prot · GD0939 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag stöder det som utrikesministern sade om att skall arbeta såmycket som möjligt via FN, vilket naturligtvis inte utesluter direkta dialoger,vilket regeringen har. Men arbetet via FN sker ju via kommissionen för demänskliga rättigheterna, och det är därför rätt väg att gå. Det är glädjandeatt säger att man från svensk sida tänker ta upp frågan om demänskliga rättigheterna i kommissionen. Det finns nämligen mycket att påtala,och jag skall nämna ett exempel. Polisario har ca 2 500 marockanskakrigsfångar, och vid fem olika tillfällen har Internationella röda korsetkunnat besöka dessa människor för att studera situationen. har enligtPolisario ca 500 sahariska krigsfångar Dessutom har ca 1 000 civilasahariska fångar. Trots att har undertecknat harInternationella röda korset aldrig fått besöka dessa sahariska krigsfångar Härrör det sig om en vädjan som underligt nog inte har offentliggjorts av Rödakorset . Detta är därför ett argument som ger ännu störreanledning att agera i fråga om detta. RAGNHILDPOHANKA (mp): Jag ser det som positivt att representanter från alla partier utomfolkpartiet deltar i denna debatt. Men en representant från fårsvar på denna fråga i ett annat sammanhang. Det är också viktigt att vi äreniga. Vi har tagit upp dessa frågor för att ytterligare trycka på och visa attdet finns ett stort politiskt intresse från alla partier att det händer någotnär det gäller det västsahariska folket. Vi har fått bra svar, men vi villtrycka på ytterligare så att det händer något mer Utrikesminister : 10 Fru talman! Utan att hetsa upp er för mycket villjag säga att det är ut- märkt att ni pressar påoch håller frågan levande på det här sättet. lätt hänt att frågor, inteminst då det råder politisk enighet om dem, försvinner Det vore olyckligt förSverige. måste i alla sammanhang hävda den internationella rätten ochdessutom slå vakt om de mänskliga rättigheterna varhelst brott mot dem begåsoch oavsett vem som begår brott mot dem. Fortsätt därför att trycka på, sålovar jag att göra allt som jag kan för att trycka på i olika sammanhang! TillJan Strömdahl vill jag säga att jag talade om parterna i en konflikt. I dettafall är det två parter, och om inte båda parterna har ett intresse av ettdirekt svenskt engagemang, t.ex. ett medlingsförsök, är det inte möjligt föross att lägga oss i. Men vi har mycket goda kontakter med den ena parten ochinte dåliga kontakter med den andra. Vi kan alltså föra öppna resonemang,vilket vi tänker fortsätta att göra. 1989/90:39 5december 1989 Överläggningenvar härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1989/90:261 om utformningen av gruppbostäder förutvecklingsstörda, m.fl. har frågat mig vilka åtgärder regeringen ämnar vidtaför att - när gruppbostäder byggs - ge större utrymme för lokala avvägningarmed hänsyn till de enskilda individernas behov i ett gruppboende. Först vill jag redogöraför de regler som gäller Ilånebestämmelserna slås det fast att endast bostäder som är fullvärdiga ochavsedda för permanent bruk och självständigt boende berättigar till bostadslånoch räntebidrag. Närdet gäller kollektiva boendeformer, t.ex. gruppboende, får enhgt låneföreskrifternamindre avsteg göras från kraven på utrustnings- och utrymmesstandard underförutsättning att detta kompenseras av intilliggande gemensamma utrymmen ochgemensam utrustning. Ifråga om ny- och ombyggnad av ålderdomshem finns ytteriigare avstegsmöjligheterDe enskilda lägenheterna skall dock bestå av minst ett rum och kokskåp, utrymmeför toalett och dusch samt entréutrymme och ha sådan storlek att de kananvändas av en rullstolsbunden person. Den lägre standarden skall kompenserasav gemensamma utrymmen för matlagning, måltider och samvaro och den utrustningsom finns där Den nuvarande bostadsfinansieringen ger kommunernagoda möjligheter att skapa bra bostäder för äldre och handikappade i enlighetmed den sociala bostadspolitikens intentioner Enligt min mening ärregelsystemet