prot · GD0963 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag är- förvånad över atl inte började irätt ände av kedjan genom alt niimna behovet av förebyggande åtgärder så atldessa skador inte uppstår. Delta måste väl egentligen vara den huvudsakligautgångspunkten. nämner endast de brottsförebyggandeåtgärderna när det gäller personer som marknadsför en vara. Han säger atl dessaskall ta på sig ett större ansvar Detta kan jag också hålla ined om. men jagsaknade ändå många olika åtgärder Exempel på sådana år förslag om förhandsgranskningav videofilmer, knivförbud på allmän plats, satsningar på meningsfylldafritidsaktiviteter och på ungdomars engagemang på olika områden såsom musik,idrott och ideell verksamhet, ytterligare satsningar i form av tidigt insattaåtgärder når del gäller familjer med problem, satsningar på resurser lillskolan och utbildning av personal som går ut på att förbättra personalenskunskaper vad gäller all upptäcka att barn mår dåligt. Delta är insatser somkanske leder till att vi i stället får mindre skador av brott. Jag kan även hålla med om all vimåste försöka hitta fler alternativ och använda oss bättre av alternativ tillfängelsestraff. Fängelse hjälper sällan en gärningsman att komma på bättretankar. Man kan kanske på detta sätt skydda allmänheten, men vill man så attsäga vårda gärningsmannen ur situationen, då är andra åtgärder bättre. 91 HANS () replik: Jag uppskattar att i sittandra anförande uttalade sig på ett mera måttfullt sätt än i del förstainlägget. När det gäller ungdomsbrottsligheten bygger jag minauppgifter på vad forskare vid och kommit fram lill.Del här kan förefalla litet överraskande för många som läser dagspressen ochsom tror att det är något helt annat. När del gäller narkotikabrottsligheten är det självfallet,liksom vid all annan brottslighet, så att hur man straffbelägger, hur mankriminaliserar och hur man sedan beivrar delta spelar roll för vilken statistikman får. Det är väl känt. Jag villpåstå att del år få brotlsområden som under det senaste årtiondet « protokoll 1989/90:63 relativtsett fått så mycket resurser som kampen mot narkotikabrottsligheten. Del harockså framkommit i de redogörelser som vi har fått från de olika verk sorn haratl göra med detta. Bekämpandet av våldsbrottsligheten har också fått meraresurser än många andra områden. Det är de två prioriterade områdena. Ett område som relativt sett har fåll för litet resurserär kampen rnot ekobrottsligheten. Jag har gång på gång framhållit att det ärnödvändigt att ge bättre resurser till detta område. har jagsaknat detta i debatten från andra partiers sida; man tar inte frågan påtillräckligt stort allvar. tar upp ett brett spektrum avbrottsförebyggande åtgärder, och allmänt sett kan jag säga all jag helt hållerrned henne. När det gäller enskilda punkter om förharidsgranskning kan vimöjligtvis ha olika uppfattningar Del iir dock helt klart att bredasamhällsinsatser är nödvändiga för atl man skall kunna verka ibrottsförebyggande syfte. När det gäller alternativ lill fängelse uppskattar jag attIngbritt Irhammar är på det klara med atl vi måste gå vidare på den vägen ochatl de alternativ som finns är helt otillräckliga. AnL 92JERRY () replik: När det gäller fängelsestraffet vill jag sägatill all jag anser alt det är nödviindigl alt hafängelsestraff- för det första för att hålla en del grova brottslingar bortafrån samhället och för det andra i avskräckande syfte. Del viktigaste, enligtmitt sätt att se det, är nämligen inte straffet sorn sådant, ulan hotet om ettstraff. Straffet måste dock vara kännbart för alt det skall utgöra ett hot. Det iir rikligt som säger altnarkotikabekämpningen har fåll stora resurser . Konstigtvore det annars. Enligt min mening är det alldeles för dåliga resurser, om manhar klart för sig vilken styrka de inlernationella narkotikasyndikaten har Den internationella narkotikahandeln har en välutvecklad organisation lill sitt förfogande. Verksamheten bedrivs i ett antalkoncernliknande enheter