prot · GD0968 · 1989-12-31 00:00:00 — Apropå all ta ansvar för impopulära beslut; underoppositionsperioden, som kritiserade oss för gick vi så långtatt vi lade ned våra röster för att släppa fram en folkpartiregering, vilketdrabbade oss med ett fall i opinionsundersökningar eller så. Allt delta har glömt. Jag vet att hanibland förtränger saker och ting. Men borde kanske ifortsättningen komma ihåg atl man kan se på en utveckling på olika sätt. Så gärna också ett par ord, fru talman, eftersom jagbrukar försöka svara mina motståndare, om skattefrågan valrörelse. I början av denna valrörelse atlakterade för att det hade en för dålig fördelningsprofil. videlt möte i konstaterade jag detta och sade att det inte är sant attCarl Bildt angriper från vänster Men om ärirriterad över detta bör väl irritationen först och främst rikta sig mot CarlBildt. Vad som var fel i folkpartiels skatteförslag undervalrörelsen var att man föreslog sänkta grundavdrag. Den nu aktuellaskattereformen innehåller förslag om höjda grundavdrag. höjer vi - socialdemokraterna och folkpartiettillsammans - detta avdrag. Del fanns inte något förslag om skatterabatt, ulan istället var det fråga om en ren marginalskatlesänkning. En sådan skattereformhade det varit svårt för oss socialdemokrater - för att inte säga helt omöjligt- att stödja. tycker jag att vi har kommit fram lill en bra lösningpå en svår fråga. Det är en av de åtgärder som ger anledning till optimisminför framtiden. Jag är övertygad om atl det skulle vara möjligt att med godvilja finna samlade lösningar i denna kammare även med delta valsystem. Trots den kris som vi nu med all sannolikhetgår mot är min förhoppning att det skall vara möjligt atl - också iden nära förestående framliden - skapa majoritet i denna kammare för enhandlingskraftig och ansvarsfull ekonomisk politik. AnL 9 CARLBILDT (m) replik; Statsministern gjorde ett någol valhänt försök- men dock ett försök - att rättfärdiga och förklara den ekonomiska politik somsocialdemokratin fört, eller inte fört, och som bäransvaret för dagens kris. Förklaringen var milt sagt något magstark. Om jag uppfattade statsministern rätt, har det gått snettoch dåligt för därför atl del gått för bra för omvärlden. Det blev enför kraftig uppgång i den internationella ekonomin, och dä gjorde endjupdykning. Efler det att statsministern hade sagt detta fortsatte hanmed att säga atl det går så dåligt i omvärlden. Men felet med svensk ekonomiskpolitik var 3 protokoll 1989/90:68 ju atl detgick bättre för omvärlden än vad socialdemokraterna trodde, och sådan ärfaktisk situationen. Omvärlden befinner sig i sill tionde år av ekonomiskexpansion. ligger efler Våra inkomster och vår tillväxt sjunkersamtidigt som våra underskott ökar Sedan berömmer sig statsministern av denekonomiska politiken! Det är emellertid värt att notera att vi inte har hörttalas om begreppet "den tredje vägens ekonomiska politik" på mycketlänge från socialdemokraterna. Vad ni har gjort är att ni har höjt skatter och försummatalt la itu med de grundläggande problemen i ekonomin. kan vi se resultatet. Jag skall inte framföra så många ytterligare synpunkter pådel som har varit, valrörelsen och liknande. Statsministern sade att jaghade synpunkter från vänster när del gäller . Det är fel. Minasynpunkter korn frän höger. Min dåvarande synpunkt var alt det var fel atl höjaskatter för människor med låga inkomster. Del är en högersynpunkt, därför attdet i den ingår krav på lägre skatter Del var en synpunkt som jag då hade, ochsom jag fortfarande har, när del gäller de skalleförändringar som diskuteras. Statsininistern har inte rned ett enda ord berört vadregeringspaketel faktiskt innebär och vilka konsekvenser det får Del är myckettypiskt atl regeringen inte har vågat presentera någon ekonomisk bedömning.Man vet att så snart man släpper fram en ekonom och låter honom bedöma dettapaket, blir effekten förödande. Det finns inte någon som tror alt delta förslagfår någon effekt. Det går inte att förstatliga