därför inget hinder för att få fram bostäder som tillgodoserolika lokala behov och som skapar flexibilitet. Jag vill tacka bostadsministern för svaret. Bakgrunden till min frågaär att jag anser det vara viktigt för de utvecklingsstörda och de senilde-mentaatt de verkligen kommer ut från de stora institutionerna till ett mer 1989/90:39 familjeliktboende. Detta boende bör då vara utformat på ett sätt som passar denenskilde individen så bra som möjligt. Kravet för att statsbidrag skall utgå är, som ministernsade, att boendet skall vara fullvärdigt. Svar pa frågor gHp fullständig köksutrustning. Särskilt när det gäller de utvecklingsstörda tror jagfaktiskt att det är på det sättet. Jagmenar att begreppet fullvärdig bostad kan innebära olika saker för olikamänniskor För några kanske ett badkar är det mest önskvärda, medan ett kök fören person som inte har någon som helst möjhghet att använda det inte betydernågot alls. Det vore bra om det i vissa gruppbostäder kunde byggas någralägenheter med kök och några utan, så att man på det sättet får ett meranpassat boende och att dessa resurser i stället satsas på de gemensammaytorna, t.ex. samlingsrum där de boende kan leva ett bra familjeliv, vilket juär meningen. Detfinns exempel på att man ute i landet avstår från dessa ytor för att uppfyllastatsbidragskraven för den enskilda lägenheten. Det gäller att använda deresurser som finns på ett så bra och effektivt sätt som möjligt till gagn förden enskilde. Bostadsministernanser tydligen att det inte finns några hinder för att tillgodose de olikalokala behoven. I så fall har detta inte gått fram till huvudmännen ute ilandet, eftersom de upplever reglerna som mycket strikta. Vad menas t.ex. medmindre avsteg från kravet på utrustnings- och utrymmesstandard? Kan detinnebära att det t.ex. inte behöver finnas ett fullständigt kök i varje bostadför utvecklingsstörda? När det gäller möjligheterna till lokal anpassning har jag understrukiti svaret att sådana möjligheter finns. Närdet sedan gäller begreppet fullvärdig bostad är det viktigt att klargöra attdet är fråga om en bostad. Vi har alltså tagit ställning för att äldre ochhandikappade skall kunna lämna ett institutionsboende för ett boende ute isamhället. Då är grundvalen att det skall vara en bra bostad. Däremot kan man,som jag har antytt i svaret, göra vissa avsteg. En lägenhet skall bestå avminst ett rum och kök eller ett och ett halvt rum och kokvrå. När det gällerkollektivt boende, som gruppboendet är en form av, får enligt låneföreskrifternamindre avsteg göras från de krav som gäller för utrustnings- och utrymmesstandard.Exempelvis kan köksutrustningen eller ytan vara något mindre. Föratt få en genomgång och analys av detta har regeringen gett i uppdrag åtsocialstyrelsen att i samverkan med samla och analysera de hittillsvarandekunskaperna och erfarenheterna av gruppboendet för äldre. En särskildarbetsgrupp har bildats för uppdraget. I den ingår företrädare för Kommun- ochLandstingsförbunden och för SPRI. I uppdraget ingår, som jag sade, attanalysera de hittillsvarande erfarenheterna av gruppboende, göra en översiktligbedömning av den framtida utvecklingen av boendeformen, beräkna desamhällsekonomiska kostnaderna för gruppboende, analysera ekonomiska ochkvalitativa skillnader i existerande gruppbostäder och sammanställa och dra slutsatserav aktuella forsknings- och utvecklingspro-12 jekt rörande gruppboende.Tanken är att erfarenheterna från detta skall kunna ligga till grund föröverväganden. MARIANNEANDERSSON (c): Det låter ju bra. Jag vill tacka för detta kompletterande svar att manser över förhållandena. Det är oerhört viktigt att man tar hänsyntill vem det är man bygger för Ingen människa missunnar de handikappade attfaen brabostad-det är viktigt att understryka. Jag är fullt medveten om attdetta är en känslig fråga, men om man inte kan använda den utrustning som finnsi ens lägenhet, är man över huvud taget inte hjälpt av denna utrustning. Vi harju den filosofin att människor skall vara kvar i vanligt eget boende så längede har förutsättningar för det. De flesta kommer ju ändå att kunna bo helt ochhållet på egen hand, och det är naturligtvis mycket positivt. Men vi vet attmånga av dem som kommer in i ett gruppboende är svårt handikappade. Det är en verklighetsom vi inte kan bortse ifrån. Jag menar att det är viktigt att satsa på dessamänniskors vård, att man inte satsar så mycket på utrustning att man så attsäga köper sig fri. I stället skall man försöka ge så bra vård som möjligt -det är det som är det vikfiga. 