prot · GD0943 · 1989-12-31 00:00:00 — Här kommer numera inte att fm-nas någravalmöjUgheter för företagen, men när SJ är färdigt med prövningen av de oUkaaltemativen, är det min förhoppning att kommunikationsministem medverkar tiUatt man ur mUjösynpunkt använder sig av mUjövän-Ugare och energisnålarefransportsystem. Förändringar mom järavägstrafUcen tiUdrar sig stor uppmärksamhet ochväcker ofta starka protester. Jag möter det på inånga håU i landet. Nudiskuterar vi delar av , och jag har mottagit uppvaktning fin berördakommuner och noga tagit del av vad de har att säga. Jag hyser stor förståelseför reaktionen som sådan. Tredjevice talman frågar nu om mUjökraven inte är överordnade. Jo, menmUjökraven gäUer hela frafUcsystemet, och då gäUer det att rena de fordon somfinns och som kommer att finnas pä våra vägar. Den trafiken kommer att vara avdominerande omfattning också . 1989/90:43 11december 1989 1989/90:43 11december 1989 ViskaU i sammanhanget sträva efter mera trafik på spår, och utvecklingen går iden riktningen. Men detta är sett i ett nationellt perspektiv och innebär inteatt varje spår och varje vagnslast kan räddas. Det är fråga om enom-strakturering i syfte att ta vara på de fömtsättningar som jämvägsfrafikenhar att utvecklas där det finns ett underlag för detta. YtterUgareen fråga är möjligheterna att åstadkomma en bätfre samord-nmg meUan olikatrafUcmedel. SJ skaU gå ihop, sägs det ofta, och ibland sägs det att SJ skaU gåmed vinst. Detta ger ett intryck av att det har lagts ett lönsamhetskrav påhela jämvägsfrafiken, men det är SJ som trafikföretag som skall gåihop. Däremot går jämvägsfrafiken inte ihop, utan vi subventionerar denkraftigt genom de insatser som vi gör genom . Jag är angelägen om attsäga det också i detta sammanhang. Nufrågar fredje vice talman om vi inte måste ompröva de fattadebesluten, om utvecklingen skuUe gå tvärs emot de uppstäUda målen. På den fråganär mitt svärja. Om det skuUe visa sig att vi får en negativ miljöutvecklingmed den långsiktiga fr afikpoUtik som vi bedriver, måste vi korrigera kursen.Men detta föratsätter, som sagt, att vi ser på denna frafikpoUtik som enhelhet. I denna omstrakturering kan vissa fransporters karaktär behövaförändras, och det får man pröva från faU tUl faU. Somjag sade i mitt svar pågår nu ett arbete med att pröva olika lösningar. Detfmns en framstäUan om trafikeringsrätt för annat företag om SJ släpper sintrafikeringsrätt på detta område. Det kan vara intressant att pröva annanorganisation. Det har visat sig på andra håU, inte minst i , att ett stortantal små järnvägsföretag kan köra ut gods tiU större uppsamlingsställen för derikstäckande jämvägsföretagen. Det kan mot den här bakgranden fmnas skäl attaUvarUgt pröva om andra intressenter kan bedriva frafiken på ett effektivaresätt än vad SJ kunnat redovisa. Nusägs det här att kommunema räknar med att denna trafik går ihop redan nu ochatt den t.o.m. skuUe ge vmst. Ja, om det är så, utgår jag från attaltemativföretag kan bedriva denna frafik, men SJ redovisar mte att den gärihop utan att den går med betydande förluster. Detanmärks då på att SJ inte redovisar sina kaUcyler Jag tror dock att vi fåracceptera att SJ som trafikföretag inte skall behöva offentliggöra aUa sinakalkyler. Om man skaU arbeta i konkurrens med andra företag, är det naturligtvisnödvändigt att vi accepterar att SJ agerar på sanuna sätt i det hänseendet somandra på marknaden och kan uppträda som konkurrent tiU dem. Varjesådan här omställning innebär naturUgtvis problem, och, som , en del företag redovisar problem med sina transporter Jag har möttförefrädare för en del av dessa företag och lyssnat på deras synpunkter. Jaghar förståelse för att sådana problem är särskUt påtagUga i omställningssituationer.Vi har mött detta också pä andra håU i landet. Det visar sig att man medförenade krafter kan hitta lösningar också på detta. Jag hoppas verkhgen i det här sammanhanget skaU kunna komma fram tiU en bra lösning, oavsett omdet nu blir fortsatt