alla löner och priser Detta harman faktiskt försökt, t.ex. i , och det gick inte heller där. Sedan fortsätter statsministern; "Ja, men det härvill ju göra". Den debatten fårstatsministern ta med . Jag har under de senastedagarna talat med en och annan företrädare för företagssamhelen, och någon avdem har sagt till mig; "När nu socialdemokraterna har ställt lill deltaelände för , låt dem då sjuda långsamt i sin egen soppa". Så kanman möjligen säga, men vi som är ledamöter av denna riksdag kan inte resonerapå det sättet. Vi kan aldrig ge vårt stöd för en dålig politik. Vi röstarför det som vi tror på, eftersom vi vet att det är rätt. Vi röstar emot det somvi vet att ingen över huvud taget tror på och det som ingen fäster någontilltro till, nämligen det som är i stället för ekonomisk politik. Det finnsfortfarande ingen ekonomisk politik från denna regering. Del fanns ingen våren1988, och inte heller när det skulle presenteras enekonomisk politik i budgetpropositionen. Del fanns ingen ekonomisk politik iden allmänpolitiska debatten och fortfarande finns det intenågon. Vad som finns är en regering i desperation. Vidare säger denna regerings statsminister atl han skallsöka samverkan över blockgränserna genom att avgå. Det är inte min uppgift altuttala mig om hur sköter sitt arbete. Han är antagligen bra somsocialdemokratisk partiordförande, men lät mig säga vad jag anser om hur hansköter sin uppgift som statsminister i ett för landet besvärligt läge. Jag tycker att han sköter denna sin uppgift uselt. Del äricke ansvarsfullt av en regeringschef atl på detta sätt kasta sig mellanpositioner, att kasta framförslag och alt därefter sitta i sin bunker i och intetala med något annat parti i . Sedan kommer han hit och säger:"Jag avgår" och därefter "jag söker samförstånd". Vad ärdet som förestår? Är det veckor av fiffel med författningen som han nu hållerpå att förbereda? Vad skall det i så fall leda till? Denna riksdag har en socialistisk majoritet. Kanstatsministern inte lösa denna för landet så allvarliga kris med stöd av dennasocialistiska majoritet, måsle han våga alt möta väljarna. Del är inte fiffel vi behöver, utan det är ärlighet, klarabesked och en redlig politik. 10BENGT () replik: Om jag går tillbaka i historien öppnar deniakttagelse som förmedlade onekligen intressanta perspektivinför det som skall följa. menade att socialdemokraternahade släppt fram en folkpartiregering , vilket ledde till att partiet gickned . Men från vår sida skall vi inte vara alltför avoga. Jag lyssnade med stort intresse på analysav vad som hände 1988. Det visar sig nu att det var som låg bakomomvändelsen . fanns det väl ännu tvåkandidater och man hade vetat rätt länge att det skulle bli presidentval i USA.Det hade ju pågått primärvalskampanjer och del brukar hållas val vart fjärde åri , sä detta hade man kunnat räkna ut tidigare. Om del nu var det amerikanska presidentvalet som lågbakom, var det ganska märkligt alt socialdemokraterna plötsligt, dagen föreutfrågningen av i radio, kom på att det var presidentval i USAoch att de därför måste göra om sina ekonomiska bedömningar Detta är interikligt trovärdigt. Om nu inte minns hur det gick till, logjag för säkerhets skull med mig elt tidningsurklipp där parfisekreterare , partiets eget sanningsvittne, berättar hur det faktiskt gick till;"" - det varde som föregick denonsdag då utfrågades i radio - "kom det fram nyaberäkningar som sade all inga skattehöjningar behövs, och på onsdagenbestämdes del att skulle redovisa de nya linjerna vid kvällensradioulfrågning". Dagens Nyheters reporter , som är en utmärktreporter och som håller sig till sanningen, frågade om del gick att fåse beräkningarna, men de var hemliga. Det är dock egentligen inte historien vitalar om , även om jag menar att det som hände 1988 har stor betydelse fördet läge som vi nu befinner oss i. är det framtiden det handlar om. Jag måste då fråga vad som kommer atthända . Är det inte rimligt att kammaren får veta hur ser påfortsättningen