prot · GD0972 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:72 1 § Minnesord över avliden ledamot av AnL 1 TALMANNEN; fick vi det smärtsamma beskedet atl Sven-ErikAlkemark hade avlidit. riksdag har förlorat en duglig ledamot. Vi,hans arbetskamrater i , har födorat en fin kollega som av alla vanngillande och respekt. En sällsynt god lyssnarförmåga, generositet ochmedmänsklighet präglade hans umgänge med andra människor En varm och ödmjukkristen tro var en vikfig grund för hans egen trygghet och för hans omtanke omandra. Vi tackar och hyllar för hans insatseri och samhället på många områden. Våra tankar går i denna stund ocksåtill hans familj. Vi lyser frid och tacksamhet över minne. 2 § Anmälan om nya riksdagsledamöter AnL 2 TALMANNEN; Enligt protokoll från har till ny ledamotför läns valkrets efler utsetts . Till ny ledamot för läns valkrets efterSven-Erik Alkemark har utsetts i . Vi hälsar de båda nya ledamöterna välkomna till riksdagenoch vårt arbete. 3 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 4 § Meddelande om samlad votering Talmannen meddelade attsocialutskottets betänkande SoU15 samt utrikesutskottets betänkanden UU9 ochUUIO skulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhang efteravslutad debatt. 1 protokoll 1989/90:72 Vård i vissa fall av barn och ungdomar 5 §Vård i vissa fall av barn och ungdomar Föredrogs socialutskottetsbetänkande /90;SoU15 Vård i vissa fall av barn och ungdomar (prop.1989/90:28). AnL 3 (); Det är trevligt att kunna berömmaregeringen, vilket jag kan göra . Det förslag till lag om vård i vissafall av barn och ungdomar som regeringen har framlagt är ett bra förslag. Medundanlag för vpk tillstyrker socialutskottet enhälligt detta förslag. Vi inommajoriteten anser att regeringen väl har övervägt de frågor som behöverövervägas och vi ställer oss bakom de bedömningar som regeringen har gjort. Det finns emellertid en svag punkt som är allvarlig, nämligenalt lagen inte fungerar Den har inte fungerat och vi är mycketbekymrade över dess möjligheter att fungera . Orsaken till delta ärinte brister i lagen, ulan brister i de resurser som står till buds för dem somhar att tillämpa lagen. Förmågan att ta hand om de barn och unga som behövertas om hand enligt LVU är alldeles för svag. Delta är regeringen väl medvetenom. Det finns skakande avsnitt i propositionen som beskriver de brister som råder. Utskottet har vid sin behandling av lagförslaget haft flerahearingar där dessa brister ytterligare har belysts. Kommunerna har i många fall inga placeringsmöjligheter. Deinstitutioner som landstingen driver kan inte ta om hand dem som behöver tas omhand. Staten slår i stort sett handfallen inför dessa problem. Detta är djuptbekymmersamt. Utskottet gör ett enhälligt tillkännagivande lill regeringen omalt del måste tas mycket bestämda krafttag för att råda bot på dessa brister. Vi vet ungefär vad som behöver göras. Man måsle se lillall utbudet av vård blir mer differentierat och att olika kategorier avungdomar kan tas om hand på ett riktigt sätt. Diagnostiken måste bli bättre ochomhändertagandet av ungdomar med olika slags problem måste bli merspecialiserat och individualiserat. Detta kräver samordning mellan olikahuvudmän, eftersom det i många fall inte kan finnas alla de varianter av vårdsom verkligen behövs inom ett landstingsområde. Regeringen har i propositionen föreslagit att ensamordning skall komma lill stånd och har skisserat en tidtabell för dettaarbete. Denna tidtabell inleds med en inventering av läget och följs därefterav förhandlingar Vi inom utskollet är mer otåliga än så. Vi menar all man måslearbeta snabbt och resolut med dessa problem. Inventeringen måste forceras.Regeringen och måste mycket snabbi komma lill skott.