som till sin konstruktion och storlek är väl jämförbaramed de etablerade multinationella industriföretagen. Det är inte uteslutet attnarkotikahandeln omsiiller närmare 1 OtlO miljarder dollar Därmed harhandeln med illegala droger passerat oljeindustrin. Det är bara vapenhandelnsom omsätter mer. Vinsterna från narkotikahandeln kanaliseras systematisktin i det legala samhället där de tvättas. Narkolikapengar finns inte bara i deländer som är traditionella producenter av narkotika, ulan de finns påaktiebörser och i etablerade bank- och industriföretag över hela världen.Narkotikasyndikaten har enorma ekonomiska resurser till sitt förfogande ochkan köpa politisk och militär makt på ett sätt som aldrig har varitmöjligt tidigare. I det läget måste vi naturligtvis anpassa våra resurser. Idagens situation måste narkotikabekämpningen i ha en mycket störreomfattning än vad den har 93INGBRITT IRHAMMAR (c) replik: Jag tror att vi alla tre egentligen är ganskaöverens om att oberoende av om brott av olika typer ökar eller inte ökar såsker det alltför många brott och detta är oroande. För min egen del vill jag tillägga att jag tycker - vilketockså utvecklingen visar-alt ungdomsbrottsligheten harblivit råare och grövre.Den har alltför hög omfattning, och vi måste på olika sätt bekämpa den. När detgäller narkotikamissbruket finns vissa siffror på all del går ner och vissaoroande siffror på atl del är på våg att öka igen. Totalt sett är vi kanskeöverens om att del finns för mycket narkotikamissbruk och alt vi måste göranågot. Vi rnåste alla göra det vi kan. Alla måste hjälpa lill ochvisa atl vi bryr oss om varandra, att vi vågar värna om varandra och alt vifaktiskt respekterar varandra och livet litet mera. Vi behöver en förbättradtrygghet och en förbättrad rättssäkerhet. Detta tycker jag är det viktigasteatt betona. 94 HANS () replik: Det är helt klart att vi inte kan uppnå ettsamhälle som är fritt från brottslighet eller fritt från straff. Vi måste sättaen viss grupp av människor i fängelse; den situationen kommer att beslå. Vi skall dock inte ha någon övertro på vad straffrättsligamedel och hot kan åstadkomma. Vi vet, del finns undersökningar, attavskräckning och hot inte i någon nämnvärd utsträckning påverkar straffnivån. Insikten om straffens bristande effektivitet kräver allkriminalpolitiken på allt sätt strävar efter att minimera brottsligheten, menockså att minimera användningen av hot och straff och som alternativ användaandra former av kontroll, vilket var inne på. Det kan skegenom att straffrätten inskränks utom när det gäller viktiga allmänna ochenskilda intressen. Det kan ske genom en viss avkriminalisering ochavgiftsbeläggning i stället. Det kan ske genom att bötesstraffet, som är enunderskattat påföljd, kommer till ökad användning. Det kan också ske genomsatsningar på belöningar och legala handlingsalternativ. har jag inte talatom den verkligt grova brottsligheten. När det gäller de multinationella syndikaten som arbetarmed narkotikabrott är jag helt överens med om att del är ettmycket stort problem. I det här sammanhanget räcker inte ett lands aktivitetertill, utan initiativen måste tas på allra högsta nivå. Så har också skett närSverige har väckt denna fråga inom . En rad andra organ,t.ex. polisiära, och i övrigt de resurser som står lill förfogande måstesättas in vid bekämpningen - inte bara i vissa delar av världen. Den härbrottsbekämpningen måste breddas överallt där narkotikasyndikat förekommeräven om problemet i första hand har fokuserats lill . vice talmannen anmälde att anhållitalt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. AnL 95STEN i (m): Del är kanske litet väl magstarki att tillalla delar hålla med dem som har sagt att regeringen eller centralmakten iStockholm under se- nare århar riktat direkta angrepp mot i allmänhet och i synnerhet. Mendet finns ändå till vissa delar fog för den kritiken. dåborgerligheten var i majoritet i vidtog regeringen åtgärder som vardirekt riktade emot den. Även om den