen av nya metoder t.ex. för hantering och omhändertagande kanhotas. Den kommunala kompenlensen är inte lika väl utvecklad inom alla kommuner Avfallsproducenlerna - i det här fallet företagen - kanspela en aktiv roll bara om de får möjlighet atl under ansvar hanlera sitt eget avfall. De måste då ha möjlighet att välja vem som skall ta hand om avfallet och på vilket sätt detta skall ske. Likaså måste de företag som är beredda att verka inom avfallsområdet ha möjlighet att genom direktkontakter med sina avfallspro ducenter påverka dessa i deras val av hanteringsteknik, material, etc. 149 Prot.1989/90:113 Det är inte kommunen som har debästa förutsättningarna att hantera in- Del har industrinsjälv, men då måste industrin också fä möj- lighet alt göra det. Dessutom måsle ett ökat ansvar förkommunerna följas ' ' ' "* av ökade möjligheter för kommunenatl driva verksamheten enligt egna öns- Om kommunen får ett ökat kontroll- och tillsynsansvar påavfallsområdet kan det vara lill nackdel, om kommunen driveravfallsanläggningar i egen regi. Kommunens roll måste, menar vi, vara klar.Kommurieris roll som tillsynsmyndighet måste ovillkorligen hållas åtskild fråndess roll som entreprenör och renhållare på avfallsområdet. Enligt vår meningskall inte av ekonomiska skäl kommunen kunna styra över avfall till egna anläggningar För att värna om rättssäkerheten krävs atl deintresseavvägningar som görs av kommunen kan överprövas i lämplig ordning. Kommunerna arbetar under vitt skilda förutsättningar. 1vissa kommuner finns exempelvis slora industrier som producerar stora mängderavfall. Dessa företag har ofta byggt upp en väl utvecklad kompetens påavfallsområdet. Kommunerna har ofta god kännedom om verksamheten inklusiveföretagens avfallssiluation. I andra kommuner kan det finnas mänga mindreförelag vilkas verksamhet också ger upphov till avfall. Kunskapen om dettaavfall är på många håll dock bristfällig. De avfallsproducerande förelag som själva tar hand om sittavfall omhändertar i många fall även avfall från andra företag. Dennaverksamhet bör självfallet tillåtas men under förutsättning att den uppfyllerhögt ställda miljökrav. Kommunen skall tillse att så sker. Ett utökatkommunall verksiällig-hetsansvar skulle inte lösa riågra problem. Däremotskulle kommurien genom en mer aktiv tillsyn kunna uppnå betydande förbällringarKommunen skall endasl övervaka alt avfallet forslas bort och omhändertas på ettmiljömässigt godtagbart sätt. I fall av bristande fullgörelse bör kommunen harätt atl föreskriva atl avfallet skall forslas borl genom kommunens försorg ochatt avfallet slutgiltigt omhändertas. Vi vill ge regeringen detta till känna. Reservation nr 25 gäller avgiftsuttaget enligtrenhållningslagen. 1 propositionen föreslås atl avgifierna skall inkluderakapilal-, drift- och planeringskostnader En ineffektiv och dåligt anpassadorganisation kan resultera i ökade kostnader I synnerhet då verksamheten inteär konkurrensulsall finns en risk för ökade administrativa kostnader Det ärdärför mycket tveksamt om även planeringskosinader bör ingå då avgiftenberäknas. Avfallsplaneringen är en övergripande angelägenhet, tyckervi, och den bör därför inte finansieras via avgifterna. Vi vill ge regeringenockså detta till känna. Når det gäller har utskottet såsom jag sadetillstyrkt två motionsyrkanden, som innebär atl man bevarar den samhälleligamajoriteten när det gäller ägandet i . Vi anser att det är olyckligt. Dethade varit bättre alt följa förslaget i propositionen. Det gör vi därför att vihar en bestämd känsla av att de enskilda krafter som jobbar inomavfallsområdet, speciellt när det gäller del svåra avfallet, efter della intekommer alt ha samma engagemang för att bistå med nya rön och idéer som manhittills haft. Vi anser att delta är mycket olyckligt, för det gällerjusl det besvärliga, 150 del farliga avfallet. Dä hade detvarit klokt atl utnyttja de krafter och det engemangsom dessa förelag har känt. Del finns alltså risk för att dettaäventyras. Jag är övertygad om atl del finns anledning alt återkomma i dessafrågor framöver om vi skall kunna bevara detta engagemang från förelagens