Överläggningar mellan huvudmännen måste inledas för att man skall få tillstånd ett fungerande samarbete och en fungerande arbetsfördelning. Man måsteråda bot på de brister som hittillsvarande statsbidragssystem har lett till. Under 1980-talel har nedläggningen av gamla institutionerfaktiskt subventionerats. Speciella statsbidrag har utgått som stöd vidnedläggning av platser - platser som skulle ha behövts. En rad olikautvärderingar har konstateratatl detta syslem inte har fungerat. har gjort en värdefullbedömning. har vid upprepade tillfällen påtalat brister isystemet. Utskottet säger nu att man borde kunna användastatsbidragssystemet mer kreativt och flexibelt för att se till att det önskadeutbudet av platser kommer till stånd. Jag tycker att det är väldigt bra atldetta enhälliga uttalande görs. är jag litet bedrövad över att detgörs , eftersom utskottet också hade tillfälle att taställning till denna fråga, nämligen när gavs tillfälle att bedömaregeringens förslag till avtal når del gäller statsbidrag för de kommande treåren. hade det varit bättre alt slå näven ibordel och säga alt den konstruktion av statsbidragen som finns inte ärtillräcklig för att komma till rätta med problemen. I själva verket gerstatsbidragen staten ett betydande utrymme för påverkan av landslingens ochkommunernas arbete. Staten ger tillmissbrukarvård och vård av unga. Endast en mindre del av dessa pengar utgårdock efter prestation, dvs. Den större delen fördelas påkommunerna efter antalet missbrukare som finns i vården, dvs. Det är en liten skillnad, men i stort sett kastar man utstörre delen av bidraget i elt jämnt skikt över hela landet. Tanken bakom den konstruktionen av statsbidraget var frånbörjan alt man skulle stimulera den öppna vården, som är oerhört viktig. Allaerfarenheter vi har av statsbidrag som delas ut till alla kommuner i landet pådetta sätt visar emellertid att sådana pengar inte har avsedd effekt. De håvasin av kommunalkamrerarna och har inte någon reell styreffekt eller någon reellstimulanseffekt på den sociala verksamheten. Del vore mycket bättre om vi i stället kunde användastatsbidraget mer kreativt för att se lill att vi så snabbt som möjligt kanråda bot på bristerna i utbudet av platser. Detta var vad ensamtföreslog , när vi hade att ta ställning till hurstatsbidragssystemet skall utformas . Tyvärr var viensamma då. har utskottet med vidgad klarsyn, tycker jag, gjort en markeringav att man önskar sig en mera krativ och flexibel användning av statsbidraget.Vi får hoppas att del går att omförhandla det här systemet, trots alt avtal omsystemets utformning just har godkänts av . En viktig tanke i den nya lagen, liksom i dengamla, är att öppna och tidiga insatser måste ges hög prioritet. Det är oerhörtviktigt alt vi kan förebygga problem för barn och ungdomar genom alt ingripa påell så tidigt stadium att problemen inte förvärras och fördjupas. En nödvändigförutsättning för delta är att samhället har förmåga atl reagera när ungamänniskor begår dumheter finns del stora brister i den här förmågan tillreaktion. Väldigt många ungdomar möter ingen reaktion alls från ,polisen, rättssystemet eller från andra vuxna. Vi har ett stort behov av altförbättra vår kompetens och vår förmåga atl reagera tidigt på olika slagsdumheter som begås. För detta krävs bl.a. en förbättrad samverkan mellan olikaorgan - mellan , polisen och kriminalvården. Det krävs också attsocialtjänsten får information och får veta vad som händer Vård i vissa fall av barn och ungdomar Vård i vissa fall av barn och ungdomar En paragraf i lagförslaget har blivit myckel omdiskuterad,och den har fått det illvilliga namnet angiverilagen. Det är den paragraf isocialtjänstlagen som säger att anställda inom vården som får kännedom om atlunga far illa -att barn misshandlas eller på annat sätt lever i en skadligmiljö - skall ha möjlighet och i vissa fall skyldighet att tala om del. Jagtycker, herr talman, att det är cyniskt att beskriva delta som en angiverilag. Problemet i vårt samhälle är inte atl det skvallras förmyckel om problem av denna typ. Problemet är i stället att del hålls lystalldeles för mycket, alt man är för blyg, för rädd, håller sig för mycket försig själv och att man inte vågar säga ifrån, gripa in och hjälpa till när faraär på färde. Det är myckel angeläget att vi blir mindre försiktiga när detgäller alt hjälpa medmänniskor. Den här paragrafen är ett viktigt hjälpmedelför att vi