av denna regeringskris? Kommer socialdemokraterna, om de skulleförlora , att lämna in sin avskedsansökan och sedan blockera bildningen avvarje annan regering? Den möjligheten har de ju tillsammans med kommunisterna,eftersom del finns en socialistisk majoritet här i kammaren. Är tanken kanske istället att socialdemokraterna skall avgå, bara för att komma till- baka omnågra dagar och genom den här regeringskrisen ha gjort sig av med den politiksom man nu har ställt kabineltsfråga på? Är del så som många gissar i tidningsspalterna , ochnågra gjorde i TV och radio i går att socialdemokraterna i själva verket inteär så hårt bundna av den här politiken utan är beredda alt pröva en helt annanpolitik? Är allt detta med alt ställa kabinettsfråga bara något slags apspelför den stora publiken? Hur ser på fortsättningen av den härprocessen? Jag tycker faktiskt att del är stalsmininslerns skyldighet allupplysa kammaren om detta innan vi skall ta ställning i de sakfrågor som äraktuella. Jag vill även ta upp själva sakfrågan och ställa ett parfrågor till . Det föreslås nu en rad stopp. av dessa stopptycker vi är ganska klokt, nämligen det kommunala skatlestoppet, som skallgälla i avvaktan på att en skalteuljämningsutredning som regeringen haraviserat blir klar På den punkten stöder vi således regeringens förslag. Vi harockså framfört del förslaget själva i motioner till . Tror på fullt allvar alt del här löserSveriges ekonomiska problem? Det var, om jag inte hörde fel, den formuleringsom upprepade i sill inledningsanförande, attdelta skall lösa problemen. Alla inser dock att detta är atl angripa symtomen.Höga priser och hög löneökning är symtom på att det finns problem i Sverige.Men man gör inget för att angripa problemen - om vi bortser från skaltereformensom kan vara elt led i att angripa de verkliga problemen. Ni skriver själva i finansplanen att den härfinanspolitiken är för svag. Det spelar faktiskt ingen roll om budgeten råkarvara balanserad. Man får vidga perspektiven någol och tala samhällsekonomioch icke bara statsfinanser, herr statsminister. Det står således ifinansplanen att finanspolitiken är för svag. Det vore motiverat, står det, meden stramare finanspolitik. Del skall regeringen fundera på under några veckoroch sedan komma tillbaka och meddela . är regeringen tillbaka. har man presenterat paketet,och det rymmer ingen stramare finanspolitik. Den enda lilla åslramning som manmöjligen kan säga finns där är att regeringen inför 14 dagarsarbelsgivareperiod och arbetsgivarna bara får kompensation för ungefär 6 dagarMan kan säga alt det finns en liten skattehöjning inbakad i detta, och del ären liten finanspolitisk åtstramning. Det är inte särskilt myckel. Del intressanta är då all det i finansplanen inte baraslår talat om finanspolitisk åtstramning i största allmänhet eller om stramarefinanspolifik, utan del slår också att den inte skall genomföras genom höjdaskatter, eftersom vi har så högt skattetryck i , utan genom alt manminskar utgifterna. Min fråga till är då vilka utgifter statsministernföreslår skall minskas för atl man skall strama upp finanspolitiken till nästaår AnL 11OLOF () replik; Jag vill gärna instämma i den fråga som BengtWesterberg riktade till statsministern. Det vill jag göra inte minst motbakgrund av anförande. Blod är ju tjockare än vatten, och delfinns en socialistisk majoritet hår i kammaren. Det är klart alt det finns enrätt för allmänhe- ten att fåvela vad sorn blir nästa steg. hade i och för sig någon sortsröd-grön garnering kring sitt uttalande. Vi har en märklig situation här i , som kanskeinte är bekant för alla. Här finns ett paket som inte alls är heltäckande. Vibehandlade en finansplan som inte var heltäckande. När vi försöker redovisavår ekonomiska politik i dess helhet i samband rned det här nödstoppspaketethamnar de största delarna, dvs. de ekonomisk-politiska åtgärderna, ifinansutskottet. Där kan de emellertid inte behandlas. Det finns bara ettpressmeddelande ifrån finansministern. Det