prot · GD0912 · 1989-12-31 00:00:00 — Under en krystad förklaring om att en lagstiftning, som uteslutandegäller förbud mot kollektivanslutning och ingenting annat, skulle inkräkta påorganisations- och föreningsrätten röstar man för det man säger sig vara emot.Del kommunistiska kravet på rättfärdighet är belysande. Socialdemokraterna kan givetvis inte övergekollektivanslutningen i dess nuvarande form utan all ersätta den med någotannat. Således skall organi-sationsanslulning i stället införas. Fackligaorganisationer skall anslutas till partiet, och avgiften skall baseras på delfulla antalet medlemmar, dvs. också på dem som inte är socialdemokrater medlemsavgiften för indi- Negativ föreningsrätt samt kollektivanslutning ;?i.»i. viduelltmedlemskap helt eller delvis kunna betalas av den fackliga organisationen,vilket milt sagt är uppseendeväckande. Uppenbart är den nya formen för kollektivanslutning likareaktionär som den nuvarande. Erfarenheten visar att det bara finns enmöjlighet att trygga demokrati och rättvisa på del här området, och del ärgenom en lagstiftning som skyddar den enskilde mot tvångsåtgärder avförekommande slag. har möjlighet alt fatta beslut härom. Detåterstår att se om kommunisterna har kurage och rättskänsla nog att medverka iett sådant beslut. Rätlen att slippa tillhöra en förening bordeockså vara en självklarhet för alla. Så är del emellertid inte i dagensSverige, Fackliga organisationer anser sig ha rätt att genom åtgärder avskilda slag tvinga in arbetstagare som medlemmar. Genom organisationsklausulerkan man med avtal förhindra en icke ansluten arbetstagare från att fä en anställning.Svartlistning och mobbning är andra medel. Rätten att fritt ansluta sig till och tillhöra en föreningfinns inskriven i grundlagen och medbestämmandelagen. Så borde också varafallet med såväl rätlen all stå utanför som alt kunna utträda ur en förening.Ej heller det sistnämnda är emellertid en självklarhet i , Det är inteovanligt att fackliga organisationer söker hindra eller försvåra för en medlemsom önskar utträda. De söker också försvåra för en arbetsgivare alt anställanågon som ej är fackligt ansluten. Dylika fasoner hör givetvis inte hemma i etträttssamhälle. Den enskildes frihet och rätt att själv avgöra om medlemskapeller inte måste vara okränk-bar. Enda sättet alt garantera detta är, vilketerfarenheten åter visar, att grundlagsfästa den negativa föreningsrätten. Med det anförda yrkar jag bifall till de tvåreservationer som har fogats till KU:s betänkande nr 7, Tredjevice talman (); Det blir naturligtvis gärna så alt viupprepar oss. Denna fråga har återkommit år . Ställningstagandena ochreservationerna grundar sig i stor utsträckning på gemensamma motioner överpartigränserna. Jag skall för den skull inte upprepa allt vad Hans Nyhage hartagit upp. Dessa frågor är dock ett bevis på alt det lönar sig, ävenom del kan vara trögt, att återkomma i den svenska . Det är utantvivel så att de initiativ som tagits här i har drivitsocialdemokraterna framåt i denna fråga. Man har tvingats att ta avstånd frånåtminstone den direkta kollektivanslutningen av enskilda individer. I grunden är del naturligtvis två skilda synsätt som harkommit till uttryck i ställningstagandena och debatterna i de frågor som äraktuella. Det ena synsättet grundar sig på uppfattningen att kollektivet skallta hand om de enskilda, att det är viktigt att slå vakt om kollektivets rätt.Det andra synsättet grundar sig på uppfattningen att det är den enskildamänniskans rätt som skall sättas i förgrunden och som skall skyddas när såbehövs gentemot kollektivet. Utflödet av, skulle jag vilja säga, dengrundläggande demokratiska teorin måste i de båda fall som vi här behandlar blialt den enskilde själv skall få bestämma - dvs. att den enskilde själv skall fåbestämma vilket parti Den enskilde skall få bestämma vilken organisation han ellerhon skall vara med i och hur . Det är en ganska självklar konsekvens av engrundläggande demokratisk-politisk