prot · GD0922 · 1989-12-31 00:00:00 — Del finns en myckel enkelförklaring till det, herr talman. De gör del för att dölja den egna politiken idess helhet på detta område. Vad innebär då den? Svar på interpellationer och frågor ville regeringen höja statsbidraget kraftigt, tillstöd för utbyggnaden av barnomsorgen. 900 miljoner lades till de ca 10miljarder som fanns. Alla de borgerliga partierna röstade nej till dennaoerhört angelägna resursförstärkning. kommer den ändå till stånd lack vareen majoritet bestående av socialdemokraterna och vpk. De borgerliga har sagt nej till utbyggnaden avföräldraförsäkringen. Del är delvis en annan fråga, som handlar om all geföräldrarna möjlighet alt vara hemma med sina små barn. Men den är också enviktig faktor när det gäller möjligheterna atl klara utbyggnadsmålet fullbehovstäckning 1991. En utbyggnad av föräldraförsäkringen skulle givetvisminska trycket på barnomsorg för de små barnen. De borgerliga föreslår en oerhörd nedskärning avstatsbidraget till barnomsorgen för atl finansiera sitt vårdnadsbidrag. Undrapå alt de borgerliga partierna vill försöka komma ifrån den diskussionen ochmaskera den brist på resurser som den borgerliga politiken leder till! Om manlägger samman dessa delar blir del självklart alt en borgerlig politik aldrigskulle kunna leda till all vi nådde målet full behovstäckning 1991, med sådanaenorma nedskärningar och försämringar som direkt påverkar resurserna förutbyggnaden. Varför är vi socialdemokrater emotkommersiellt motiverad och bedriven barnomsorg? Del finns egentligen många svarpå den viktiga frågan. Den främsta anledningen är naturligtvis atl vi månar ombarnen. Barnen är en viktig resurs. Vad som händer med barnen, hur de har detär oerhört viktigt. Del tror jag i och för sig all del är för oss allihop. är effekten på barnens uppväxtvillkor som är del allra viktigaste motivetför oss alt säga nej. Deras behov bör vara en gemensam angelägenhet för ossalla, som vi klarar av inom ramen för de gemensamma åtaganden vi gör inom denoffentliga sektorn. Vi vet atl affärsdriven barnomsorg skulle segre-gera,skikta barnen socialt och ekonomiskt. Vi har övertygande bevis på detta frånerfarenheterna utomlands. Del behöver vi inte själva experimentera med. Affärsintressena plockar russinen ur kakan, och del skullevara mycket svårt all med olika regler försöka hindra delta från atl ske. Detleder ofrånkomligen till en sådan segregation som vi har varnat för. Dessutom vill jag säga all spåren förskräcker. Vad gör deborgerliga när de har maklen, i varje fall i vissa, betydande kommuner? Jo, destryper utbyggnaden av den form av barnomsorg som föräldrarna egentligen villta, nämligen daghemsplatser, och tvingar dem alt acceptera andra alternativ. Såhar skett i då borgarna hade makten. Det skedde även medolika medel i , och . Och det är klart att det inte ökarvärt förtroende när del gäller atl införa ytterligare alternativ ibarnomsorgen. Dessutom finns del inte, herr talman, enligt min uppfattningnågon stark föräldraopinion för kommersiell barnomsorg, och det finns inteheller någon stark opinion bland personalen inom svensk förskola för atl startaeget. Del är klart alt det finns enskilda förskollärare som skulle vilja göradel, men någon större och bredare opinion har jag inte märkt i detta avseende. För alt nåmålet om full behovsläckning 1991 handlar det om resurser. vi bara får framresurserna kan kommunerna säkert från sina utgångspunkter förverkliga dettamål inom de ramar som vi nu har satt upp och som innebär att man värnarbarnens sociala ställning. Regeringen har utökat statsbidragen med ytterligare900 milj. kr., möjligen måste ytterligare insatser tillföras från statens sidaunder slutresans gång. Men är det kommunerna som i första hand har ansvaretför alt prioritera så atl målet om full behovstäckning 1991 nås. 1989/90:22 9november 1989 Svarpå interpellationer och frågor Jag vill först konstatera alt i vpk inte har nätts avvare sig glasnost eller perestrojka. Enligt vpk skall det