kom med aldrig så bra förslag skulle mangöra allt för atl se lill all de inte blev verklighet. Men, herr talman, detfinns ingenting som är så trist som gårdagens väder, och jag tänker inte ordamer orn detta. Till skillnad från mänga andra som står i denna talarstoloch pratar om regionalpolitik begär jag - och alla vi skåningar - inga pengarVi kommer inte till regeringen med mössan i handen och säger att vi vill ha sioch så många miljoner för atl klara upp det ena och det andra. Vi begär baraalt få bestämma litet mera över vår egen situation. Låt mig ta ett exempel: den fasta förbindelsen mellanMalmö och . Vi begär inte alt staten, eller rättare sagtskattebetalarna, skall finansiera en bro. Det finns en uppsjö avinternationella finansiärer som är beredda alt med sill kapital finansiera,dvs. betala en sådan bro. Vi är många i som håller medstatsminister om del han sade : Frågan är nufärdigutredd. nu måste vi komma lill skott. Men statsministern har tydligen enlika lång laddningslid som de gamla musköterna på 16()0-talel. Ännu har varkenhan eller hans parti kommit till skott. Frågan förhalas och förhalas. Någonpräktigare långbänk än frågan om Öresundsförbindelsen har vi icke setttidigare. kan man kanske inte ta upp- och nedgångar iopinionsmätningar på fullt allvar, men man kan i alla fall lolka vissatendenser. Jag vill peka på en opinionsmätning, nämligen den som SCB gjorde inovember 1989. Där visade det sig att de partier som klarl har sagt nej fast förbindelse mellan och , alltså ,och vpk, i fyr-stadskrelsen hade av rösterna.Dessa procentsatser verkar ha fått den effekten att man fortsätter all förhalaell brobeslul och lägger den frågan på is. Vi har också nere i haft olaliga mätningar om vadboende i , resp. hela tycker om en fast förbindelse.Varje gång har man kunnat notera samma resultat: en kraftig majoritet vill haen järnvägs- och bilbro mellan och . Ändå gör centralmakten iStockholm allt för att hindra ett beslut i denna fråga. Jag vill än en gång poängtera all vi intebegär några pengar. Låt oss bara göra det som majoriteten nere i tydligenvill. Denna fråga skall inte få avgöras av ungdomsförbund med utgångspunkt iuttalanden från tribuner i . Vi skåningar struntar i om ni bygger utEssingeleden. Vi säger inte alt ni skall plocka bort de broar som finns iStockholm, riva dem och köra med färjor i stället. Det är er business. Men geoss möjligheten all klara oss själva, framför allt när vi inte begär atl nieller några andra skall betala detta. en annan stor tragedi; Barsebäck.Man har bestämt att man 1995-1996 skall avveckla ett aggregat i ,när vi inte har något annat alternativ än fossila bränslen. Alla talar omatt i och med sin närhet lill t.ex. lider av storamiljöproblem. då skallvi ta bort det aggregat som skadar miljön minst! Den enda ersättningen iirfossila bränslen i form av kol, olja eller naturgas. Folkopinionen när det gäller kärnkraften är en exakt kopiaav den som gäller bron. Om man tolkar folkoniröslningsresullalel 1980 kan manse att förståelsen för kärnkraftens nödvändighet blir större ju närmare man komBarsebiick. Vi skåningar iilskar kiirnkraften lika litet som andra. Men vi harinte någonting att välja på. Alternativen iir betydligt sämre. Om vi vill behållaen ekonomisk, industriell och social trygghet kan vi inte bara skrotakärnkraften innan vi vet vad vi skall ha i stället. skett förändringar inom regeringen.Om man skall vara mild kan man säga att regeringen har sparkat var fiiktiskl känd både sorn anhängare av och sorninitiativtagare lill att man skulle avveckla kärnkraften. Hon har nuersatts av , som kommer från LO och som var en av dem som hårdastangrep regeringens energipolitik. Jag hoppas att för allas bästakominer att ställa allt till rätta igen. Låt oss gärna ha ambitionen alt pålång sikt avveckla kärnkraften, men behålla den. De alternativ somfinns är belvdligt sämre än kärnkraften. AnL 96 (): Jag vill i mitt inlägg ta upp den näringspolitiskasituation som föreligger i östra och gör detta mot