spärtrafik i SJ:s regi eUer i annan regi eUer om det bUrnågon typ av kombinerade transporter. Tredje vice tahnan BERTILFISKESJÖ (c): Det låter ju bra att vi skall se tiU helheten. Det måste vi göra, menden fragiska sanningen är den att de åtgärder som har vidtagits för att görabiltrafiken mera mUjövänhg visserligen har givit en del resultat, men att dessahar ätits upp på grand av att bUtrafiken ökar så kraftigt. Det finns kalkylersom visar att vad vi kan vinna genom katalytisk avgasrening och med andraåtgärder på Utet försvinner genom den stora ökningen av trafiken.Härvidlag är det särskUt den tunga lastbilstrafiken som syndar. Det har ocksåvisat sig särskilt svårt att åstadkomma reningsanordningar och motorsystem somär effektiva inom den tunga trafiken. Medanvi alla sluter upp omkring våra allmänna målsättningar har det skett enfortgående försämring. Det visas också av de undersökningar som gjorts,specieUt av miljösituationen i . Det området är mycket hårt utsatt förföroreningar, framför aUt genom de nedfall som är förorsakade av frafiken. Detär i skenet av detta som man skaU se många av trafikfrågorna mom det oinrådet.Det skulle ha varit infressant att härvidlag anknyta tUl den titUgare debattenhär , men det kan jag naturUgtvis inte göra. Jagtycker fortfarande att det är mycket konstigt att SJ påstår - jag utgår frånatt det är SJ:s uppgifter som är underlag för kommunikationsministerns besked -att den här godstrafUten går med stora förluster. Kommunema har mycket noggranträknat igenom detta och kommit fram tUl att denna trafUc går ihop. DeraskaUtyler slutar på att godsfrafiken på denna bandel faktiskt går med vinst. Motden bakgranden förefaUer det ännu mera märkligt att SJ vUl slopagodsfrafiken inom detta område. Detta får sedan ungefär samma effekt som enraUande snöboU i mUdväder. Det ena drar med sig det andra. Man är ängsUg för attnästa steg blh ett slopande även av persontrafiken. Detfmns en viss öppning i kommunikationsministems svar. Att döma av det näst sistastycket i svaret verkar det inte så defmitivt med nedläggnmgen. Jag skuUe förmin del gäma ha velat ha ytterhgare litet mformationer om vUka åtgärder sommera konkret kommer att prövas och om huravida vi kan ge dem som engagerat sigsä hårt i derma fråga i sydöstra hopp om att godstrafiken på dessabandelar trots allt kommer att få fortsätta. 1989/90:43 11 december1989 Tredje vice talman återapprepar nu ett påstående som g;mskaofta förekommer i debatten, nämligen att vmstema av de mU-jöinsatser som vi görpå bUtrafiken äts upp av ökningen av denna. Det är inte så. Den katalytiskaavgasrening som genomförts på personbUar och som vinner terräng aUteftersomvi får in nya fordon på marknaden innebär vä-sentUga förbättringar avtrafikmiljön. Också de reningskrav som vi nu stäUer på den tunga trafikeninnebär och kommer att innebära väsentiiga förbättringar Vi har inte anledningatt inta en så pessimistisk inställning tiU vad som görs beträffandelandsvägstrafiken. Viskall när vi nu cUskuterar vissa transporter i komma ihåg att det där rörsig om mycket små transportmängder, som ger ett mycket Utet positivt eUernegativt bith-ag tUl trafUcmiljön, oavsett om transporterna sker på landsvägeUer på järnväg. Detta säger jag bite för att förringa den betydelse 1989/90:43 11december 1989 som åtgärdema kan ha, mendet bör ändock sägas för att vi skaU ha propor-tionema klara för oss. Idet sammanhanget kan det vara värt att notera att faktiskt är det landi som näst efter fransporterar den största andelen gods päjämväg. Detär bara som transporterar större andel av sitt gods på jämväg än vadSverige gör. Vi utvecklar nu en godsfrafik på jämväg som innebär att jämvägentotalt sett drar tiU sig betydande volymer. Räknat i transportkilometer är deten ganska kraftig framgång för SJ. Det tycker jag är mycket glädjande. DettagäUde den alhnänna mUjödiskussionen. Närdet sedan gäUer frågan om huravida de bandelar som har aktuaUserats genominterpellationen går med förlust eUer vmst, kan