prot · GD0972 · 1989-12-31 00:00:00 — Men vi uppfattadeockså mycket klart en varningslampa från alla inblandade: Risken är attpropositionen från regeringen blir ett slag i luften om samhället inte kan lahand om de ungdomar Alltför många får gå kvar på gatan - till nackdel för både dem självaoch samhället som får kritik för passivitet. Därför har vi i socialutskottet enats kring treprincipiellt viktiga förändringar i fråga om regeringens förslag. Enförändring gäller detta med att vi måste komma till rätta med bristen påvårdplatser Flera i utskottet har vittnat om förhållandena i del avseendet ochredovisat uppgifter om alt 150 ungdomar inte kan få den vårdoch behandling som lagen föreskriver Det är klart olillfredslällande, så denbristen måsle vi komma till rätta med. I detta ligger också att del behövs flerdifferentierade platser på ungdomshemmen. Den andra bristen som vi vill komma till rätta med gällerutformningen av statsbidragen. Regeringen har förhandlat med de bådakommunförbunden om en treårsperiod, en höjning och inriktningen i detta sammanhang.Men när det gäller att bygga ut fler platser på ungdomshemmen och differentieradessa menar vi atl det inte fanns någon viljeinriktning, stimulans, i statsbidragenför att landstingen skulle kunna komma till rätta med bristerna och därmed lösadetta stora problem. Därför har vi sagt till regeringen att statsbidragen börfå gälla på den punkten för period 1. Men för period 2 och period 3beträffande vill vi att regeringen omförhandlar och kommer med enstimulans i statsbidragen, så alt det går alt komma till rätta med den härbristen. Det gäller ju dels att få fler platser, dels att åstadkomma endifferentiering. Den tredje principiellt viktiga förändringen frånsocialutskottets sida är att vi vill ha med ett riksperspektiv i planeringen.Av bl.a. har vi fått höra att landstingen, som har ansvaret fördessa saker, i sin planering utgår från länsperspektivet. Man minskar antaletplatser då det i stället behövs fler platser - detta i länsperspektivet. Därför menar vi att regeringen måste ta initiativ till ettriksperspektiv i planeringen, så att det går atl få fram fler platser närbehovet blir större och inte färre platser Det här är viktiga förändringar. När det gäller dessaförändringar vill jag anlägga några personliga synpunkter och göra någrakommentarer och under mitt arbete i kommuner ochlandsting har jag lärt mig att socialpolitik bygger på en humanitärmänniskosyn och på en mycket stark tro på att människor själva skall klara sinaliv och problem. Men i detta har också legat att samhället, när människor avnågon anledning inte längre orkar, inte klarar sig själva - det gäller ungdomaroch föräldrar och då även ungdomsfostran - inte kan så att säga sitta påläktaren och ha en låt-gå-polilik, utan då måste samhället gripa in.Föräldrarna uppfostrar ju sina barn och ger dem trygghet. Men framför allt gerföräldrarna sina barn en uppfattning om vad som är rätt eller fel. Barn sominte får en uppfostran med den tryggheten och med insikten om gränserna för vadsom är rätt eller fel riskerar att hamna i en situation av inre oro och kommasnett i samhället. Den erfarenheten gäller också tonåringarna. Om föräldrarnainte orkar fullfölja föräldrarollen när ungdomarna kommer upp i högre åldrarfinns ju risken att tonåringarna hamnar snett i samhället. Det var skakande att höra vad både de socialamyndigheterna och polisen hade att säga till oss i utskottet. Man sade;Föräldrar kommer och ber oss att Vård i vissa fall av barn och ungdomar protokoll 1989/90:72 Vård i vissa fall av barn och ungdomar ta hand ombarnen därför att de själva inte orkar med sina barn. Men på gatan kommer deall gå ned sig. ungdomsvåld - fängelse. En tredje utgång ärkanske att ungdomarna blir helt fast i t.ex. knark - samhället har intetillräckligt gripit in. Jag menaratt det behövs en slagkraftigare insats från samhället. På det sättet kan enhumanitär människosyn förenas med medborgarnas krav på lag och ordning.Samhället far ju illa och