sida. När del gäller de övriga punkter som vimoderater speciellt har betonat, har vi i del särskilda yttrandet framhållitvåra ståndpunkter Vid en normal behandling hade dessa punkter också varitföremål för reservationer, men vi har nöjt oss med alt klarlägga våraståndpunkter i delta omfattande särskilda yttrande. Det gäller allmännaprinciper och mål i avfallshanteringen, det gäller definitioner av begreppetavfall, del gäller den långsiktiga strategin för en effektiv avfallshantering,det gäller kunskapsunderlaget och kunskapsuppbyggnaden på området som vi anserär mycket viktig. Del gäller också producentens ansvar, det gäller den preciseradeuppgifts-skyldigheten, det gäller substilutionsprincipen - alliså del viktiga iatt när det finns ett ämne som är mindre farligt skall det vara förbjudet atlanvända del tidigare använda farligare ämnet. Det gäller även gränsvärden förutsläpp vid sopförbränning, och det gäller de ekonomiska styrmedlen på förpackningsområdet,del gäller dispenser från renhållningslagen. Det gäller också kommunernasavfallsplanering och sist men inte minst gäller det rätlen alt ta hand omhushållsavfall. Detta finns som sagl i det särskilda yttrandet. Jag yrkar bifall till de reservationer somundertecknats av moderater AnL 111 (); Regeringen har behandlat avfallsfrågorna medslor senfärdighet. Den så omskrivna miljöpropositionen 1988 saknade märkligtnog i stort sett förslag pä området. För detta har vi i under långtid med rätta kritiserat regeringen. En samlad avfallsproposilion har sedanutlovats . Rubriken för dagens debatl är Vissa avfallsfrågorDetta är nog så träffande, för här saknas mycket. Regeringen har försuttittiden att lämna en samlad och heltäckande proposition om avfallsfrågorna.Tyvärr är det så. Detta illustreras också tydligt av alt det regeringsförslagsom vi nu behandlar lämnar få konkreta ställningstaganden atl ta fasta på. Enmålbeskrivning som inte är heltäckande mynnar ul i alt flera angelägnafrågeställningar överlämnas till fortsätta beredningar i regeringskansliet.Varför hakar del alllid upp sig så förfäriigl i regeringsarbelet så fortmiljöfrågorna skall avgöras? Denna regeringens senfärdighetsmodell föravfallsfrågorna är myckel otillfredsställande från miljösynpunkt. får inte lid längre förspillas för att komma till rättamed avfallsproblemet. Staten måste formulera tydliga mål för miljöskyddet påavfallsområdet. För det miljöfarliga avfallet måste målet utgå från vad naturentål. För all påskynda ulvecklingen mol slutna system ochåtervinning bör lagstiftningen kompletteras med krav på återvinning.Återvinningen bör styras av ekonomiska ramar. Varsamhet måste iakttas vid utnyttjande av naturtillgångarAllmänhetens miljömedvetande och engagemang för hanteringen av avfall måsle istörre utsträckning las tillvara. Initiativoch utvecklingsmöjligheter måsle las till vara. ansvar förplanering är en uppgift för staten. Men - och del anser vi i folkparliel sommycket viktigt - enskilda initiativ skall också främjas. Likaså skallkonkurrens mellan olika företag inom avfallsområdet främjas. Vi i folkpartiethar som bekant förordat ell återinförande av ett särskilt budgetanslag förutveckling av ny miljöteknik. Utbildningen på avfallsområdet måste förbättras. I dagsaknas nästan helt utbildning i högskolesyslemei inom avfallsområdet. Ekonomiska styrmedel och panlsystem måsle användas för altuppnå uppsatta mål. Här saknas återigen väldigt mycket i regeringens förslagoch det som senare den socialdemokratiska majoriteten i kammaren kommer attställa sig bakom. Miljömärkning har vi förordat till vårförvåning under lång lid med socialdemokratiskt motstånd. Inventering av nedlagda deponier måste följas av konkretaskyddsåtgärder. Ettsäkerställande program måste upprättas för det miljöfarliga avfallet. Nä, är det dä inte så att alll detta och litet lill skallkomma alt förverkligas genom regeringens förslag? Tyvärr är del inte så.Förhoppningar fanns väl hos den icke desillusionerade. Men socialdemokraternasinställning är en besvikelse för miljöarbetet i . Mänga av de förslag som läggs fram år tandlösa. Alltförmånga förslag saknas.