jag bara säga att SJnaturligtvis inte har någon anledning att ifrågasätta förändring och nedläggningav en trafik som går ihop eUer kanske t.o.m. gär med vinst. Jag vet att SJ intearbetar pä det sättet. På grund av betydande förluster har man ansett att manmåste göra något åt det. Antingen måste man kraftigt höja prisema -då är detfroUgt att kunderna väljer andra transportiösningar - eUer också måste manavstå från den frafiken. Detfinns nu en framstäUan från andra intressenter som viU ta övertrafike-ringsrätten och som gör en annan kaUtyl. Det är möjUgt att de har enannan uppläggning som skuUe kunna visa sig vara mera framgångsrik. Som jag sadetidigare praktiseras sädana lösningar i andra länder. Lät oss se vilka fömtsättningardet finns för detta. En sådan framstäUan Ugger hos , och kommerförmodhgen att avgöras . Jämvägsin-spektionen måsteockså lämna sitt medgivande. TVedjevice tahnan (): Jag ser en viss öppning i det mera framåtriktade resonemang somkommunikationsministern har fört, och jag hoppas verkhgen att det kommer attleda tiU resultat. Kommunerna är för övrigt själva beredda att StäUa upp ochhjälpa tiU. De är mycket angelägna om att kutma behåUa sin godstrafik. Närdet gäUer kostnadema står uppgift mot uppgift. Bland kommunalfolk tycker manatt det är mycket märkhgt att SJ inte kan tala om vad företaget grundar sinakalkyler pä, så att man åtminstone skuUe kunna konfroUera siff-roma motvarandra. Det tycker nog jag också är en ganska märkhg ordning. ViskaU naturUgtvis vara optimister. Jag brakar ständigt säga, tUl skUlnad frän endel andra, att det vore märkhgt om vi i vårt land med vår höga tekniskakompetens inte, just genom att använda denna tekniska kompetens, skuUe kunnakomma tiU rätta med våra mUjöproblem och på ett positivt sätt kunna hjälpaandra att komma tiU rätta med sma mUjöproblem. För att det skaU kunna ske,krävs det att vi verkligen fattar beslut undan för undan som går i rättriktning. Jag menar att det beslut som SJ nu har fattat går i fel rikt-nmg. Mankan naturUgtvis aUtid tvista om hur läget är. Som framgår av mm m-terpellationvisar de rapporter som jag har tagit del av att ökningen av landsvägstrafikenunder har varit , och transportrådet harberäknat att lastbUstrafiken kommer att öka med meUan 60 och fram tUl år 2010.Det behöver mte bU sä, men det är ändå ett memento som visar att vi hela tidenmåste utgå ifrån att insatser som minskar utsläppen från den nuvarande frafikeni det långa loppet inte nödvändigtvis leder tiU att vi får en bätfremiljösituation totalt. Det beror även på mängden av f ortton som trafikerarvåra vägar och på utvecklingen av flygtrafiken, som i sig h;ur utvecklat sigtiU en av våra svåraste mUjöförorenare. överläggningenvar härmed avslutad. 6§Svar på interpullation 1989/90:65 om radiomonopolet har frågat mig om regeringens syn på fri etableringsrättför radiostationer, reklamfinansiering av närradiosändningar samt yttrande- ochinformationsfriheten i etermediema. Radiomedietskiljer sig från t.ex. det tryckta ordet genom att tiUgången tiU sändningsfrekvenserär en avgörande fömtsättning för att radiosändningar skaU kunna ske. Ettbeslut att låta någon på en ort sända med en viss frekvens innebär aUtid attandra på samma ort hindras från att sända med den frekvensen. Någonfri och obegränsad etableringsrätt av det slag som gäUer för pressen är därförinte möjUg för radions del. Sverigehar i mternationeUa förhandlingar fått tiUgång tiU vissa radiofre-kvenscr försändningar av ljudradio tiU allmänheten. Inom längvägs- och mellanvägsbandenfinns viss outnyttjad kapacitet. Inom FM-bandet finns fyrarikstäckande nät. Det finns också frekvensutrymme för att mrätta omkring 400närradiosändare. De rikstäckande näten används av SverigesRiksradios tre kanaler samt av Lokalradio. Omkring 150 sändare förnärradio är i drift. Planer finns också för ett rikstäckande, kommunuppdelatnät i en del av FM-bandet som kan bU tiUgäng-Ugt . Någrabeslut om hur det femte nätet skaU användas har ännu inte