får kritik när samhället inte sköter sig. När jag åkte till läste jag en artikel i . Där fannsjust en beskrivning av en ung människa sorn hade hamnat snett. Föräldrarnasade: Vi orkar inte med. Men ingen grep in. Jag kan föreställa mig hur negativtdetta har blivit för samhället, lill följd av del våld som den här unge mannenhar åstadkommil. Många grannar och andra har varit irriterade. här unge mannen efler alla år av lidande kommit till insikten atl hans sonminsann inte skall ha det på samma sätt. Han hoppas därför på en aktiv skolaoch på en samhälle som griper in. så alt hans son inte skall få uppleva sammasaker som han själv varit med om. Jag vill också peka på några andra saker som vi vill ge regeringenlill känna i detta sammanhang. Socialtjänstlagen pekar ju ut kommunerna somansvariga för vård och behandling. Landstingen har driftansvaret förungdomshemmen. Ansvarsfördelningen är alltså klar. Del är tillämpningen ute ikommuner och landsting som brister. Här måste politikerna skärpa sitt ansvar.Del var anledningen till alt socialutskottet vid sin andra interna utfrågningbad den politiska ledningen för de båda förbunden komma lill utskottet. ställa frågan; Hur kommer det sig alt landstingen inte tar sitt ansvarför ungdomshemmen och hur kommer del sig atl den kommunala socialvården intetar det ansvar som den har enligt lagen? Med myckel stor tydlighet framgick detatt det behövs en skärpning ute i kommunerna och landstingen. Det gäller ju alttillämpa den lagstiftning som regering och riksdag ytterst lägger fast. vill också ha en skärpning avpropositionen när det gäller atl åstadkomma tidiga ingripanden. Flera här hartalat om behovet av att så sker. Alla är vi ju på konferens efter konferens -oavsett om vi träffar socialarbetare, politiker eller skolfolk - överens om attden kunskap som finns i skolan i och med att lärarna talar om atl del går snettför någon måsle föras över lill socialvården. På det sättet går del altåstadkomma tidigare ingripanden. Varför kan man icke åstadkomma förbättringarpå den punkten? Vi kan inte göra del här utan det måsle ske ute i kommunerna. Problemet är inte det angiveri som några jurister hävdarskulle bli följden, utan problemet är bristen på medmänsklighet och engagemangfrån dem som jobbar med dessa saker. Jag har i detta avseende samma uppfattningsom . Vidare visar utskottets utfrågningar att socialtjänstenbehöver förbättrad diagnostik. Flera har varit inne på delta . Man behöveralltså hjälp från psykiatrin. Några av oss i socialutskottet har gjort elt besök hosNorrköpings kommun. Av personalen fick vi höra att man inte hade detinstrument som diagnostiken är Beträffande ungdomar på ungdomshem gäller delju alt ordenl- ligtutreda om den bakomliggande orsaken är djupa störningar i personligheten ellerom den är att hänföra fill ett brottsbeteende. En sådan här brist kräver enutredning. Man måste ju ha den rätta diagnosliken för atl kunna vidta riktigaåtgärder Utskottet föreslår att ett arbete inleds som syftar fillen utvärdering av insatserna på behandlingshemmen. Hur effektiva ärbehandlingsmetoderna på de behandlingshem som finns ? harockså pekat på behovet av en utvärdering av de privata hemmen. Jag har läst Aftonbladetsavslöjande artikelserie om penningen och vården. I delta sammanhang krävs deten skärpning även från kommunernas sida. Hur ser vården och garanfierna i frågaom kvaliteten egentligen ut på de privata hemmen? Är det verkligen så, attpenningen går före människan? Här behövs det verkligen en utvärdering ochkonkreta fakta på bordet för att vi som politiker i skall kunna vetavad vi får ut av pengarna och vad vi får ut i fråga om vårdkvalitet. Låt migtill sist, herr talman, kort kommentera några reservafioner I det här läget, när del finns en proposition somförbättrar möjligheterna lill tidigare ingripanden - en proposition som deallra flesta är överens om är bra i det avseendet - och när utskottet dessutomhar enat sig om att göra ett antal viktiga tillkännagivanden till regeringen