filosofi. När det gäller kollektivanslutningen harsocialdemokraterna inte beslutat all avskaffa denna rakt upp och ned, som manhoppats på, utan de har funnit på alla möjliga konsligheter. Jag tänker då pådetta med att man skall kunna ansluta organisationer i stället för enskilda föralt på det viset kunna behålla greppet även om sådana som inte vill vara med idet socialdemokratiska partiet. Detta visar hur hårt motståndet är hossocialdemokraterna när det gäller att lyfta fram den enskilda individen. Från milt partis sida lade vi fram ettförslag till lag på den här punkten. Del lagförslaget har vi fortfarande med.Det är det lagförslaget som fyra partier ställer sig bakom i den gemensammareservationen. Jag yrkar bifall till denna reservation. Jag kan dock inte undgå alt liksom Hans Nyhage beröravpk:s roll här. Vpk;s förhållningssätt var ju under de tidigare attackerna motden individuella kollektivanslutningen mycket vacklande. Det har alltså varitlitet hit och dit. skriver i sitt särskilda yttrande att han äremot organisa-lionsansluining. Men han har ändå inte kunnat ansluta sig tillreservationen. Jag skulle därför gärna vilja fråga vpk:s företrädare: ?Ni kan väl ändå inte mena allvar med det ni säger i slutmeningen, nämligen atten lagstiftning skulle kunna leda till ingrepp i det fria föreningslivet. Så ärdel ju inte. I stället förhåller det sig precis tvärtom. Därför väntar jag påen förklaring från vpk;s företrädare i denna debatt. Del är självklart att man skall få bestämma vilket partiman vill vara med i. Men lika självklart måste det vara att man utan att behövadrabbas av alla möjliga repressalier skall kunna lämna den organisation som mantidigare frivilligt gått med i. Jag yrkar bifall till de båda reservationernai detta betänkande. Negativ föreningsrätt samt kollektivanslutning m.m. LARS-OVEHAGBERG (vpk) replik: Eftersom vpk tydligen har en nyckelroll i delhär spelet, all döma av borgerlighetens uttalanden, har jag tvingats begärareplik med anledning av vad tredje vice talmannen sade. Svaret blir detsammatill . När det gäller den individuella kollektivanslutningen, somdet heter, är det fullständigt klart var vi slår. Vi har sagt att skulle denåterupprepas i en eller annan form, kommer vi alt medverka till någon form avlagstiftning. har del socialdemokratiska partiet sagt alt dennaanslutningsform skall avvecklas. Alltså litar vi på socialdemokraterna. Vi villinte ha onödiga lagar eller onödigt krångel, utan vi ser verkligheten sådan denär. Vad gäller organisationsanslutningen måste det väl ändåfinnas någon rättskänsla för vårt Folkrörelsesverige och för vårtorganisationsliv. Är del så, herr tredje vice talman, att statsapparaten skallbestämma vilka våra organisationer skall samarbeta'med eller vad de skall varamedlemmar av? År det så att statsapparaten skall bestämma att centerpartietinte får ha medlemmar från ungdomsförbundet eller någon annan rörelse om de nuskulle vilja ansluta sig i ett visst skede? Negativ föreningsrätt samt kollektivanslutning m.m. Ar det statsapparaten som skall bestämma detta? Är detalltså statsapparaten som skall bestämma om t.ex. en bondeorganisation skallfå vara medlem i ? Om man i skulle vilja ha det så,måste jag säga att det aldrig kan vara förenligt med den rättssäkerhet som vitycker alt organisationslivet i vårt land skall ha. Därför anser vi alt det härär en fråga för arbetarrörelsen. Detta, herr tredje vice talman, faller väl främst tillbakapå dem som bedriver verksamhet med organisationsanslutning. Jag tror inte attstatsapparaten behöver förvärra del hela. Det är illa nog som det är. Vad gäller oss vet alla redan vid fronten, påarbetsplatserna, att skilja mellan partipolitik och facklig politiskverksamhet. Där står vpk främst. Vi slåss för en fri och obundenfackföreningsrörelse som är kampvillig beträffande de egna medlemmarnasintressen. Tredjevice talman () replik: Först vill jag upplysa omatt inga organisationer är anslutna till - det finns heller intenågon