fattats. Televerkethar redovisat en utredning om tiUgång och efterfrågan påradiofrekvensspektram. Enhgt utredningen fmns det en risk för framtidafrekvensbrist inom FM-bandet i framför aUt de befolkningstäta delarna av vårt land. Genomnärradion kan det ideeUa föreningsUvet använda ljudradion för att sprida sinabudskap. Varje närradiosändare används av flera föreningar som delar på dentiUgängUga sändningstiden. Sedanstarten för drygt tio är sedan har verksamheten expanderat kraftigt. Närradiofinns i mer än varannan kommun. De 2353 sändningsberättigade sammiinslutningamasände över 240000 sändmngstunmar , en ökning sedan åretföre. Somjag nämnt finns möjUghet att sända närradio på flera platser än där det förnärvarande sker. I de mest tätbefoUeade områdena är emellertid kapaciteteninom FM-bandet redan fuUt utnyttjad. Möjligheten att mrätta nya närradiosändareberor också på vilken räckvidd befintUga sändare har. arbetar ensärskUd utredare (1988:07) med en översyn 1989/90:43 11december 1989 av de regler som gäUer förnärradion. I utredningsdirektiven (dir. 1988:22) framhålls att man bör strävaefter att i största möjliga män bevara närradions särprägel som föreningsradio.Bland de uppgifter som omfattas av uppdraget kan nämnas närradiosändamasräckvidd, omfattningen av närradioförening-araas sändnings rätt,huvudmannaskapet för sändaratrustningen, närradion i krig och vid krigsfarasamt ordningen för beslut om sändningstid i närradion. DensärskUde ufredaren väntas avge sitt förslag . Jag räknarmed att efter sedvanlig remiss för regeringen kunna redovisa de förslag somutredningen ger anledning till. Det är givetvis inte möjligt att nu ange viUtaförändringar som kan bli aktuella. Det är emeUertid min förhoppning attutredningens arbete skaU leda tiU att yttrandemöjUghetema förbättrasytterUgare för det organisationsliv som utgör en av grandvalama för vårtdemokratiska samhäUsskick. Jagbedömer inte att reklamsändningar skulle stärka närradion som föreningsradio.Jag har därför inte för avsikt att arbeta för någon ändring av nuvaranderegler, som innebär att reklam inte får förekomma. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. JANSANDBERG (m): Jag viU börja med att tacka statsrådet för svaret, men konstateraatt jag tyvärr inte fick något direkt svar på de frågor jag har StäUt imterpeUationen. Mm uppfattning, som väl framgår ganska klart när man läserinterpeUationen, är att socialdemokratema inte har en mediepolitik som ärförenhg med grandläggande värderingar i det svenska samhäUet eller ens medverkhgheten. Faktumär att mediepohtUten påminner om den utveckling man har haft i -tidigare, inte den utvecklingen man har . Om man ser tUl-baka på depropåer och uttalanden som den socialdemokratiska regeringen har gjort tidigareinom det här området, var det först tal om att man inte tänkte tiUåtaparabolmottagningar av sändningar uppe i rymden. Sedan gav man sig påkabeUagstiftningen och försökte på den vägen begränsa den här formen av mottagningav sändningar från rymden. blev det i och för sig mget sådant förslag, somtur var. Närradion är ett exempel där man - i huvudsak kanske inte frånpoUtiskt håll utan ifrån tjänstemannahåU - har försökt motarbeta en, som jagser det, positiv utveckhng. Från den socialdemokratiska regeringens sida harman i varje faU tidigare varit motståndare tiU reklam och framför aUt tUl friaetermedia. Ävenom vi kommer att diskutera reklam i den här debatten är det frågan om huravidavi skaU ha fria etermedia eUer inte som är den vUitiga frågan. Det viktiga ärsåledes inte i första hand om det skaU vara reklam eUer inte. Jag har i mininterpeUation anfört ett exempel på detta med att tUlåta reklam inom en vissdel av verksamheten, framför allt inom närradioverksamheten. Regeringens syn påde här frågoma har ju i viss mån redovisats. Jag tycker att det är tragiskt har den inställning som man har Det här kommer ju att innebära att Sverigesutveckling mot ett modemt medialand försenas. Jag har också i mininterpellation talat om hur