bakgrund av all detfinns betydande risker för den framtida utvecklingen i regionen. Ingenannanstans i landet sysselsätts så stor andel av arbetskraften i jordbruk ochlivsmedelsindustri. I östra är även frukt- och bärodling samt fiskeviktiga näringar. Arbetsmarknaden är med hänsyn till den rådande strukturenmycket känslig för konjunkturer och för ingrepp utifrån. där jordbruket ochlivsmedelsindustrin har en så dominerande ställning, är del förslag lillframlida jordbrukspolitik som presenterats ett reellt hot mot regionen.Också förutsättningarna för fruktodlingen förändras i negativ riktning. Denavreglering som är att vänta för dessa näringar kommer att slå hårt motsysselsättningen i regionen. Enligt lantbruksnämndens beräkningar drabbasnärmare 5 000 personer i länet om jordbruksproduktionen minskas samtsockerbels- och fabrikspotatisodlingen bortfiiller. , som utgör den södra delenav regionen, har redan genom rationaliseringar inom odling ochlivsmedelsförädling utsatts för myckel stora påfrestningar. Del kanexemplifieras genom att man lätt kan addera en "Kockuinskris" elleren "Blekinge-varvskris" enbart i Österlenskommu- Hotbilderna är lydliga för östra . Lägger man därtillden bedömning av utvecklingen sorn skulle komma till stånd i hiindelse av ellnärmande till EG som görs i rapporten blirbilden riktigt dyster ser mot bakgrund av den rådandenäringsstrukturen länet sorn den region som kommer att förlora mest i landet påett närmande till EG-marknaden. Vi är nivckel bekymrade över den sammantagna effekten avden strukturomvandling som är på gång i läiiel och som påskyndas genomplanerade stal- Signalerom nedläggning av sockerbruk, regementen och minskat statligtansvar för järnvägen etc. gör situationen oerhört tung för regionen. Dessutomhar också andra industrier gett signaler om nedskärningar,bl.a. Vi ser del som mycket viktigt att slå larm omsituationen, och vi hoppas att man skall lyssna på oss. Vad sorn krävs är en helhetssyn hos statsmakterna när detgäller effekten av de olika beslut som länet blir föremål för. har manstruntat i att analysera konsekvenserna av den väntade omställningen inomjordbruks-och livsmedelssektorn, vilket naturligtvis är en stor brist. Fleraremissorgan har också påtalat detta som de har sagt attomstållningstiden, . är alldeles för kort. Det ligger mycket i denkritiken. Strukturomvandlingen och avregleringen av jordbruksnäringenoch livsmedelsindustrin måste ske under acceptabla former, sä att framtidasysselsättning tryggas. Statsmakterna, som har totalansvaret för den närings-och regionalpolitiska utvecklingen i landet, bör påbörja en konsekvensanalys avhela omvandlingsprocessen. Detta har vi frän länet också föreslagit i en motion.Jag ser del som ytterst angeläget att man tar reda på vad förändringen innebärför olika regioner. De negativa följderna av den väntade strukturomvandlingenmåste överbryggas genom olika slags åtgärder. För att östra ekonomiskt, socialt och kulturelltskall kunna fungera i framliden måste rambetingelserna förändras. Till denkommande jordbruks- och livsmedelspolitiska propositionen bör därför riktadeåtgärder kopplas, så alt östra får en utveckling som liknar västsidans. , herr talman, vill jag instämma i kritiken somFabriks avdelning i östra , betodlarna samt fackklubben vid Karpalundssockerbruk riktar mot Sockerbolaget för atl företaget vidtagit en radåtgärder som tolkats som alt Karpalundsbruket läggs ned , vilketmedför att bet-odlingen försvinner i området. beslutade att en eventuell förändring avbruksstrukturen skall föregås av en allsidig utredning, där hänsyn tas tillodlingsstruktur, transporter, miljö och sysselsättning. Den utredningen skallredovisas i samband med den livsmedelspolitiska propositionen, och ingentingbör hända . Del innebär en oerhörd nonchalans av beslut attföregripa den politiska behandlingen av frågan. Jag är övertygad orn attKarpalundsbruket hävdar sig mycket väl vid en total jämförelse med andra bruk.Det framgår mycket tydligt av mitt inlägg