tanke på sådan anslutning, i varje fall så vitt jag känner till. Vi skall inte ha onödiga lagar. Nej, det håller jag gärnamed om. Men del har visat sig att det kan vara lika besvärligt med denenskildes ställning visavi stora organisationer som med den enskildes ställningvisavi staten, samhället. Därför måste man i alla lägen betrakta det rådandetillståndet utifrån den enskilda individens synpunkt. Naturligtvis skall maninte tveka när det gäller lagstiftning som syftar till den enskilda människansskydd. Egentligen begärde jag ordet för att fråga Lars-OveHagberg om ni gillar den här nya anslutningsformen eller ej. Av del särskildayttrande som har avgeit framgår att ni i allra högsta grad ogillarden. Men när jag lyssnade pä fick jag ett intryck av att hantycker att den är all right, att den är ett bra sätt att ansluta människor tillett politiskt parti, (vpk) replik: Först något om det här med tveksamheten.Tredje vice talmannen är inte rätta personen eller tillhör inte det rättapartiet när del gäller all tala om tveksamhet. som ni hade påer tvekades det i allra högsta grad i den här frågan. Vi skall alltså kanskeinte tala så mycket om den saken. Vad jag diskuterar är om statsapparaten skall gå in med enlagstiftning, som förbjuder organisationer att ha andra organisationer sommedlemmar. En sådan reglering av organisationsvärlden och Folkrörelsesverige ärdjupt olycklig och måste uppfattas som ett direkt ingrepp. Det betyder altstatsapparaten inte medger alt en organisation har en annan organisation sommedlem. Däremot är det i högsta grad beklagligt att det socialdemokratiska partietanvänder sig av den formen. Vad jag har sagt är alltså att man vid fronten,ute på arbetsplatserna, är emot att fackföreningsrörelsen utnyttjas på ettotillbörligt sätt. Det slår vi i vpk och annat hederligt folk för som vill haen fri och obunden fackföreningsrörelse som inte helt går i regeringens ellernågot partis ledband. Detär väl ett fullständigt klart svar. Även i fråga om rättspraxis borde det varafullständigt klart var vi slår. Vi hälsar gärna er i välkomna ut påfältet för att slåss mot dem som vill klavbinda fackföreningsrörelsen att varaorganisationsansluten. Såvitt jag förstår kommer del i demokratisk mening attbli fråga om ett majoritetsbeslut, och där är vi med. Tredjevice talman () replik; påpekar med all rätt att vi i underflera år här i var alltför tama i kollektivanslutningsfrågan. Detinsåg vi också. Vi hade trott att det skulle gå med övertalning och lampor,men det bet inte. Det var först när vi presenterade ett konkret lagförslag,som t.o.m. i sommarhettan sade att han kunde länka sig att stödjaoch som del därmed skulle ha blivit en majoritet för i somsocialdemokraterna ändrade uppfattning i frågan. Det var alltså en omvändelseunder galgen. Omcenterpartiet tvekade i sex är - vilket jag inte tror alt det var - när detgällde lagstiftningsåtgärder, har kommunisterna tvekat i all evighet. Ni var jualdrig med om alt föreslå lagstiftning, utan ni förväntade er tydligen alt detskulle gå sex gånger sex gånger sex gånger under det att riksdagengjorde upprepade uttalanden. Del var den metodik som vpk gick i bräschen för. Nutycks det bli på samma sätt även i denna fråga, som vi har tagit upp i den härårgången av denna ständigt återkommande debatt. Ni kommunister kommer altagitera som om ni hade samma uppfattning som vi, men i själva verket vill niinte vidta några åtgärder för alt substantiera denna uppfattning som ettuttryck för samhällets mening. HANSLEGHAMMAR (mp); Den här debatten har pågått , och det är väl aldrig någon somhar tvekat om var vi i de gröna står i frågan. Det skallsjälvfallet vara den enskilda människan som bestämmer vilket parti hon skallvara med i. Lika självklart som att man kan gå med i ett parti eller en föreningskall det vara att man kan utträda utan att det finns fackliga eller andrahinder. Vihar hört många utläggningar i den här frågan, och det som behöver sägas ärallaredan sagt. Jag skall inte tillägga