har i alla fall framställts på delsättet. Detta är egentligen en oeflerrättelig situation. På det här sättet kan mannämligen inte jämföra de alternativ som finns. Vi har aldrig tvekat att framföra våra alternativ, och jaghar redogjort för dem tidigare. Det innebär naturligtvis att vi välkomnar delarav paketet. Det gäller arbetsgivarperioden, som vi har föreslagit tidigare, låtvara som en försöksverksamhet. Vi anser att vi behöver en avkylning i deöverhettade storstadsregionerna när del gäller investeringar i lokaler Det äremellertid också viktigt att rnan bygger så att man kapar en del av bostadskön,som är ett problem. .Man behöver styra över resurser till den sidan. Regeringenhar inte visat någon större vilja till det. Jag vet inte om ni känner till det, men del ligger objektsom väntar på atl bli byggda i den här regionen för mellan 40 och 50 miljarderkronor. Del saknas således inte pengar i den svenska ekonomin. Det är myckellitet av den 10-procentiga investeringsavgiften, som vi var med om attgenomdriva , som har lett till något uppskov med objekt, eftersomden varför låg. nu går socialdemokraterna vidare till 30. När det gäller dessa båda bilar har vi en positivinställning. Däremot tycker vi atl det är märkligt all när man sätter tak påhela den svenska avtalsmarknaden så fungerar det inte - vi delar denuppfattningen - men när man sätter tak på kommunerna så fungerar det på någolannat sätt. Sanningen är att någonting måste hända även där. Det är viktigt atlde som sätter tak talar om, vad det är som skall göras i kommunerna. Handlardet om nedskärningar i det sociala välfärdssystemet? Vem skall drabbas? Det ärinnebörden av att man sätter elt tak i detta läge när i budgeteradekostnadsökningar har blivit . Det försvinner inte bara spårlöst. Jag vill gärna svara på en fråga som statsministernställde i sitt inledningsanförande. Han sade att det är anmärkningsvärt altoppositionen inte anvisar ett alternativ. Man kan tillägga att densocialistiska majoritet som finns i denna kammare inte heller redovisar någolalternativ. Om vi för bara konstaterar fakta utan atl höjarösten och polemisera, vill jag säga all oppositionen inte har haft möjlighetatt i förväg ge sina synpunkter på det alternativ som har kommit oss till delunder . Många andra känner sig inte heller tillfrågade.Därför saknas politisk förankring och dessutom i stor utsträckning, i varjefall på basplanet, facklig förankring. Delta är naturligtvis en farlig metod för varje regering,men i synnerhet för en minoritetsregering. Konsekvenserna har vi sett här iriksdagen . Det är sant att en regering skall regera, men detär inte förbjudet med politisk förankring om man kommer med obehagligaförslag. Det ingår snarare i regerandets konst. För mig är denna hantering ganska obegriplig. Jag har lärtkänna statsministern och personen som en person som ärangelägen om samtal. Jag tycker alt del är viktigt alt vidmakthålla detpolitiska samtalet i krissituationer Men jag förslår inte varför man agerar somom man vore en majoritetsregering, när man inte är det. Man måste faktisktgilla läget, som det heter i det militära, även om man ogillar det och bete sigsom en minoritetsregering. Det är därför som vi har fått detta trassel och nubefinner oss i denna politiska kris. I denna situation finns risken att det politiska samtaletupphör. Förslag uppfattas som diktat. Oppositionen reagerar genom all säga nejlill en politik som vi inte accepterar och inte tror på. Enligt uppfattning har oppositionen ett vidareansvar än så. Det är därför vi har redovisat en heltäckande ekonomisk-politiskmotion även med anledning av krispaketet. AnL 12LARS (vpk) replik; Statsministern sade atl han inte räddes altdiskutera strejkrätt med och andra kommunister Det tror jag inte hellerJag har aldrig uppfattat som rädd. Det är inte det diskussionengäller . Om inte vill diskutera frågan omstrejkrätt med mig, kunde väl ni i regeringen ta en diskussion med folk ute påarbetsplatserna och med en del