att Karpalunds sockerbruk behövs föratt garantera sysselsättningen i regionen. Det är nödvändigt att vid denslutliga prövningen av livsmedelspolitiken och bruksstrukturen ta hänsyn tillde faktorer som framförts från länets sida, från fackklubbarna och betodlarna,och det är nödvändigt att Karpalundsbruket får leva vidare. AnL 97STIG (): avslutades denlandsbygdskampanj som initierades av , den omskrivna kraftsamlingenmed det förplikti-gande namnet "Hela skall leva". Av alla de idéer och uppslag som kom fram under kampanjenhar det ännu inte blivit någonting. Mest uppmärksammat i slutskedet blev istället det av- hopp somglesbygdsdelegationens ordförande, en socialdemokratisk förtroendeman, svaradeför. Han avgick, sade han själv, framförallt därför att han "konstateradeatt glesbygdsdelegationens synpunkter möttes av ringa intresse, för alt intesäga oförståelse och misstro, från ochdepartementschefens sida". Det är herr talman, ingen tillfiillighet atl människor somär intresserade av regionalpolitiska frågor och landsbygdsfrågor reagerar pådetta sätt när de konfronteras rned den socialdemokratiska politiken på dessaområden. Socialdemokraterna har verkligen inte med sin politik verkat för enpositiv utveckling i hela . I stället har man genom höga skatter,detaljregleringar och statsbidragsslyrning under en följd av år bromsat ochhindrat landsbygdens utvecklingsmöjligheter. I moderata samlingspartiet menar vi all 1990-lalet måstefå innebära ell trendbrott för den svenska landsbygden. Enskilda människorsidéer, initiativförmåga och ansvarslagande måste tas lill vara och utvecklas.För att hela skall kunna leva fordras att varje ort och varje regionfår möjlighet att utveckla sina speciella förutsättningar Den politiskastyrningen måste därför minskas. Det är naturiigtvis omöjligt och kanskeonaturligt all tala om landsbygd utan att ta upp jordbruksfrågorna. 1980 fannsdet närmare 118 000 jordbruksföretag i vårt land. 1988 hade antalet minskattill ungefär 101 000. Antalet sysselsatta inom jord- och skogsbruk, jakt ochfiske har minskat från 212 000 till 168 000 personer . Det fordras nu förbättrade villkor för små och medelstorajordbruksföretag. Exempelvis skulle många av just de kategorierna av företagkunna göras lönsamma och sysselsiitta flera personer genom alt jordbruketkompletterades med annan näringsverksamhet. Vidare ärarbetsmarknadslagstiftningen så stelbent att den försvårar vissaanställningar. Lagen orn anställningsskydd bör diirför ses över i syfte altunderlätta siisongsanställningar av arbetskraft. Den hälsningen ger jagarbetsmarknadsutskottets vice ordförande som sitter här i kammaren. Under det här året kommer avgörande beslutatt fattas om den framtida svenska jordbrukspolitiken. Det råder enighet om attdet svenska jordbruket bör avregleras inom ramen för ett bibehålletgriinsskydd. Eftersom stora arealer behöver tas ur produktion, rnåste vi ge densvenske bonden stöd . Den måste bli tillräckligtlång, kanske 8-10 år Ett av de stora hoten mot våra jordbruk, och mot den svenskalandsbygden, utgör vårt höga skattetryck. Även den nu pågående skatteomläggningenkommer att drabba landsbygden hårt, herr talman! En stor del avlandsbygdsbefolkningen har förhållandevis låga inkomster och får därmed ettsämre utbyte av marginalskattesänkningarna. De får emellertid genom höjdaskatter och avgifter vara med och finansiera andras marginalskatte-sänkningar.Momsbreddningen, höjda energi- och boendeskatter liksom stigande bensinpriseroch försämrade bilavdrag kommer också atl drabba landsbygden hårt. Jag måste också, herr talman, nämna attsocialdemokraterna, och har enats om alt jord- ochskogsbruksägare i fortsättningen inte skall fågöra avdrag för underhålls- och reparationskostnader avseendemangårdsbyggnader. Underhållet kommer därmed säkerligen att försämras.Kulturhistoriska värden kan gå till spillo. Vi moderater anser altavdragsrät-len skall bibehållas. Till landsbygdsfrågorna hör också infrastrukturproblernen.Jag skall här nöja mig med atl