inte finnas någonvalfrihet när det gäller barnomsorgen. Dessutom sade atl vi icentern anser atl den bästa vägen är alt privatisera. Det har vi inte sagt. Vii ser ingen motsättning mellan kommunala och privata alternativ. Mendet blir en dålig barnomsorg om man förbjuder alternativ. Helheten vinner på omman låter många blommor blomma. Denhistorieskrivning som gjorde var inte riktig. Del dröjde ändatill mitten av 80-lalei, innan socialdemokraterna sade ja till föräldrakooperativ.Dessförinnan var socialdemokraterna hårdnackade motståndare till varjealternativ. Socialdemokraterna motsatte sig föräldrakooperativ med sammafrenesi som de nu motsätter sig vårdnadsbidrag. Uppsalamodellen och privataalternativ över huvud laget. Framförallt säger atl de borgerliga stryper barnomsorgen , alt detinte finns någon opinion för alternativ och atl alla vill ha kommunalbarnomsorg. Men man vet ju inte hur många som skulle välja det ena eller detandra, eftersom människor inte känner till möjligheten att välja alternativ.Ett sådant påstående som här gör sig skyldig till är nästan isamma klass som när man tidigare i kommunistländerna, vilket knappast skerlängre, försvarade det faktum att det fanns bara ett parti genom atl peka på alt99,valde del alternativet. Del som sker i visar alt sådanaförmyndarresonemang genomskådas. Vihar påmints om att det i på många områden sker enanpassning till Europaförhållanden. Ökade alternativ i barnomsorgen, därföräldrarnas rätt atl välja former för barnomsorg beaktas, skulle ocksåinnebära en viktig anpassning till Europaförhållandena. BeträffandeUppsalamodellen, som ägnade så ål atf gå emot,vill jag säga följande. Om man följer den linje som socialdemokraternaförespråkar kan följande märkliga situation inträffa. Om två dagbarnvårdare somär grannar och har egna små barn byter barn är barnenslalsbidragsberätligade, men de är del inte om de ingår i den egna föräldernsbarngrupp. Detta är ingenting annat än en förmyndarmenlalitel som måstebekämpas. Del är många även inom socialdemokratins egna led som är kritiska motdetta. T.ex, ute i kommunerna och i den socialdemokratiska pressen fördöms desocialdemokratiska fördomarna i delta avseende på barnomsorgsområdel. Omjag får tillfälle återkommer jag till det som sade om skiktningav barnen. Prot,1989/90:22 Svar på interpellationer och frågor BIRGITFRIGGEBO (fp): Jag tycker alt försöker flybort från dagens verklighet. 1991 är , och det är fråga om hur del målsom har beslutat om, atl alla barn skall ha räll till en omsorgsplals,skall kunna uppnås. Han säger att de borgerliga partierna nu försöker fly fråndet hela genom alt tala om alternativ när del i själva verket handlar omresurser. Det förvånar mig atl inte förslår att dessa två sakerhänger samman. Jag redovisade i mitt tidigare anförande ett alternativinom den offentliga sektorn som är helt finansierat inom den offentligasektorn, som drivs av och som i mycket hög grad handlar omresurser. Föräldrarna betalar en lägre avgift, men trots detta är dettaalternativ billigare för kommunen. En mindre personal är anställd. Ochpersonalen är bättre utbildad än personalen i vanlig barnomsorg. Dettaalternativ ger alltså positiva effekter på alla håll. Del är i dettasammanhang fråga om huruvida alternativen kommer in, oavsett om de ärhelkommunala eller om de drivs i enskild eller privat regi. Man måste låtalusen blommor blomma, ha olika försöksverksamheter, vilket också påverkarresursanvändningen. Personalen åren trång sektor, och del talas mycket om personal skall utbildas. Men hur vore del om man försökte använda denpersonal som redan är utbildad och att låta dessa människor få utveckla sinaarbeten? Då kanske de som har flytt från barnomsorgen kommer tillbaka. När förskolan i skulle rekrytera förskolläraresökte människor från och från för att komma just till dennaförsöksverksamhet. Dessa människor gjorde alltså stora privata uppoffringar isitt boende för atl få utveckla och använda den utbildning som de hade fått somförskollärare. Del sägs