1989/90:39 5december 1989 Överläggningen var härmedavslutad. 6§ Svar på fråga 1989/90:278 om ökade möjligheter till byggnadslov iskärgårdsområden m.m. har frågat mig om jag vill medverka till en sådanändring i lagstiftningen att det ges större möjligheter till bygglov förfritidsstugor i skärgården och kustbygden så att vi slipper flytande"husbåtsbyar" i skärgårdsvikarna. Föratt mark skall få användas för bebyggelse skall den enligt plan- och bygglagenvara från allmän synpunkt lämplig för ändamålet. Vid lämplighetsbedömningenskall bl.a. beaktas de särskilda bestämmelser som finns i naturresurslagen ifråga om tillkomsten av fritidsbebyggelse i vissa skärgårdsområden. Dessutomkan det krävas tillstånd enligt naturvårdslagens bestämmelser om bl.a.strandskydd. Gällandelagstiftning ger enligt min mening möjligheter till en lämplig avvägning mellanolika allmänna och enskilda intressen. Det är som har attpröva om förutsättningarna för ny fritidsbebyggelse är uppfyllda. Därvid fåromständigheterna i det enskilda fallet prövas. Bestämmelserna innebär att detfinns visst utrymme för tillkommande fritidsbebyggelse också iskärgårdsområdena under förutsättning att den lokaliseras så att natur- ochkulturvärdena bevaras. Detta möjliggör den bebyggelse som kan accepteras ikänsliga naturområden. Jagär därför inte beredd att föreslå några lagändringar med den inriktning som AlfWennerfors anger 1989/90:39 5december 1989 Jag tackar för svaret även om det var negativt. Jag vill alltså ha enliberalare lagstiftning, så att folk lättare kan köpa sig en tomt i skärgårdenoch i kustbygden och framför allt så att vi slipper de husbåtar som alltmertycks vara på väg. Det vill inte bostadsministern - det skall inte bh någonlagändring. Men vad säger då bostadsministern om just husbåtarna, som tydligenblir allt vanligare? Anser statsrådet att husbåtsboende i skärgården skullevara en lämplig och trevlig utveckling? Först vill jag slå fast att jag anser att de bestämmelser vi har närdet gäller fritidsbebyggelse är till fyllest. Jag tycker inte att det bör varafråga om någon uppluckring av de bestämmelserna. Tvärtom vill jag värna om attkommunerna här har möjlighet att fatta sina beslut, och jag tycker att enrestriktiv inställning är befogad. Närdet sedan gäller husbåtarna vill jag framhålla att det i PBL-propositio- nen på s. 675 står angående lättflyttbara konstruktioner; "Praxisupprätthål ler inte något krav på att en byggnad skall vara förenad med marken. Många exempel finns på att , redskapsvagnar etc. betraktas som byggnad och även några fall där husbåtar har ansetts vara byggnader . Vid be dömningen av dessa och andra liknande fall har regeringsrätten tagit hänsyn till användningssättet, utformningen och varaktigheten i användningen. Vartyngdpunkten läggs i bedömningen är svårt att säga, men med tämligen storsäkerhet kan påstås att användning för bostadsändamål (fritidshus, gäststuga)på samma ställe än en normal campingsemester om några veckormedför klassificering som byggnad." Meddetta, , har jag också klargjort min inställning. Jag tycker attdet som sägs i propositionen och som ställt sig bakom är att betraktasom ett klarläggande av hur man skall se på husbåtar De skall alltså, om deligger kvar , betraktas och klassificeras som byggnader Bostadsministernvill alltså inte ha husbåtar - så får jag tolka det här svaret. Jag tror attdet kommer att bli svårt att tillämpa vår lagstiftning så att vi kommer åthusbåtarna, trots