la upp väglrafikfrågoriia, även om det ocksåfinns mycket att säga om tåg och flyg. På många håll är vägnätets standardunder all kritik. Detta innebär dels en oacceptabel kapitalförstöring, dels etthot mot trafiksäkerheten. Vid fjolårets budgetbehandling pekade vi moderater påbehovet av ökade anslag. Vi föreslog då ytterligare lillunderhåll och upprustning av landets vägnät. Vi är beredda all lägga frammotsvarande förslag , orn regeringen inte föreslår tillriickligl storaanslag i den proposition som tydligen är all vänta . Till vägarna hör också bilen, fru talman. Den behövs föratt människor skall kunna tillförsäkras den rörlighet som arbetsliv och socialakontakter kräver. Många socialdemokratiska beslut har trots detta sin uddriktad mot just bilisterna, sorn har drabbats av en rad negativa åtgärder sedansocialdemokraterna tillträdde efter valel 1982. Bensinskatten har exempelvishöjts med . per liter: jag räknar då in vårens beslutadeskattehöjningar. För en person som kör 2 har kostnaderna enbartpå grund av skaltehöjningarna ökat med , eller med mer än 400kr. Ett annat exempel är fordonsskatten, som har höjts med 150kr. Accisen, dvs. skatten på försäljning av nyabilar, har mer än fördubblats. Med den här politiken har landsbygdensinpendlare till tätorterna snart inget val - de tvingas flytta! Ett mycket hårt slag är också den av socialdemokrater ochfolkpartister gein)niförda försämringen när del gäller avdrag för bilkörningmed egen bil i tjänsten. Den försämringen drabbar landsbygden hårt. Servicen ärberoende av all bl.a. tidningsbud, lantbrevbärare, veterinärer,hemljänstperso-nal och distriktssköterskor kan använda egen bil i tjänsten.Därför tycker vi all riksdagsbeslutet bör rivas upp. Vi moderater förordar atlavdragsrätten för de fiiktiska kostnaderna skall återinföras. , fru talman, vill jag nämna något omvälfärdsfrågorna och deras betydelse för landsbygden. Vi moderater har när detgäller exempelvis barnomsorgen lagt fram flera förslag som skulle gynna familjernapå landsbygden. Jag tänker då inte minst på del vårdnadsbidrag på 15 000 kr.per år och barn som vi har förordat och på riitten lill avdrag för styrktabarnomsorgskostnader När del gäller våra äldre föreslår vi moderater merflexibla lösningar i stället för de stora enheterna i tätorterna. Grannar ochanhöriga skulle t.ex. rnot ersiiltniiig kunna svara för hemtjänstservicen. Med de här föreslagna åtgärderna och den härskisserade politiken skulle 90-talet kunna bli del årtionde då den svenskalandsbygden får leva upp igen. då alla idéer och initiativ får utvecklas. Medmoderat politik, fru talman, blir det möjligt atl låta hela leva. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar AnL 98 (); Jag har sagt att regionalpolitikär svårt, för det finns inte något facit någonstans i världen. Länder sorn harbetydligt mindre problem än har inte klarat sin regionalpolitiksärskilt framgångsrikt. Den svenska regionalpolitiken har länge varit inriktad mot"lokaliseringspolitik" med hjälp av statliga stöd. I dagens läge medbrist på både arbetstillfällen och arbetskraft anser vi i allregionalpolitiken mer bör handla orn "rnobiliseringspolitik" på lokalnivå. Målet måste vara att skapa miljöer sorn kan stimulera kreativitet,enskilda initiativ och lokal mobilisering av resurserna. - eller - kommer regeringenall presentera en regionalpolitisk proposition här i . Propositionenbygger regionalpolitiska kommittés belänkande. Från folkpartietssida var vi förslagsställare och pådrivare för atl få lill stånd en översyn avregionalpolitiken. Det är bara synd alt man nu måste konstatera att denarbetstid som REK 87 hade på sig var alltför kon för atl arbetet skirlle kunnautmynna i väl genomtänkta förslag för regionalpolitiken. Därför kan det finnasanledning atl ge några allmänna synpunkter Något som man i utredningen har tagit fasta attsocialavgifter borde sänkas, och att denna sänkning skulle förbehållas desvårast drabbade delarna av landet. Det är de delar som REK 87 kallarInlandet.