omförbättringar i propositionen, har jag svårt att förstå varför moderaternalägger fram ett förslag om alt förstatliga ungdomshemmen. Jag tror inte att ettförstatligande i sig löser dessa problem. Det är precis samma verklighet som ärkvar efter ett eventuellt klubbslag för en sådan åtgärd från talmannens sidahär i . Bristerna är också kvar. Man skulle enligt min mening förlorai tid på en sådan omorganisation, i stället för att nu snabbt åtgärda bristernabåde i vårdinnehåll och i politisk styrning ute i kommuner och landsting. Här återkommer jag till ansvaret ute i kommuner ochlandsfing, som behöver förbättras. När regering och riksdag tidigare lade överansvaret för ungdomshemmen på landstingen, gjordes det med utgångspunkt i entro på den kommunala självstyrelsen, där besluten skulle komma närmare verklighetenoch människorna. Jag har fortfarande en tro på den kommunala självstyrelsen,men jag måste säga att jag är litet besviken över att man inte har följt uppansvaret. Därför menar jag att kritik är felaktig.Vi skall inte gå tillbaka och göra fler utredningar och fatta beslut i frågan iriksdagen. Regering och riksdag har med detta beslut tagit fram en alldeles utmärktlagstiftning, men ansvaret och bristerna i den kommunala självstyrelsen skallnu följas upp av kommuner och landsting. engagemang behövsinte längre i , efter detta beslut, men det skulle behövas ute ilandslingen och kommunerna. kanske skulle fråga sinapartivänner, jag mina och sina. Uppvaktningar i den här fråganfrån oroliga föräldrar skall inte efter detta klubbslag i första hand göras iriksdagen, utan där ansvaret ligger, nämligen ute i kommuner och landsfing. Allra sist vill jag ta upp reservation medförslag om att placera ungdomar som är dömda till särskildaungdomshem under kriminalvården. Om jag minns rätt - jag kan ha en tankelucka -var alla, inkl. Norrmalmspolisen, överens om att inte placera dessa ungdomarunder kriminalvården, där det finns risk för att de blandas med vuxnabrottslingar Vård i vissa fall av barn och ungdomar Vård i vissa fall av barn och ungdomar och försin i deras beteenden, med vad som därav följer Då skulle dessa ungdomar heltklart hamna i utförsbacken. Däremot är det viktigt, , att få bortbristerna i ungdomshemmen, genom att ändra bl.a. inskrivningsrutiner och andrabehandlingsformer, så att ungdomarna inte i onödan straffar ut sig. Man måstedels ta hand om ungdomarna, dels se till att de får en bra vård och behandling. Med det, herr talman, vill jag yrka avslag påreservationerna 1-15 och bifall till socialutskottets hemställan. AnL 12GUDRUN (vpk) replik: Jag tror att mitt engagemanggör sig alldelesutmärkt här, . Annars skulle det inte finnas någon som sadealt den ökade repression som den föreslagna lagtexten innebär, dvs. tidigaretvångsingripanden, strider mot just den humana människosyn som häri talarstolen gjorde sig till tolk för Det är en kantring över till samhällets-vilka del nu är - krav på lag och ordning, så länge den här skärpningen avlagen inte följs av en satsning på förebyggande arbete. Det som Bo Holmbergoch andra kallar för "tidiga ingripanden" låter för mig som justtvångsingripanden. Vi måste rensa litet i vokabulären. Tidiga ingripanden vad gäller förebyggande arbete årnågonting helt annat; det är just samarbetet mellan barnomsorgen, skolan,och ungdomspsykiatrin. Det vill vi alla ha. Jag har också ställtmig bakom det tillkännagivande som ett enigt utskott har gjort om ökadesatsningar på just dessa delar men jag vill inte gå med på en skärpning av entvångslag. Det har inte sin plats i dagens samhälle, och det strider mot en humanmänniskosyn. Där är vi tydligen inte överens. Jag tror pä det kommunala självstyret. , menjag kan inte se hur det skall kunna användas på ett bra sätt i dessa frågor,när staten för en politik som innebär att möjligheterna att driva enoffensiv socialvård med starka förebyggande inslag utarmas. Vi kanvara överens om att de möjligheterna i kommunerna är betydligt mer beskurnaän de var framför allt under 