det som lästes upp. Men det är kanske en annan fråga. Närnu bostadsministern inte vill ändra lagen och inte ändra sin inställning tillhusbåtar enligt vad som står i propositionen, gör jag ändå ett litet försökgenom att fråga; Kan bostadsministern inte tänka sig att uttala sig för en liberalaretillämpning av lagstiftningen, så att människor kunde få tillfälle att skaffasig tomt och stuga i kustbygderna och i skärgården? Jag tycker att vi med förtroende skall överlåta åt de kommuner som haratt arbeta med gällande lagstiftning att fatta sina beslut. För min del är jaginte beredd att rekommendera kommunerna att inta en liberalare ståndpunktän vad lagstiftningen ger utrymme för Det är här fråga om käns- Prot.1989/90:39 liga naturområden, och jag tycker att stor restriktivitet skall tillämpas. ALFWENNERFORS (m); Då får jag avslutningsvis bara uttala att jag tycker att lagstiftningenborde ge utrymme för mer stugor och tomter i kustbygden och i skärgården.Lagstiftningen borde tillämpas liberalare. Vi har en unik och underbarskärgård. Fler människor måste få uppleva den. Då jag vill avslutningsvis konstatera att och jag inteintar samma ståndpunkt i denna fråga. Överläggningenvar härmed avslutad. 7§Svar på fråga 1989/90:280 om fiskeförbudet för fritidsfiskare utanför Ljusnansmynning har frågat mig om jag är beredd att medverka till attfiskeförbudet för fritidsfiskare upphävs när det gäller sik-, abborr- ochströmmingsnät i det utökade förbudsområdet i Ljusnans mynning. Avsiktenmed de utökade begränsningar i fisket i Ljusnans mynningsområde somfiskeristyrelsen införde är att skydda lax- och öringsbestånden. Ettproblem med fiskevårdande bestämmelser är att få enkla, effekfiva ochlättövervakade föreskrifter som ger skydd åt arter som är utsatta för ett hårtfiske. Men bör bestämmelserna inte onödigtvis försvåra fiske efterarter som tål ett större uttag. Föratt skyddet av lax- och öringsbestånden utanför Ljusnans mynning skall varaeffektivt och lättövervakat omfattar förbudet aUt fiske, förutom fiske medhandredskap. För att å andra sidan minska de negativa konsekvenserna förberörda fiskare kan efter ansökan bevilja fiskare, för varsförsörjning fisket är av väsentlig betydelse, tillstånd att fiska med andra redskapän handredskap i det yttre fredningsområdet kring mynning. Det ankommer på , som ju harutfärdat föreskriften, att följa utvecklingen och då bedöma om förbud kanjämkas eller upphävas. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Det ante mig nästan att jagskulle få ett sådant här svar Tyvärr är reglerna sådana att nämnda förbud slårblint. Det slår mot människor som egentligen inte skulle behöva drabbas. Enligtuppgifter som jag har inhämtat har förbudet kommit till efter en framställningfrån skogsbolaget . I och med detta förbud mistadeortsbefolkningen och ett antal sommarstugeägare i det aktuella området enrättighet som de alltid har haft. Det gäller nämligen rätten tillhusbehovsfiske och möjligheten att odla ett fritidsintresse. Jag vill i detta sammanhang påstå, jordbruksministern, attdet i allra högsta grad är naivt av att tro att man på dettasätt skyddar lax- och öringsbeståndet. Man kan ju inte fiska lax medströmmingsnät. Det kan röra sig om någon enstaka mindre lax eller öring som mankan få i sitt siknät. Men det är i det här fallet försumbart. Dessutom påståsdet att man på det här sättet lättare kan bevaka tjuvfisket. Men tjuvfisketförsiggår i huvudsak nedanför kraftverket, för det är där som de storamängderna lax och laxöring finns. Det paradoxala är att man, som det här förbudetgäller, upplåter 139 fasta fiskeplatser i kommunen - de flesta i det aktuellaområdet och 33 platser direkt utanför älvmynningen. De allra flesta platsernautnyttjas för lax- och öringsfiske. Vidare står handredskapsfiskare nedanför kraftverketoch drar upp ca lax och öring - detta alltså som ortsbefolkningen,som vill ha möjhghet att dra upp htet sik eller strömming i nät på lördagmorgonefter en ansträngande arbetsvecka, förmenas den rättigheten. Det