all någon kommersiellt motiverad verksamhet intefår förekomma. Sanningen i är ju den all nästan all verksamhet ärkommersiellt motiverad i den meningen all man skall leva på den, atl man skallkunna ta ut lön ur den och att de flesta verksamheter går med vinst. Del brukarvara en bra mätare på atl verksamheten drivs bra. Men vi skall naturligtvis haett gemensamt ansvar för barnomsorgen genom en gemensam finansiering. Och delär ju i detta sammanhang som socialdemokraterna sätter stopp. De säger all vissbarnomsorg inte skall finansieras gemensamt utan att den skall vara helprivat.Jag vill all kommenterar följande; gemensam finansiering,gemensamt ansvar och atl låta tusen blommor blomma inkl. KARINISRAELSSON (c); Alternativen ger inte resurser, sägerstatsrådet när det gäller barnomsorgen. Del är möjligt atl så är fallet. Menvad han inte talar om är alt alternativen kanske ger en rättvisare fördelningav nuvarande resurser. Man kan nämligen inte med fog påslå alt det är desom bäst behöver resurserna som får la del av dem. När del gällerföräldraförsäkringen är det de som har höga inkomster som fär ut mest av den.Beträffande barnomsorgen är det de hellidsarbelande som fär mest. Och de sombor i en kommun med bra barromsorg har en vinstlott i sin hand. Den familj sominte har del alternativtill barnomsorg som vi från oppositionens sida anser skall finnas får ingetekonomiskt stöd för atl vårda sina barn. Vi tror och vet alt både barn ochföräldrar som vill välja andra alternativ skulle må betydligt bättre. I dagstår de ofta helt utanför och har inte alls samma möjlighet som de som så atlsäga finns med i systemet. Del är en orättvis fördelning av resurserna, någotsom vi inte ställer upp på. Socialdemokraterna påslår att de har varit med på dealternativ som finns. Man behöver bara gå tillbaka tillriksdagsprotokollen för all se del hårdnackade motstånd som vi haft undertidigare år när vi har fört fram dessa alternativ. Det är , när man inserall man inte klarar av barnom-sorgsuibyggnaden, som man har öppnat möjligheter föralternativ. Jag tror i och för sig inte all socialdemokraterna i själ ochhjärta ser positivt på dessa alternativ ulan har blivit tvingade till det . Med vår politik skulle man ha kunnat lösabarnomsorgsproblemen på ett betydligt smidigare och för föräldrar och barnbättre sätt, men socialdemokraterna vågar inte ge dem chansen. Det ärsamhället som vet bäst och skall styra föräldrarnas val. Det säger vi nej till. Svar på interpellationer och frågor INGRIDHEMMINGSSON (m): Jag tycker inte atl statsrådet så intresserad av atl besvara våra frågor. Jag fick inte ut så mycket avsvaren, men mer kanske kommer . ägnade sig mest ål altkritisera de borgerliga för all de inte tycker som socialdemokraterna. Del ärinte precis någonting nytt. När det gäller vårdnadsbidragel behöver viverkligen inte kamouflera, ulan vi kommer att driva frågan vidare, därför allvårdnadsbidraget ökar valmöjligheterna. Men vill, med motivetall det endast är politiker som skall bestämma över statens stöd, åderlåtakommunen på pengar. Vi har en annan inställning och vi vill ge en del avpengarna direkt till föräldrarna så all föräldrarna med pengarna i sin hand kangå till ett kommunall daghem eller välja andra alternativ. Har man en sådanåsikt kommer vi till en annan ställning i den här diskussionen. Sedan till delta med vinstsyfte. Inte tycker jag atl jagfick något särskilt bra svar, varken från eller från andrasocialdemokratiska talare i debatten. När de försökte förklara vinstsyftetbörjade de tala om kommersiella krafter och nämnde för säkerhels skullElectrolux, därför atl del blev litet laddat på det sättet. Men någon rikligförklaring fick jag i alla fall inte. säger atl det viktigaste är alt man månarom barnen. Det kan tydligen bara kommunen, del allmänna, göra. I mitt förstaanförande betonade jag alt det skall finnas många alternativ, och vi ställervissa kvalitetskrav på dessa alternativ. Del är inte bara de kommunalaalternativen, ulan även andra, som kan ge god