förbundsordförande, som har uttalat sig den senasteveckan. Man behöver inte resa så långt för den diskussionen. Vi har varit med tidigare, både och jag och endel andra i , när det gäller antifacklig lagstiftning och diskussionkring det. Den gången handlade del om tvångslagar under enkortare period, en sexveckorsperiod, tror jag. Den socialdemokratiskaregeringen hade stöd av de officiella borgerliga partierna. Det fanns frondöreri de borgerliga partierna. Förslaget var riklat mot och SR, som dengången var ute i konflikt. Vi stod den gången inte bakom deras lönepolitiskalinje. Men vi betraktade, då som , regeringens förslag som elt första stegmot ett av staten dikterat förhandlingssystem. Då liksom nu var del fråga omalt regeringen hävdade en linje som innebar återhållsamhet när del gälldelönekrav, en linje som var kärnan i del årets finansplan, liksom i årets. Den gången sade en facklig företrädare, iStatsanställdas förbund, när han insåg faran med en tvångslagstiftning och hurden skulle drabba den fackliga rörelsen, så här: Detta är ett allvarligt slegtillbaka när det gäller de demokratiska fri- och rättigheterna. Han beklagadeatt regeringen ansett sig böra tillgripa samma metoder och medel som reaktionäraregeringar i och använt för all förhindra löntagarna alt drivaigenom bättre lönevillkor. Så långt en facklig företrädare den gången. vet vi vad de fackliga företrädarna och folk ute påarbetsplatserna säger. Jag tvcker att man borde ta intryck av det. Det är ingetfel om man hade en uppfattning och säger: Vi har gjorten grov felbedömning, detta var inte bra. Men då förslår jag inte varför manskall driva igenom detta förslag i . Omregeringen fortsätter atl driva förslaget om strejkstopp, sorn del har presenteratsi olika skepnader, och ett förslag om allmänt lönestopp, innebär det atl ni görpolitiskt självmål. Dessa förslag läggs fram för att råda bot pä en ekonomisksituation som jag tycker all regeringen felaktigt betecknar som akut. Vi delarinte uppfattningen atl krisen är så akut. Vi delar heller inte regeringensuppfattning alt man med dessa förslag angriper de problem som finns. Manangriper dem inte på rätt sätt och inte på elt rättvist sätt. De lönekrav som reses är en följd av att företagen iflera år har haft höga vinster, att de högavlönade i de vanligalöneförhandlingarna har fått bra avtal och andra löneförmåner ochatt vi har fått en skatteuppgörelse som främst har gynnat de högavlönade.Ingvar säger att de högavlönade får betala skatteuppgörelsen själva.Men vi kommer inte ifrån att det för de lågavlönade uppenbarligen inte behövsnågon köpkraflsindrag-ning. och jag och andra i denna kammare,vi har fått en ökad köpkraft. Är det vår köpkraft som behöver ökas? Är del intede lågavlönade inom vårdsektorn som behöver få en köpkraftsökning? De krav på löner som reses är en följd av altlönlagarna under 1980-lalet har fåll en försämrad timlön. i den allmänpolitiska debatten atl deras timlön har höjts sedan 1985.Det är riktigt. Men den har inte höjts sä myckel att den till alla delar harkommit upp till lönenivå. Därför , är vi motståndarelill ett allmänt lönestopp och till det strejkförbud som är utformat. 1989/90:68 15februari 1990 AnL 13CLAES ROXBERGH (mp) replik: Jag tror alt del vi bevittnar egentligenär blockpolilikens kris. Det är resterna av blockpoliliken som vi begraver Elthöger- och vänsterblock har dominerat svensk politik. Denekonomiska och politiska kris som seglar upp framför våra ögon visar klarloch tydligt atl inget politiskt parti eller block längre klarar av att varaallenarådande i svensk politik. Den gamla blockpolitiken är alltså i full upplösning.Vänsterpartiet kommunisterna, som länge har varit ett troget stödparti åtsocialdemokraterna, har blivit allt mer bångstyrigt. Del gick bra under de år då allt var frid och fröjd iSverige. Under rekordåren, när det gällde att satsa så mycket som möjligt påallt gott för medborgarna, då Var det lätt atl hänga med i svängarna. Men ,när de ekonomiska och ekologiska kriserna