70-talel. har det skett enindragning av statsbidrag och en försämring av kommunernas möjligheter tillegen beskattning, vilket har resulterat i alt just de sociala delarna inomkommunerna har fått stryka på foten. Det finns socialsekreterare påkommunala socialbyråer som till övervägande delen tvingas arbeta med ekonomiskaärenden, trots att mängden av barn- och ungdomsärenden har ökat - man har interesurser Jag sade i mitt förra inlägg alt det inte är mycket bevänt medeffektiviteten om man skall sitta i för alt ragga upp en plats ung människa som har omhändertagits. Det handlar inte om alt kommunerna och de som arbetar meddessa frågor inte tar sitt ansvar ulan om att vi måste ge dem möjligheter attgöra det. Det är regeringens ansvar att se till att detta kan fungera ipraktiken, men det gör inte regeringen - den gör precis tvärtom. Då ärdet litet opassande att säga att vi måste tro på det kommunala självstyret ochkommunernas ansvar, när de inte får möjligheter och resurser 13INGRID () replik: Jag skall börja med att ta upphuvudmannaskapet och differentieringen, och jag vänder mig först och främstlill . Detta handlar om ungdomar som är dömda till vårdinom enligt LVU, och vi har då sagt alt vissa av hemmen bör ståunder huvudmannaskap. Jag vill än en gång påpeka attdet gäller dem som är dömda för våldsbrott och grova brott. Jag har också fastnat för detta med human människosyn,förenad med lag och ordning, och det rimmar myckel bra med ett sådant häruttalande. Det är fullständigt felaktigt, som säger, attungdomarna skulle utvecklas lill brottslingar, eftersom de skulle blandas medvuxna brottslingar Del är inte tal om det, utan det är tal om de särskildaungdomshemmen och behovet av denna typ av differentiering. Vid utfrågningen sade Norrmalmspolisen just all man intekunde tänka sig att dessa ungdomar skulle sällas i fängelse. Men här är delfråga om särskilda ungdomshem, som får en speciell funktion och där särskildavårdinsatser kvalificerad vård och även ganska stora resurser måste sättas in.Annars kommer dessa ungdomar atl hamna i fängelse senare i livet. Del här tycker jag verkligen är humanitet. Det handlar omungdomar som vill ha hjälp, orn ungdomar som aldrig någon har satt stopp förtidigare. Därför tar vi också med frågan om inlåsningen. I del fallet fick vistöd i Norr-malmspolisens reaktion vid utfrågningen. Han påpekade flera gångeratt en inlåsning är alldeles nödvändig. Diirför har vi också sagl att liden tvåmånader inte räcker, ulan en individuell prövning rnåste göras av hur lång lidinlåsningen skall omfatta. Del lar tid innan en ung människa som har haft eltdestrirktivt beteende över huvud taget blir motiverad förvårdinsatser. Detta är vad den här frågan handlar om. Denna differentiering ärhelt nödvändig. Det återstår så litet av min talelid, så jag får ta uppfrågan om huvudmannaskapet sedan. Jag vill nu bara påpeka att det som BoHolmberg räknade upp, inkl. riksperspektivet, kräver ett annat huvudmannaskapän den fördelning som rader mellan kommuner och landsting. Man kommerinte alt klara den här bristen och få det rikstäckande perspektivet ochdifferentieringen. Vård i vissa fall av barn och ungdomar 14ROSA ÖSTH (c) replik; valde att bara kommentera någraav reservationerna, de som hårdast vände sig mot utskottets hemställan. Detkan jag i och för sig förslå. Men jag är litet besviken över atl han inteägnade några ord åt reservation nr 5, som gäller invandrarungdomarnassituation. Om blir litet aktiv i denna fråga här, kan det i någonmån kompensera den passivitet som utskottet har visat i del här ärendet. I utskottet säger man nämligen att man är ense medmotionärerna om atl invandrarungdomarna har speciella problem och all detställer särskilda krav på utformningen av vården. Vidare säger man attutskottet i likhet med föredragande statsråd vill "understryka att delankommer på varje myndighet att tillhandahålla behövlig information till olikainvandrargrupper rörande de frågor som hör till myndighetensverksamhetsområde". Vård i vissa