kvalitet. Del visar på en misstromot människor när man säger alt man inte vill ha privata initiativ. Man misstrormänniskors engagemang, intresse och kunskaper. Del säger myckel om densocialdemokratiska politiken, för detta kommer ofta fram. sade atl del behövs krafttag för allkomma till rätta med problemen inom barnomsorgen. Han sade atl privata daghemmåste bli ett Svar på interpellationer och frågor alternativ.Flår han fel? Regeringen kan väl inte gå ut med dubbla budskap och tro all denblir trovärdig. Del sägs atl personaldrivna daghem befinner sig igränslandet. Del är dags nu all rätta till saken och ställa dem pä den rättasidan av gränsen. sade alt det inte finns någon bred opinionför personaldrivna daghem. Men har frågat? Jag har träffatmånga förskollärare som vill utveckla sina idéer. Del är inte meningen atl deskall överta den kommunala verksamheten, utan del skall vara ett komplement. (vpk); Förutom att privata alternativ medverkar till ensegregering av barnen vill jag la fram någonting annat. sedanutnämnde Metalls ordförande den offentliga sektorn till engökunge, som trängde andra ur boet och hotade all äta upp morsan. Men denverkliga gökungen är faktiskt den privata tjänstesektorn. Under 80-lalel har deoffentliga tjänsternas andel av BNP minskal från 25 till , vilket motsvararlönekostnader för 150 000 offentligt anställda, eller 25 miljarder. Samtidigthar den privata tjänstesektorn ökat. Dess andel av BNP har under 80-lalel ökatfrån , vilket motsvarar . Den privata gökungenär dessutom väldigt dyr. Som skattebetalare fick vi 1987 betala 200 miljarderför de offentliga tjänsterna. Som konsument av den privata tjänsteproduktionenfick vi betala , Åndå är antalet anställda inom privat och inomoffentlig verksamhet ungefär lika stort. Den viktigaste orsaken till skillnaden är vinstintressetpå den privata sidan. En del vill på fullt allvar hävda all 1,5 miljonerprivatanställda är så myckel mer effektiva än 1,4 miljoner offentligtanställda, all värdet på den privata sidan verkligen är nästan dubbelt såstort. Det är mot denna bakgrund som jag inte vill ha privat barnomsorg. Jagtror alt man får mer bra barnomsorg om man slipper vinstdelen. Till vill jag tillsist säga atl vi säger ja till föräldrakooperativ som föräldrarna vill ha, menvi säger nej till föräldrakooperativ som föräldrarna harblivit tvingade in i.Vi säger också ja till Waldorf-och Montessorial-ternativ och andra pedagogiskaförsök inom barnomsorgen. Jag har själv lett ett försöksprojekt inombarnomsorgen. BARBROWESTERHOLM (fp); har jag uppskattat mycket iandra sammanhang, men är han tydligen totalt död för verkligheten ochbeskyller oss på den borgerliga sidan för all vilja dölja vår egen politik.Gjorde vi det skulle vi inte stå här. Vi anser atl med vår politik, medvårdnadsbidrag, får vi både stimulans och valfrihet. Vi lyssnar på människornaute i samhället. Vi kommer med konkreta förslag. Vi envisas här med atlpresentera dem, därför alt historien har visat all socialdemokraterna såsmåningom ger vika och anammar våra förslag. Skyffla inte över ansvaret tillkommunerna. De bakbinds av de bestämmelser om statsbidrag som finns. min fråga: Vilka resurser är det talarom, och vilka konkreta lösningar har för atl tillgodose behoventill 1991? De svenska barnfamiljerna vill ha ett tydligt svar på den frågan.Tack! STENANDERSSON i (m): Jag är varken pedagog eller lärare, men jagmåste ändå inleda med atl något kommentera ett inlägg i den här debatten fören stund sedan. är faktiskt mer än och dess kranskommuner.Jag vill t.o.m. betona all en majoritet av svenska folket bor utanför Stockholmoch dess kranskommuner - därmed torde atlas i detta avseende varakorrigerad. Del finns inom barnomsorgen en mycket stor brist.Man talar om en rågång mot kommersialismen. Vid en litl på milt pass och mitt personbeviskan jag bara konstatera alt jag är i fertil ålder. Jag kan alltsåinte få några barn. Däremot kanske min dotter kan få barn. Jag tror inte atlhon för skulle bry sig om vem som äger ett