är detta,jordbruksministern, som jag tycker är så horribelt. Det här är ett exempel påmyndighetsutövning när denna är som sämst. Jag reagerar alltså kraftigt motdetta. Jag vill fråga; År jordbruksministern, även om han kanskeinte är beredd att medverka till att förbudet i dess helhet upphävs, kanskeberedd att se till att förbudszoner kraftigt minskas? Jag tror att varken eller jagvill förmena dem som fiskar vid Ljusnans mynning rätten att en lördagmorgonefter en ansträngande dag få gå ned och fiska. Men detta gäller inte bara demsom bor vid Ljusnans mynning utan också alla dem som vill fiska uppefter helaLjusnan, för vi måste ju se till att det finns lax och öring i älven. Det ärbakgrunden till begränsningar här - begränsningar somnaturligtvis ingen är glad över. Men på sina håll i är det så, att vihar en snabbt försvinnande stam av vinterlax. Speciellt när det gäller Ljusnan menar fiskeristyrelsenatt tillgången på avelsfisk är alltför liten i förhållande till vad som behövsför att det skall vara möjligt att behålla ett genetiskt urval. Både OlleÖstrand och jag vet hur viktigt det är att ett genetiskt urval kan bibehållas,så att den vilda laxen kanske kan räddas. Det är denna allvarliga fråga som ärbakgrunden till genomförda begränsningar. Men å andra sidan säger jag i mitt svar att eftersom dethär är en fråga för måste man där kunna bedöma om det går attjämka eller att upphäva olika bestämmelser, om dessa blir orimliga förbefolkningen i övrigt. är det så - och det säger själv också,engagerad och kunnig fiskare som han är - att lax förvisso kan gå in i siknät.Men enligt vad man har sagt till mig kan lax gå in i abborr- och strömmingsnätockså. Men det är givetvis framför allt i siknät som lax kan gå in. Det äralltså inte så lätt att avgränsa laxöringen och sedan tillåta annat. Vidareär det möjligt att ge dispens om anser detta vara Prot.1989/90:39 rimligt med tanke på de fiskare som har sin utkomst, sin näring, idessa trak- ter För att få lax i strömmingsnät får det inte vara fråga om några storafiskar Däremot kan jag hålla med jordbruksministern om att man bör skydda lax-och öringsbeståndet. Det är vi fullständigt överens om. Men det skall inteåstadkommas på detta sätt. drabbas ju ortsbefolkningen och sommarstugeägare. Iförsta hand gäller det i stället att se över antalet fasta fiskeredskap medvilka både lax och laxöring dygnet runt fångas. Det lustiga i detta sammanhangär att många av de fasta fiskeplatserna arrenderas ut av skogsbolaget ,som på det sättet får stora inkomster Men medverkar mantill ett fiskeförbud för de nätfiskare som har fisket som ren hobby. Det ärinte de nätfiskare som jag ömmar för som är en fara för lax- ochöringsbeståndet, utan det är de 139 fasta fiskeredskap som finns i det aktuellaområdet som är en fara. Dessa begränsningar utgör en del av de åtgärder som fiskeristyrelsenhar vidtagit för att åstadkomma något som vi helt klart är överens om. Detgäller ju att klara den vilda laxen i området. Natudigtvisär mynningsområdet speciellt känsligt. Det vet vi alla. Där samlas ju laxen föratt sedan gå uppåt älven. Alltså skall det sedan bli möjligt att fiska laxockså längre uppåt älven. OlleÖstrand kan kanske visa på ytterligare begränsningar på annat sätt när detgäller de fasta redskapen och möjligheterna till dispens. Det är klart att jagi så fall hoppas att tar fasta på sådana synpunkter efter attha tagit del av den här debatten. OLLEÖSTRAND (s); Tyvärr är det nog utsiktslöst för dem som jag ömmar för att få dispensför fiske i det aktuella området. Jag tror att den enda möjligheten att skapabättre regler är att den här väldigt stora förbudszonen minskas. På det sättetskapar man möjligheter för dessa fiskare att bedriva sitt fritidsfiske. Omfiskeristyrelsen inte skulle vilja ändra reglerna i detta avseende, återstårväl inget annat än att ändra lagstiftningen för att på det sättet möjliggöradetta fritidsnöje för ortsbefolkningen och sommarstugeägarna i nämnda område. Överläggningenvar härmed avslutad. 