fall av barn och ungdomar I och med detta konstaterar man atl motionärernas önskemålär tillgodosedda. Men det är inte alls någonting som är tillgodosett med dethär konstaterandet. Problemen kvarstår i lika hög grad som innan utskottetbehandlade frågan. Ute i kommunerna, framför allt inom , sliterman med de här frågorna. Man känner sig tämligen utlämnad och får inte någotsom helst stöd från centralt håll. Vi menar från sida att del hadevarit väl motiverat med ett uttalande från i den här frågan, där mantog på sig ansvaret för att göra en översyn av vad som behöver göras för atttillrättalägga de brister som finns i den verksamhet som riktas motinvandrarungdomarna. AnL 15 BO () replik; Jag vill till säga att viredan med nuvarande lagstiftning har en brist på tillämpning ute i vårakommuner och landsting. Jag kan därför inte förstå varför in hela sin argumentering på de skärpningar som görs, närgrundproblemet är att vi har dålig tillämpning redan av dagens lagstiftning.Det var det jag försökte säga med mitt inlägg, att det behövs bättretillämpning ute i våra kommuner och landsting. Jag menar att har en felaktig föreställningom de kommunala resurserna. Det har inte varit någon neddragning i volym ellerkonsumtion, varken i kommuner eller landsting. Del har tvärtom varit en ökningbåde i volym och i konsumtion. Jag menar att frågan om bristerna i tillämpningenav lagen om § 12-hemmen, ungdomshemmen, inte kan sägas vara en fråga omresurser Det handlar också om styrning och behandlingsinnehåll, plus resurserYtterligare resurser av del slaget lägger regeringen till. Får jag också säga till , apropåtillämpningen och bristerna, att vi alla efter utfrågningen i utskottet var pådel klara med alt det behövs en skärpning ute i kommuner och landsting, bådefrån politikerna och från ledningarna, för atl detta skall fungera. Jag tyckeralt det är följdriktigt att också säga det här i kammaren, så att vårakommunal- och landstingspolitiker får en signal om att vi vill ha en skärpningfrån både politiker och ledning, så atl lagen tillämpas på rätt sätt. Vi vill gärna ha kvar engagemang här iriksdagen. Det tycker vi om både i utskottet och i kammaren. Men jag tror attengagemanget i den här frågan till allra största delen skulle kunnakanaliseras till kommuner och landsting. Det skulle passa alldeles utmärkt där Till vill jagsäga alt utskottels majoritet inte tror atl ungdomshem under kriminalvården ärrätt väg. I stället vill vi förbättra de nya ungdomshemmens funktion, inte baragenom namnbytet, utan också genom att ge dem ett bättre innehåll iverksamheten. AnL 16GUDRUN (vpk) replik: Jag får börja med att tacka så mycket förberömmet och för alt tycker att det är bra atl jag finns här Detkänns mycket tryggt att veta. Vi har i alla fall litet olika syn på hur det fungerar utepå fältet och varför Vad beror den dåliga tillämpningen av lagen egentligen på?Den beror inte på altlagen inte är tillräckligt bra som den är, utan den beror på att man inte harresurser alt göra det som man borde göra före och det som man borde göra efterVi vet ätten mängd ungdomar har omhändertagits enligt gällande lagstiftning,men de kan inte få någon behandling. Det är det som lill stor del har varitbristen. Vi vet att det förebyggande arbete som vi alla vill skall finnas, såatt man skall slippa använda lagen överhuvud taget, är det område där detbrister Om det vittnade också de utfrågningar som vi har haft två gånger. Detär där de stora bristerna är Det gäller utformningen av den behandling somändå finns, det gäller personalproblem, kompetensproblem, svårigheter atl fårikstäckning och alla de saker som vi är ense om. Jag menar att den här lagändringen inte löser deproblemen. För atl lösa de problem som vi är ense om faktiskt existerar behövsdel också, som säger, pengar. Jag menar att del inte ärtillräckligt med de pengar som finns , med lanke på den situation sområder ute i kommunerna. Tittar vi på hur det ser ut på de olika socialbyråerna,märker vi alt de faktiskt inte har tid att