visst daghem, ulandel hon skulle bry sig om är hur detta daghem sköts. Det måste vara det viktigaför henne. Om hon fick välja mellan ett kommunalt och ett privat alternativ ochdel privata alternativet skulle visa sig vara dåligt, borde hon ha rätt allvälja någonting annat. Men del är inte vi politiker här i som skallsäga: Detta får du inte lov alt välja. har vi inte pratat om barnen, ulan vi har pratatförbi barnen. Vi har kunnat höra en lovsång från talarstol omhur bra barnomsorgen är runt om i . Men jag vill påslå all del inte ärkorrekt. Jag sade tidigare atl vi nere i under den lid somgått sedan statistik i detta sammanhang började föras aldrig har haft så långaköer som vi har . Atl mot den bakgrunden ha mage all slå i riksdagenstalarstol och säga all barnomsorgen fungerar i uppfattar jag som enargumentations-teknik som åtminstone jag inte vill acceptera. Jag skulle vilja fråga statsrådet : Vilket svarger statsrådet till de föräldrar nere i - säkert gäller del ocksåföräldrar i en hel del andra kommuner i - som ringer tillsocialförvaltningen och får beskedet all del inte finns någon plats inombarnomsorgen? Tjänstemannen i fråga säger indirekt; Du får anlita en dagmammasom arbetar svart. Skulle statsrådet då svara atl vi kommer all ha enfullt utbyggd barnomsorg 1995? Men då går ju barnen i skola och behöver alltsåinte längre någon plats inom barnomsorgen. Ett konkret svar från statsrådetskulle faktiskt vara klargörande. Svar på interpellationer och frågor JANANDERSSON (s); har fel när honsäger all vi socialdemokrater skulle ha varit motståndare tillföräldrakooperativ. Fanns del inga socialdemokrater i ellerandra kommuner under den lid dä föräldrakooperativen byggdes upp? Vad jag sadevar atl åtminstone vid del tillfället hade minst 20föräldrakooperativ. var den kommun som hade största tätheten när detgäller sådana. Det var socialdemokraterna som styrde , och så var delockså i många andra kommuner som hade föräldrakooperativ. Det är naturligtvis svårt atl besvara frågor som gällerenskilda fall. Ni i gör som vanligt - dvs. ni lar fram enskildafall. Jag svarade så att säga med samma mynt. Men jag förslår all BirgitFriggebo inte kan svara Svar pä interpellationer och frågor för hurdet förhåller sig med folkpartisterna i . Jag tycker alltsåegentligen inte om den debatteknik som , och ibland ävenfolkpartiledaren, använder sig av. Er debatteknik gör del omöjligt alt föra endebatt. Om jag inte missminner mig - jag har inte tillräckligt godkännedom om det enskilda fallet - har man inom borgerligheten i haft idéerom alt föreslå all barnomsorg daglid skulle kosta mindre - del skulle varanågon form av "happy hours". Föräldrar som har behov av atl nyttjabarnomsorgen skulle alltså få betala mera - dessaföräldrar skulle vara hänvisade till en annan typ av barnomsorg. Vem missgynnasav ett sådant syslem? Jo, främst de som har de allra lägsta inkomsterna - t,ex,LO-familjerna, En sådan barnomsorg säger vi nej till. Dessutom är en sådanbarnomsorg direkt dålig för barnen. Först skall man under morgontimmarna varahänvisad till en barnomsorgsform och sedan skall man behöva gå till en annan.På eftermiddagen måste man välja ytterligare en annan barnomsorgsform. Den typenav barnomsorg - vilken har diskuterats i - säger vi naturligtvis nej till.Vi gör del för barnens skull. När det giiller föräldraförsäkringen och vårdnadsbidragelvar det rätt uppenbart i valrörelsen vad vårdnadsbidragel och det borgerligaförslaget stod för. Möjligheten all vara hemma för , skulle intebli en realitet för särskilt många. Det här förslaget innebar en halvering avstatsbidragen till barnomsorgen. Men då skulle situationen bli helt omöjlig.Man skulle inte kunna vara hemma, för man var ju ändå beroende av barnomsorg.Vidare skulle kommunerna omöjligen klara en utbyggnad av barnomsorgen. Det varsåledes ett omöjligt förslag, och det insåg de flesta väljarna. Sedan vill jag säga några ord om förhållandena i ,som i berörde. Eftersom jag själv inte är från ärdet litet svårt för mig