skall kunna nå det målet. Jag och socialutskottet stöder varmtförslaget till ändring av denna paragraf. har fogat ett antal reservationerlill betänkandet, vilka jag yrkar bifall till. kommersenare att behandla reservationerna. Det talas mycket om olika kriser i detsvenska samhället, mer eller mindre reella. Del har kommit alt bli något av enkonkurrens mellan olika kriser. Det är svårt för alla de olikamissförhållandena i samhället att vinna den uppmärksamhet de förtjänar. De missförhållanden som råder inom ungdomsvården äroerhört allvarliga. Ett samhälle som är värdigt och solidariskt kan inteförsumma alt ta itu med dessa brister Del är med den övertygelsen somsocialutskottet föreslår atl göra elt myckel starkt tillkännagivandetill regeringen om behovet av omedelbara åtgärder för alt råda bot på debrister som råder har vi ungefär 150 ungdomar som inte tas om handnågonstans. Socialnämnderna har rapporterat att i över 500 fall under 1988lyckades man inte få någon som tog emot unga som bedömdes vara i behov avtvångsvård. Det rör sig om delvis samma ungdomar som cirkulerar varför mankommer fram till siffran 150. Ingenting tyder på att det här problemet harmildrats . Det finns tvärtom indikationer på atl delsnarare håller på alt förvärras. Vi anser del därför oerhört angeläget attomedelbara åtgärder vidtas och att regeringen agerar för att rådabot på bristerna inom ungdomsvården. Jag bermed detta atl få vrka bifall lill utskottets hemställan. AnL 4 (); Jag instämmer i vad utskottets ordförandesade angående de förändringar som har skett av den gamla LVU. Dehär gjort attvi har fått en ny LVU och vi har varit eniga om de flesta av förändringarna.Från moderat håll har vi dock två reservationer som vi är ensamma om. och vihar fyra reservationer tillsammans med de övriga borgerliga partierna. Jag vill börja med alt tala om de särskilda ungdomshemmen.Tidigare kallades de för § 12-hein. men vi har i utskottet enats om atl delinte var elt särskilt bra namn. Ännu längre tillbaka kallades de förungdomsvårdsskolor. I propositionen talar man visserligen om bristerna med desärskilda ungdomshemmen, men man hänvisar till det förändrade statsbidragetoch lill atl fråganskall utredas i vanlig ordning. I utskottet vill vi gå snabbare fram. Genom demänga motionerna och de två utfrågningar som utskottet anordnade kom vi lillklarhet om allvaret i situationen och kunde enas om ett tillkännagivande, sombetydligt skärpte kraven pä de särskilda ungdomshemmen. gjorde dåvarandejustitieombudsmannen en undersökning av de särskilda ungdomshemmen,där han var ytterst kritisk till hur de fungerade. Efter detta har faktisktingenting hänt. De brister han pekade på i sin rapport kvarstår och harförvärrats. Från moderat håll har vi i flera motioner-i år och alla föregåendeår sedan 1987-krävl förändringar när det gäller de särskilda ungdomshemmen. De ungdomar som är placerade i sådana hem kommer frånytterst svåra hemförhållanden och har en lång historia av missbruk ochkriminalitet bakom sig. Trots delta har , som vi hörde, 150ungdomar avvisats från hemmen. Något verkligt alternativ till vård har intefunnits för dem. De har kunnat fortsätta sin verksamhet på samma sätt somtidigare. Delta är ett oförlåtligt misslyckande. Det kan också tilläggas att fleraplatser än dem som tillkommer läggs ned, trots att det finns en brist. övergick det statliga huvudmannaskapet tillkommuner och landsting. Under den utfrågning som utskottet anordnade medKommunförbundet och framkom del all dessa inte klarade avatt lösa problemen med dagens organisation. 