så mycket, men del bör poängleras attdet är vpk som bromsar möjligheten för den enskilda människan att själv väljavilket parti hon skall vara med i. Organisalionsanslutningen är en begränsningför den lilla människan, . Hon måste med en handling visa varhon står i den politiska frågan. Manskall inte blanda ihop organisationsanslutning med organisationer kontrapartier, som gör när han diskuterar den här frågan. Lagtextenskall inte leda till att två olika organisationer går upp i varandra, utan detär fråga om alt organisationer inte skall få göra en kollektiv parlianslutning. Därförvill jag, herr talman, yrka bifall till de reservationer till detta belänkandesom har medverkat till. 1989/90:12 18oktober 1989 Negativföreningsrätt samt kollektivanslutning m.m. Negativ föreningsrätt samt kollekliv-anslutning m.m. SÖRENLEKBERG (s); 1 detta betänkande behandlas två gamlabekanta frågor, dels frågan om ett utvidgat grundlagsskydd för den negativaföreningsrätten, dels frågan om ett förbud mot kollektivanslutning. Dessafrågor har utförligt diskuterats i ett otal gånger, och del finnsstor risk för att debatten blir en repris på det som har sagts, bl.a,. Låt mig börja med den negativa föreningsrätten.Regeringsformens fri-och rältighetsregler är systematiskt uppbyggda på detsättet att de endast omfattar den enskildes förhållande till det allmänna, dvs.inte den enskildes förhållande till någon annan enskild. Frågan om att utvidgadet till att även omfatta förhållandel till annan enskild har varit föremål föringående diskussioner . Jag vill bara hänvisa till att dens.k. fri- och rättig-hetsulredningen pä 1970-lalet ingående analyserade heladetta frågekomplex och kom fram till att det inte var praktiskt möjligt attutvidga detta rättighetsskydd. Både departementschefer ochkonstitutionsutskottet har sedan vidhållit uppfattningen att den enskildesskydd på ett bra sätt kan tillgodoses via vanlig lag. Utskottet harfortfarande den uppfattningen, och jag vill därmed kort och gott yrka bifalltill utskottets hemställan i detta avseende och avslag på reservationen. Del kanske skall påpekas att förbud motorganisalionsklausuler har tagils upp i motioner. harbehandlat frågan, och har efter diskussioner beslutat attavslå dessa motioner. Jag går därmed över till kollektivanslutningsfrågan. Vidiskuterade den ingående , och jag skall försöka att koncentrera migoch inte upprepa alltför mycket av den argumentation som har förts framtidigare. Huvudpunkten nu är att det socialdemokratiska partiet faktiskt harbeslutat att kollektivanslutningen skall upphöra i och med utgången av 1990.Del innebär alltså att del endast blir möjligt att få individuellanslutning till del socialdemokratiska partiet. De borgerliga vidhåller ändå sin uppfattning att det skallstiftas en lag, trots alt de missförhållanden som de har talat om inte längreexisterar. Det är minst sagt märkligt, framför allt från en synpunkt, som deinledande talarna redan har berört, nämligen att inte vare sig folkpartieteller har velat tillgripa lagstiftning, eftersom deilikhet med bl.a. socialdemokraterna har ansett alt det kan få negativakonsekvenser på det föreningsrättsliga området. vill de ändå stifta en lag,när det socialdemokratiska partiet har beslutat att avskaffakollektivanslutningen. Det är alltså märkligt, eftersom på1970-talet anförde, med samma patos som visar i denna debatt,att det inte var fråga om att stifta lag utan om att den fria debatten ochopinionsbildningen skulle få spela en avgörande roll. Inom varman då rädd för att en lag skulle få negativa föreningsrättsliga konsekvenser. Avslutningsvis yrkar jag bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationen på denna punkt. HANS NYHAGE (m) replik: Debatten om den negativa föreningsrättengäller kravet att rätten för den enskilde att själv avgöra om han eller honskall stå utanför en föreningeller organisation skall grundlagfästas. Kan ange ett endabärande skäl för alt delta grundlagsfästande inte skulle kunna