att säga något om den saken. Socialdemokraterna harstyrt i . All det finns en stor brist inombarnomsorgen där beror på all all planering för ny barnomsorg upphörde underden tidigare majoriteten, som alltså hade atl avgå till ,Alla som har sysslat med kommunalpolitik vet alt del lar betydligt längre lidän tre kvarts år all bygga ut barnomsorgen med nya platser. Men den stora skuldbördanfår de bära som inte har planerat barnomsorgen - den barnomsorg som malmöbornai dag så väl skulle ha behövt. Så till delta med vinstintresset. Tror någon på allvar på t,ex, är intresserad av all arbeta med barnomsorg för barnensskull? Det tror i varje fall inte jag, I stället tror jag all man betraktarbarnomsorgen som en marknad bland alla andra. Vi har, som sade,många exempel från utlandet. Vi behöver inte experimentera. Framför allt förbarnens skull skall vi låta bli all göra del - i synnerhet som del, som sagt,finns gott om erfarenheter av experiment gjorda utomlands. ANITASTENBERG (mp); Statsrådet kommenterade överhuvud taget inte mitt inlägg. Jag frågar därför : Är det rimligtatl inom konferensbranschen utbilda vuxenvärlden till den kostnad som gäller idagens Svar på interpellationer och frågor När man jämför med barnomsorgens kostnader vadgäller löner, bygg- Prot. 1989/90:22 nåder, byggnadernas kondition - mögel,damm etc, - och lekplatser är vi då inte snåla mot barnen iförhållande till de vuxna? Jag tycker all vi måste ha en barnomsorg där barneninte blir allergiska. Del måste finnas inånga varianter. Men naturligtvismåste dessa vara godtagbara. BARBROWESTERHOLM (fp); får det alt låta som om det varvårdnadsbi-dragsfrågan som var avgörande för valutgången i senaste valet ochall valutgången skulle ses som ett stöd till dem som var mot vårdnadsbidrag.Men så kan man inte tolka en valutgång. Den beror på många samverkande faktorer.Vad som kan uppfattas som riktigt och lämpligt i ett skede kan människoruppfatta på ett helt annat sätt när de har större kunskaper och erfarenhet.Jag ställer mig alltså inte bakom tolkning. Tvärtom tror jag påden lösning som vi har förespråkat. All den argumentation som de tre borgerligapartiernas företrädare här framför faller platt till marken i förhållande tillmålet alt bygga ut barnomsorgen till full behovstäckning. Man vill ju inte varamed och skapa de resurser som behövs. Vad det är fråga om är alltså följande.Nej till 900 milj. kr. i ytterligare statsbidrag. Nej till en utbyggnad avföräldraförsäkringen - som säkert, med full effekt, skulle ftigöra 20 000,30000 eller 35 000 platser. Sedan har vi också det som är så katastrofalt,nämligen nedskärningen av statsbidraget till barnomsorgen med 4 miljarder.Statsbidraget skall alltså minskas med 5 miljarder. All då tro atl man kanklara målet 1991 är ganska fantastiskt, som jag ser del. Jag skall i detta inlägg kommentera en del av de frågorsom jag har fått, och jag vill börja med dagbarnvårdarna och den s.k.Uppsalamodellen. Diskussionen om dagbarnvårdarna och deras situation är myckelviktig, därför atl familjedaghemmen behövs . Det är då också viktigtatt ta reda på vilka problemen är. De två frågor som sysselsätterpolitikerna ute i kommunerna när det gäller dagbarnvårdarna är för del förstavad man skall göra för all stoppa flykten av dagbarnvårdare frånfamiljedaghemmen och för del andra om man kan använda dagbarnvårdarnaytterligare för atl förkorta köerna. Jag vill hävda - som jag påminner om allkommunerna har full frihet, vad staten anbelangar, att införa vilken modell devill - all del bästa sättet all lösa båda dessa problem är all salsa pågenerella förbättringar av löner och anställningsvillkor för dagbarnvårdarna.Då underlättas både rekryteringen och möjligheterna att behålladagbarnvårdarna. Vi skall komma ihåg alt flykten från familjedaghemmenoftast har all göra med två saker, nämligen dels all de egna barnen nu ärstora, dels atl arbetsmarknaden gör del möjligt för dagniaminorna atl sökaandra arbetsuppgifter För den kategorin är Uppsalamodellen inte alls aktuell.