avlöser varandra, blir det inte likaroligt längre. Då gäller det att ta ansvar för en mängd obehagliga beslut somkan drabba medborgarnas kassa, och då är det förståeligt atl vpk börjar blitveksamt och är så piggt att agera stödparti försocialdemokraterna. Socialdemokraterna själva är splittrade inbördes i olikafärgnyanser på skalan grönl-grålt-rölt-blålt; kalla del vad ni vill. Av dessa och flera andra skäl befinner sig detsocialistiska blocket i full upplösning. Men det slår lika illa till på denandra kanten. Det existerar inget borgerligt block längre. Man kan frågasig hur myckel de borgerliga partierna har gemensamt. Ja, inte är det mycket. 1 går såg vi att de inte är eniga om skattepolitiken. EG-frågan är de inte eniga om. Miljö- och energipolitiken ärde inte heller eniga om.I Aktuellt i går sade alt det verkade som om den gemensammanämnaren i den borgerliga politiken var en decentraliserad samhällsstruktur.Man kan fråga sig om det handlade om en decentralisering till . Alla de tre borgerliga partierna skulle kunna utgöra etttrovärdigt rege-ringsalternaliv . Men atl så skulle vara falletverkar otroligt. Vi har kommit till vägs ände. Det vi bevittnar äringen tillfällig politisk kris, efter vilken allt återgår till det gamla. Detvi bevittnar är en utveckling som jag hoppas leder till någol nytt i svenskpolitik; en utveckling där vi för alllid bryter de traditionella mönstren ochhelt nya mönster formas, ett spännande systemskifte som kanske kan vara inledningentill ett nytt decennium. När jag hörde på tidigare lät det som omstabil ekonomi var detsamma som tillväxt. Vi menar att vi kan ha en stabilekonomi utan atl vi har tillväxt En tillväxt kommer alltid atl slå itaket. Det säger sig självt att den inte kan fortsätta hur länge som helst. En sanslös tillväxtekonomi, som hela tidenutgår från att man i all oändlighet kan tära på vårt gemensamma men begränsadekapital och som även utgår från att medborgarna degraderas till konsumenterutan egen vilja och som dessutom utgår från atl den rike ständigt skall blirikare på de övrigas bekostnad, leder aldrig lill lycka och harmoni. Vi talar om ekonomisk kris, och jag vill atl alla skallförslå att det inte är ökad utbudsekonomi och ytterligare ökning av köpkraften,vilket alltså är den materiella konsumtionen, som vi behöver i . Festen är slut! För många slutar den i ett frosseri påandras bekostnad. Många hann berusa sig så alt de glömde att rätta munnen eftermalsäcken. Andra hann som vanligt inte fram till bordet. Det finns fortfarandegrupper som behöver öka sin materiella välfärd men som inte hann fram tillbordet. måste vi strama åt och ta oss hem från festen, vare sigvi är övermätta eller hungriga, och gå tillbaka till atl leva på elt mersparsamt sätt - leva i välfärd och leva och dela med oss till dem som har detsämst. Jag trodde att skulle bli glad närhan hade framgång i sin önskan att fälla en socialdemokratisk regering. Men nuförstår jag att är myckel bekymrad, och det tar jag som ett bevis påuppskattning. Det är riktigt att jag inte har förtsamtal med . Jag har inte ansett att det fanns möjligheter lill någrameningsfulla sådana samtal. Hade haft något uppslag, så känner hannog till telefonnumret till bunkern i så att han hade kunnat ta dennakontakt. Däremot har jag fört andra samtal, men jag anser inte att jag utan vederbörandesacceplans skall redovisa med vilka. Jag avstår därför från att redovisa deminför kammaren . Jag ställde en fråga lill . Detta är den andrastora debatten då jag ställer frågan trots att detta är mitt sistainlägg i debatten. Skulle ändå inte oppositionsledaren - som skullekunna bli rege-ringsbildare, om del går så illa - kunna svara på frågan: Kommeren sådan borgerligregering att genomföra den skattereform som socialdemokraterna och folkpartietär överens om? Skulle ändå inte kunna ta sig samman och svara! Jagsvarar på praktiskt laget varenda fråga och vartenda angrepp. Skulle inte CarlBildt under två debatter kunna svara på en enda fråga jag ställer?