ske? Alltjämt gäller kollektivanslutningen - den skall upphöraförst med utgången av 1990. Eftersom vi tycker att detta är helt galet, krävervi att den skall upphöra . Därtill kommer att den nya organisationsanslutningen harklart icke-demokratiska inslag, som tvingar icke-socialdemokrater att stödjasocialdemokraterna. ställer jag nästa fråga till : Skall denenskilde, enligt mening, uteslutande själv få avgöra om hon/hani något avseende skall stödja ett politiskt parti eller inte? Alltså, skallden enskilde själv uteslutande få avgöra detta? Negativ förenings-rått samt kollektivanslutning m.m. Tredjevice talman () replik: Jag vill rätta till ett missförstånd. Jagtycker i och för sig inte att det är något fel att ändra sig. Om man inser -och det kan vara hårt ibland - alt man har haft fel, tycker jag att del är braom man kan ändra sig. Men de uppfattningar i kollektivanslutningsfrågan somSören Lekberg tillvitade mig var nog tagna ur luften. Jag har aldrig gettuttryck för den uppfattningen. Däremot är del riktigt att andra företrädareför mitt parti hade den uppfattningen. Jag har hela liden hävdat all en lagstiftning icke äroförenlig på något sätt med föreningsfriheten, som är garanterad i grundlagen.När vi skrev samman det lagförslag som har vandrat igenom kammaren någraår, såg vi till att bestämde sig för alt lagrådsgranskadet. Det är alltså granskat även av ett utomstående rättsligt organ, som komtill precis samma åsikt som jag personligen har haft , nämligen atten sådan här lagstiftning inte är något som helst intrång i föreningsfriheten.Det är alltså andra hinder som måste konstruera för att bygga uppett motstånd mot de förslag som vi har lagt fram. () replik; Först vänder jag mig till Hans Nyhage, somfrågade mig om en enskild själv skall kunna bestämma om han skall ansluta sigeller inte. Jag vill först och fräriist betona, återigen, alt detsocialdemokratiska partiet har beslutat att kollektivanslutningen skall upphöramed utgången av 1990. Det är alltså litet kvar Del är väl tämligenrimligt att arbetarrörelsen får på sig att förändra denanslutningsform som har förekommit så . Men kollektivanslutningen skallalltså upphöra . De samverkansformer som fortsättningsvis kommer att finnasmellan fackföreningsrörelsen och socialdemokratin kommer att beslå i att en enskildfacklig medlem kan bli medlem i del socialdemokratiska partiet endast om haneller hon själv vill det. Det är kort och gott det beslut som har fattats. Detär mot den bakgrunden som del är så märkligt att man vill skynda på med altstifta lag i den här frågan, faslän man inte ens under den lid som deborgerliga partierna hade egen majoritet i ville införa en lag. Detklingar litet falskt alt med patos hävda alt ett missförhållande finns som det 1989/90:12 18oktober 1989 Negativföreningsrätt samt kollektivanslutning m.m. gäller att så snabbt sommöjligt rätta till, när socialdemokratin redan har bestämt attorganisationsformen med kollektivanslutning skall avskaffas. Förden negativa föreningsrätten finns del ett grundlagsskydd. Men detgäller den enskildes förhållande till det allmänna, till samhället. Där finnsett sådant grundlagsskydd. Efter ordentliga överväganden har man kommit framtill att det skulle vara mycket komplicerat att införa ett sådantgrundlagsskydd även för förhållandel mellan enskilda individer. HANSNYHAGE (m) replik; Socialdemokraterna har inte beslutat att kollektivanslutningen skallupphöra . Man har beslutat om en annan form förkollektivanslutningen. Man går in för organisationsanslulning. Den skallbaseras på fulla antalet medlemmar i organisationen, dvs. även de som inte ärsocialdemokrater. Det kallar jag för kollektivanslutning av icke-socialdemokratertill partiet. Dessutom skall det kunna förekomma att organisationen, helteller delvis, skall betala partiavgiften för medlemmarna. Det är också enmycket anmärkningsvärd åtgärd. Grundlagsfästandethandlar uteslutande om alt ge den enskilda människan själv rätten att avgöraom hon vill