det ser ut i delar av övriga , där man lättar pålagar och regler och där man släpper fram nya frekvenser och radiosändningarsamt också olika sorters reklam. Men det gäUer , inte . T.o.m. iden cenfraleuropeiska fredsplanen har man tagit upp en, som man ansåg, viktigpunkt för att kunna garantera fred i dessa områden - nämUgen kravetpå en fri radio för att därigenom kunna se tiU att det fria ordet kan spridasså mycket som möjUgt. Omjag tittar på det svar som jag fick av statsrädet , kan jag tiU attbörja med konstatera att jag i stort sett inte har fått svar på någon av minatre frågor. Jag har t.ex. inte fått något svar på min fråga om hur de nunedläggningshotade närradiostationema skall kunna överleva om närradio-nämndensförslag till avgiftshöjningar gär igenom. Dessutom tycker jag att svaretgenomsyras av korporativism och organisationsvälde. Vad är det som säger attdet bara är organisationer som skaU ha rätt tUl närradiosändmngar? Varför mteutöka möjUghetema, som man gjort i exempelvis våra grannländer ochDanmark, och tiUåta juridiska personer, enskilda eUer andra, att driva radiostationer? SedanytterUgare en Uten kommentar tUl det svar som jag fick av . Iförsta stycket på s. 2 i det utdelade svaret säger statsrådet att inget besluthar fattats om hur det femte FM-nätet skaU användas. Men faktum är, herrGöransson, att i direktiven säger att det skaU varaett kommunuppdelat nät för lokahadion. Förnågra veckor sedan meddelade Radio Stockhohn att man skall upphöra med sinasändnmgar . Anledningen tiU det beslutet hos äratt man inte har ekonomiska möjUgheter att fortsätta med sina sändningar. Sånågra kompletterande frågor. I statsrådets svar sägs det ingenting om attyttrande- och inlbrmationsfriheten är betydhgt starkare inom etermediaområdeti flertalet övriga europeiska länder. För det första vUl jag då StäUa följandekompletterande fråga: Vad är det som gör att mte kan ha sammaytfrandefrUiet som övriga har? Fördet andra vUl jag beträffande detta med att lokafradion inte kommer att sändahär i Stockhohn därför att det mte förekommer någon fiietableringsrätt eUer därför att man inte kan få in ytterUgare mtäkter viareklam fråga: Tycker statsrådet att det är en glädjande utveckUng att man intehcU" möjhghet att lyssna på lokalradion här i underhelgerna? Sbtmen inte minst något om en annan sak. Statsrådet berör inte med ett ordnärradionämndens anslagsäskande eller den argumentation som jag för fram i mininterpeUation om vikten av försöksverksamhet - det handlar då enbart om sådanverksamhet i min fråga - med reklamfmansiering för att de nedläggningshotadenärradiostationema, exempelvis Radio Nova, skaU ha ekonomiska möjUgheter attfortsätta med sma sändningar. Jag skuUe vUja att statsrådet något mera viUeutveckla sina synpunkter på just förslaget tiU ökade avgifter. Jagtvingas konstatera att det svar som jag har fått - i den mån det nu ger svar pådet jag frågat om - faktiskt inte ger mig aiUedning att se positivt påframtiden, i varje fall inte med den nuvarande regeringens politik. Jag troratt det bästa för både friheten i etermedia och för närradion mte är att tUl- 1989/90:43 11december 1989 sätta fler ufredningar,utan vad som behövs är ett omtänkande från det socialdemokratiska partietssida. Jag och många med mig anser att inte kan fortsätta att gå motsfrömmen - en sfröm som i övriga går i riktning mot ett fritt radio-och eterområde. Jag tycker att det är den vägen som vi svenskar skaU slåin pä. Annars riskerar vi att hamna mycket långt på efterkäUten jämfört medvåra grannländer. JAN-ERIKWIKSTRÖM (fp): Det är tre punkter som jag skuUe vUja ta upp i anslutning tiUinterpeUationen och utbUdningsministems svar. Denförsta punkten gäUer närradion. Det är bra att närradioutredningen snart ärklar. Det är viktigt att vi får starkare sändare och en mer avreglerad verksamhetnu när närradion har stabihserats. JagskuUe vUja tiUägga att jag tycker det är önskvärt att man iutbUdnings-departementet också prövar frågan om hur man skaU kunna