2Riksdagens protokoll 1989/90:39 8 § Svar på fråga 1989/90:287 om ABB:s verksamhet iLudvika har frågat mig vilka åtgärderregeringen tänker vidta för att ABB skall fullfölja sitt löfte beträffandeBergslagspropositionen. Överläggningar pågår mellan företrädare för regeringen ochABB om bolagets åtaganden i samband med insatserna i Västerbergslagen. Jag ärdärför inte beredd att nu närmare kommentera läget. (vpk): Jag har frågat vilka åtgärder regeringen harvidtagit när det gäller att se till att ABB verkligen fullföljer sitt avgivnalöfte. är vi inne på . Men nästan ända sedanBergslagspropositionen presenterades har man från ABB;s sida varit väldigtnegativ. Sysselsättningen i har snarare minskat. Jag och andra i vpkhar ställt frågan: Kan man verkligen lita på ABB;s löften i detta sammanhang,och vad är det för överläggningar egentligen som regeringen från början hademed ABB? har chefen för pekat på det omöjliga idetta sammanhang. Men gör ABB på den internationella marknaden denena strategiska förändringen efter den andra och det ena strategiska uppköpetefter det andra. Det som är allvarligt är att ABB har lurat befolkningeneller regeringen genom att säga "så här skall vi göra". Om regeringennu inte har maktmedel i sin hand blir det tre tomma år, då det kunde havidtagits andra åtgärder, eventuellt planerade åtgärder Om den goda konjunkturen övergår i en sämre konjunktur kanman fråga sig: Vad händer då med Västerbergslagen, när ABB inte har uppfylltnågot av sitt löfte ? är alltså , och ingentingär planerat. Hur ser regeringen på detta, att man egentligen harförlorat ? Regeringen måste väl ha några metoder för att kunna säga åtABB vad som skall göras - eller har man inte det? Regeringen kan väl svaraåtminstone på den frågan, trots att det pågår överläggningar En del av Västerbergslagsinsatserna utgickfrån ABB:s insatser, och det var också en av förutsättningarna för de medelsom regeringen föreslog skulle tillskjutas. Kring detta har naturligtvis ocksåen hel del annat fullföljts, både centralt, regionalt och lokalt, som har haftsin utgångspunkt i denna totala uppgörelse. Vi skall inte glömma bort att dethar skett en hel del mycket positiva och utvecklande insatser runt omkring. Min utgångspunkt är att ABB skallfullfölja sina åtaganden - detta är också en utgångspunkt i de överläggningarsom pågår. LARS-OVEHAGBERG (vpk); Ja, jag hoppas verkligen att det ärregeringens utgångspunkt att ABB skall fullfölja sina åtaganden. Ända från denstunden då ABB bör- jade antyda att man inteville göra detta har jag frågat; Vilken täckning har regeringen för attfullfölja uppgörelsen med ABB? Jag har inte fått svar från regeringen påtidigare frågor och får det tydligen inte heller här. Lägetär fortfarande allvarligt för Västerbergslagen. Man har åtagit sig att ökasysselsättningen med 500 sysselsättningstillfällen netto, men de ser inte utatt komma till stånd. Har regeringen någon annan beredskap för detta område,som måste ha någon form av grundsysselsättning för att klara sig ?Västerbergslagen klarar sig någorlunda i nuvarande läge, men skullekonjunkturen gå tillbaka det allra minsta måste strukturen där vara den rätta.Därför måste de här jobben ordnas. Situationen här är ju starkt kopplad tillnedläggningen av Grängesbergsgruvan. 1989/90:39 5december 1989 ArbetsmarknadsministerINGELA : Fru talman! Jag har ingen ytterligare kommentar Överläggningenvar härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1989/90:250 om skatteindrivning och tvångssparande Av lagen om tillfälligt sparande följer att sparbelopp som er-lagts under vissa förutsättningar kan tas i anspråk för betalning avskatt Dessutom kan återstående sparbelopp ytterst drivas in avkronofogdemyndigheten. Motdenna bakgrund har frågat mig om jag är beredd att föreslåatt lagen ändras för att undvika denna sammanblandning mellan skatteindrivningoch tvångssparande. betänkande om den ekonomiska politiken (1988/89:FiU30) framgåratt sparandet likställs i teknisk mening med skatt på flera sätt.