tillhöra en förening eller om hon vill lämna föreningen. Detta kaninte vara särskilt komplicerat alt grundlagsfästa, SÖRENLEKBERG (s) replik: Eftersom Hans Nyhage framhärdar med sin beskrivning av detsocialdemokratiska partiets beslut, känner jag mig föranledd att återigen påpekaatt kollektivanslutningen kommer att upphöra med utgången av december månad1990, De samarbelsforiner som finns kvar mellan socialdemokratin ochfackföreningsrörelsen handlar inte om någon kollektivanslutning. Del kan väländå inte vara på det sättet, alt Hans Nyhage nu vill följa upp deltalagstiftningsförslag med ytterligare lagstiftningsåtgärder för att regleraföreningslivets interna arbete, dvs, att i detalj bestämma hur föreningarnaskall använda sina inkomster och utgifter? Del kan väl ändå inte vara det somligger bakom den beskrivning som Hans Nyhage här har gjort? Då är vi inne pådet som vi har varnat för, att lagstiftning på ett sådant här områdekan leda till smiltoeffekter på det föreningsrättsliga området. Vi har av hävdi framhållit att vi skall låta föreningslivet ha en mycket stor frihet.Vi skall i stället, om vi tycker att del finns missförhållanden, korrigera demvia den offentliga, öppna debatten. Den negativa föreningsrätten är grundlagsskyddad.Där har man också kunnat konstatera alt den myckel väl kan med vanligalagar. Man behöver inte komplicera detta och skapa en massatolkningssvårigheter genom all utvidga grundlagsskyddet på det området. (vpk); Det är alltså intressant var kommunisterna ställer sig iden här frågan. Jag hoppas alt jag tidigare också har gjort del fullständigtklart, att den kollektivanslutning som fackföreningsrörelsen un- der har varitdrabbad av har inneburit en mycket negaliv faktor för svensk arbetarrörelse.Framför allt har del gällt den fackliga organisationens, och kanske även detsocialdemokratiska partiets, sätt att använda sina medlemmars aktiva medverkan.I den socialdemokratiska traditionen, framför allt under de senasteårtiondena, har medlemmarna tydligen varit en belastning - och en tillgångbara när det gäller alt betala, och ställa upp på valdagen ,eller tidigare vart fjärde är. De har varit rätt mycket toppstyrda. Vänsterpartietkommunisterna har i fackföreningsrörelsen kämpat emot dennaanslutningsform; man har reserverat sig. Det har framför allt gettett gott resultat. Tillsammans med och , och ävenmoderaterna, röstade vi för rekommendationen -eller vädjan, eller kalla det vadsom helst - till socialdemokraterna alt på frivillighelens väg upphöra meddenna anslulningsform. Vifortsatte vårt arbete i fackföreningsrörelsen. Resultatet var ju inte bara attLars på vpk;s vägnar en sommar sade att kommunisternakunde tänka sig att det nu var dags för lagstiftning. Även inom fackföreningsrörelsenhade det rört sig så pass myckel all såg kvarnstenen dingla. Det varkanske det som var det allra viktigaste - att just den rörelsen gjorde alt detsocialdemokratiska partiet tog sitt förnuft till fånga, och skall avveckladen här anslulningsformen. Sålångt är allt gott och väl. Jag har mycket svårt all förstå att vi i skulle stifta en lag mot någonting som skall avskaffas; del skulle varaen överloppsgärning och ha helt andra undertoner än vad sakfrågan handlar om. Nublandar man ihop begreppen i mycket hög grad när det gäller organisationsanslutningen,I fackföreningsrörelsen och arbetarrörelsen hamnar man rent politiskt ur askani elden. Men även om det blir politiskt mycket sämre för arbetarrörelsen omdenna organisationsanslulning används på ett felaktigt sätt, så anser intevänsterpartiet kommunisterna att statsmakterna skall gå in och reglera. Det ärju vad frågan handlar om. Den enskilde medlemmen i fackföreningsrörelsendrabbas inte av denna anslutning. Som här säger är del denenskilde som skall gä in i del socialdemokratiska partiet enligt dennaorganisationsanslutning. Dåhar vi ju fått jämställda villkor. Varje enskild medborgare och fackföreningsmedlemkan själv välja vilket parti han skall vara med i.