imdvUca attmissbruk av närradion sätts i system. Jag säger detta med anledning av domenmot och det förhåUandet att man åtminstone teoretiskt torde kunnaåtervända inom ett är med en begäran om ett nytt sändningstiU-stånd. Jag froratt det vore bra om departementet vUle titta på denna vUttiga fråga. Dessanärradiosändningar har allvarUgt skadat tiUfron tiU närradion som sådan. Denandra punkten gäUer vikten av att slå vakt om som ett pubUcservice-företag. Jag säger detta med anledning av de remissytfranden som tycksvara på väg frän både och , aUtsåmoderbolaget, där man tycks ha faUit för frestelsen att önska sig ett systemmed både Ucensfmansiering och tiUgång tiU reklamintäkter - aUtså den modeU sominnebär att man cementerar monopolet och begränsar konkurrensen i etern ännu merän som sker . JagviU erinra om att man i , där man prövade dennafråga, i en stathg ufredning varnat aUdeles särskUt för just en sådan modeU,som innebär att man blandar reklamfinansiering med Ucensfinansie-ring. Mendet är också viktigt att staten så snart som möjUgt säger ja tiU SverigesRadios begäran om ökade medel för att man skall kunna bjuda på riktig konkurrenstiU de program som i en växande omfattning kommer tiU oss via sa-teUiter frånandra länder. Då behöver - och det gäUer både ljudradion inomföretaget och televisionen - ökade resurser. Dentredje punkten gäUer frågan om televisionens framtid. Jag har redan varit iimepå detta. Jag tycker att man skaU säga blankt nej tiU att avstycka en TV-kanalfrån . Jag fror mte att det är möjUgt för ett publicservice-företag som att bedriva en effektiv och braverksamhet om företaget bara har tiUgång tiU en kanal. Däremot är det inte sagtatt de två kanaler som man har tiUgång tiU behöver utnyttjas precis på det sättsom sker . Man kan mycket väl ha en kanal som sänder i stort sett heladagama och en annan som kan användas för evenemang och när vissa långa programblockerar den andra kanalen. Somjag har sagt tycker jag att man skaU säga ett bestämt nej tiU reklam iSveriges Radio och att man skaU bevara detta företag som ett hcens- Då bUr min slutsats att man skaU säga ja tUl en tredje frånSveriges Radio fristående TV-kanal. Det är en modeU som med framgång harprövats i . Det har mneburit att man har slagit vakt ompubhc service-företaget. Men det har också inneburit att man har fått ökadkonkurrens i etern och inte minst ökade möjUgheter för producenter, konstnärer,musiker och filmare att i yttelrigare en kanal få visa sina program. Sammanfattningsvisär det just nu väldigt mycket som är aktueUt inom TV-området. Jag skuUe gärnavUja invitera utbUdningsministera tiU en Uten juUunch där vi kunde få talavidare om dessa saker. Kan vi enas om en stor skattereform, borde det väl intevara omöjUgt att också kunna enas om hur vi skall bevara som ettpubhc service-företag som vi skapar ökad konkurrens i etem. CARLFRICK (mp): Såvitt jag har förstått är ytfrandefriheten någonting som tUl-kommermedborgaren och inte företag och juridiska personer Det är vUctigt att göraklart för sig vad yttrandefriheten faktiskt innebär. Vii mUjöpartiet se r med mycket stor oro på den här kampanjen för reklam i oUkaetermedia av den enkla anledningen att denna kampanj syftar tUl en sak, nämUgenatt öka konsumtionen, ökad kommersiaUsm och ökad konsumtion leder på lång sikttUl ökad förslitning av natur och människor. Vi anser att vi har fuUkomUgttUlräckhgt av detta . Man borde i stäUet undvika den här typen avmöjUgheter i etermedia. Dettalas varmt för att en av de fyra kanalerna i skaU bU reklam-TV. FrånmUjöpartiets sida kan vi absolut inte stäUa oss bakom detta förslag, utan vianser att det inte bör finnas utrymme för reklam i public service-företagetSveriges Radios verksamhet, så att vi kan få ett breddat utbud av kun-skapsrUcaoch orienterande program för att medborgarna på ett bra sätt skaU kunna taställning i viktiga samhäUsfrågor. Vihar ju sett vad innebär. Det är en utomordentUg satsning på underhålhiingsvåld och mycket Utet av andra program.