arbeta tillräckligt mycket med dehär frågorna. De har inte tid att bygga upp det nödvändiga samarbetet. Framförallt har de inte lid att arbeta med det förebyggande samarbete som alla äreniga om är så nödvändigt. Man behöver sälta in åtgärder, samtal, stöd påolika sätt för barn, ungdomar och familjer på ett tidigt stadium. Man hinnerinte med det . Man sitter överlupen med ekonomiska ärenden, och mån jagarplatser vilkas kvalitet man inte ens känner till. Man tvingas in i situationenatl teckna platser för dyra pengar fast man inte vet om man får något förpengarna. Dessa problem löses inte på någol sätt med den här lagen. Jag kan inte se vad det år i dagens läge som motiverar enökad repressiv hållning gentemot barn och ungdomar Var finns underlaget iverkligheten för ett sådant hållningssått ? På vilket sätt befrämjar del denhumana människosyn som jag tror att vi är överens om att vi omfattar? Jag serinte den verklighet som kräver en skärpt lagstiftning . Vård i vissa fall av barn och ungdomar AnL 17INGRID () replik; säger att han inte kan gå med påvårt förslag till koppling mellan och vissa av desärskilda ungdomshemmen. Han vill i stället arbeta för elt bättre innehåll isjälva vården på ungdomshemmen. Det är precis dit vi syftar Men jag tycker inte att vi kan blunda för verkligheten.Verkligheten är sådan atl vi har elt fåtal ungdomar som har en mycket långbrottskarriär bakom sig, som är dömda av domstol och som kanske har fått ettoändligt antal åtalseftergifter. Det är med anledning av de fallen vi tyckeratl bör handha de särskilda ungdomshemmen. Det kanskeinte behövs särskilt många. Det kan jag inte säga här. Men vi behöver heltenkelt en reaktion mot brott. Detta är också precis det svar som föråldrar vill ha. Deber om hjälp för atl få sina ungdomar på rätt köl. Det behövs - det kan allavittna om - av inlåsning med mycket kvalificerad vård ochbehandling. Det handlar här om en liten grupp ungdomar, som ingen har sattstopp för och vars destruktiva beteende det lar atl vända. Om så intesker riskerar Vård i vissa fall av barn och ungdomar de dockatt hamna i fängelse, och det vill vi undvika. Denna vår inställning grundarsig pä en verkligt human människosyn. Så åter till huvudmannaskapet. I betänkandet redovisasolika krav på särskilda ungdomshem. Det ställs krav på en starkdifferentiering av hemmen, på mindre hem osv., dvs. på hem av många olikakategorier. Man talar om alt måste få ett större inflytande ochom hur viktigt del är med riksperspektivet. Jag tror inte att kommuner och landsting klarar dessakrav. Kom ihåg att det här gäller ett fätal ungdomar. På grund av att delgäller några få, som befinner sig i en mycket besvärlig situation, tror jag attstaten genom måste få det övergripande ansvaret. Vi får se hurdet har blivit när vi återigen diskuterar dessa frågor . Vi harkanske då kommit fram till att kommuner och landsting inte klarar heller dennauppgift. Vid den utfrågning som vi har åhört verkade det som om en delföreträdare för kommunerna inte hade så stora förhoppningar Jag tror inte attdet differentierade statsbidraget löser problemen på det här området. Vi måslehär ha ett statligt huvudmannaskap. AnL 18LENA (); Mitt anförande avser den del av LVU somgäller skydd för barn mot olämplig miljö. Det är en fråga som inte harberörts så mycket i debatten. Beträffande sättet att arbeta med ungdomar harjag tidigare deklarerat min övertygelse om att deltarnåste bygga på respekt och förtroende och att tvångsingripanden behöver skebara i akuta situationer Grunderna för samhällets skyddslag för barn har varitlikartade , och stor politisk enighet har rått, även om debattenutanför den här församlingen har varit ganska häftig. Låt mig i dettasammanhang påminna om att det när vi antog nu gällandeLVU, på grundval av förslag i socialtjänslproposilionen, bara var vpk som röstadeemot. Det skedde dock från en annan utgångspunkt. Man hade tagit fasta på enopinion ulanför detta hus mot alt det ingreps för litet och för en skärpningav lagreglerna.