1 det gemensamma tillkännagivande som utskottet gör tillregeringen konstateras att situationen är oacceptabel. Det handlar här omungdomar som behöver kvalificerad vård . Det krävs etttillräckligt antal platser och en betydligt mer differentierad vård än den vihar . Många av dessa ungdomar lider av svåra psykiska störningaroch är svårt kriminellt belastade. En förhållandevis stor del är avinvandrarursprung. Det krävs hem med kunnig och specialiserad personal. Vidare konstaterar utskottet att länsövergripandeplanering behövs. För vissa typer av vård behövs hem som har hela riket somupptagningsområde och en samverkan på riksnivå. Vidare sägs att det behövs ettförändrat system för inskrivning som omfattar hela landet, i stället för som , att föreståndaren beslutar om inskrivning. ansvar förplaneringen måste stärkas. Del kan tyckas all huvudmannaskapet borde återgå lillstaten, med anledning av allt detta som vi är eniga om, eftersom del härgäller vård av en liten grupp mycket vårdkrävande ungdomar Del säger utskottetnej lill, med undanlag av oss moderater tror alt det enda sättet att få enöverblick över behoven och alt åstadkomma en nödvändig differentiering är ettstatligt huvudmannaskap. Vi har även i våra motioner påtalat att de regler som gäller för möjligheter till inlåsning måsle förändras. Huvudregeln är attinlåsning av ungdomar endast får vara Det måste göras enindividuell prövning och bedömning av hur länge den unge måste vara inlåst förall möjligheter till en förändring över huvud taget skall finnas. Apropå differentiering måsle vissa av de särskildaungdomshemmen få en alldeles speciell utformning. För ungdomar sombegått en brolts- 1989/90:72 21februari 1990 Vård i vissa fall av barn och ungdomar Vård i vissa fall av barn och ungdomar liggärning blir påföljden vård inom . Det fungerar inte. Oftablir det varken någon vård eller reaktion på brottet. Även om det sker enförbättring genom en annan utformning av de särskilda ungdomshemmen, såsom vihar varit överens om i betänkandet, är det inte tillräckligt. Enda sättet atl över huvud taget kunna påbörja enrehabilitering av de ungdomar som har en lång brottskarriär bakom sigär inlåsning och atl del inte finns möjligheter atl straffa sig ut från hemmet.Därför anser vi också att unga människor som döms av domstol för brottslighetskall las om hand av särskilda ungdomshem som slår underkriminalvårdsstyrelsen. Del är rimligt när en domstol har utdömt påföljd förbrott. Här är det viktigt all kvalificerade behandlingsmetoderfinns. Dessa ungdomar riskerar annars all få tillbringa det mesta av sinframtid i fängelse. I en annan reservation påtalar vi tillsammans med deövriga borgerliga partierna atl del har skett en ökning av tidigapersonlighetsstörningar hos ungdomar Många forskare och andra som sysslar medungdomar har påtalat detta. Vi har därför i reservationen sagt att det ärviktigt att ungdomspsykiatrins ansvar klargörs bättre, så att inte dessaungdomar hamnar mellan olika ansvarsområden. Så sker faktiskt relativtofta. Socialtjänstlagen är utformad som en ramlag.Erfarenheterna visar atl det finns vissa behov av preciseringar. Somförhållandena är nu kan tvångsåtgärder komma in ganska överraskande för familjenoch den unge, om inte fungerar tillfredsställande. Vi vet att en ramlag kan handhas myckel olika från kommuntill kommun. Vi anser därför att en stegvis ålgärdslisla, som den som fanns iden tidigare barnavårdslagen med förmaningar, varningar och till sistövervakning, skall återinföras. Hela familjen vet all om inte en förändringtill det bättre sker kommer åtgärderna att trappas upp. Ett omhändertagandemåste ändå vara den allra sista utvägen. Elt omhändertagande är en svår process för allainblandade. Del blir ofta stora rubriker i tidningarna om detta. Det är viktigtatt placeringen utanför det egna hemmet blir bra för barnet, både när delgäller den tillfälliga tiden innan länsrätten fastställer vårdplanen och därefter. Det har förekommit kritik mot familjehemsplaceringar. Detär därför viktigt att utskottet skärper kraven på socialnämndens kontroll avfamiljehemmen. Del har också påtalats i belänkandet. Kommunernas erfarenhet av omedelbara omhändertagandenväxlar. Det finns därför skäl atl se över hur sådana fall handläggs. Det har viockså påpekat i en reservation. Förhoppningsvis bör detta komma med isocialstyrelsens utvärdering av socialtjänstlagens praktiska tillämpningbeträffande barn och ungdomar, som väntas komma inom en snar framlid. Om inteså sker finns det skäl att återkomma lill delta . vill jag understryka familjensbetydelse i det brottsförebyggande arbetet. Familjens ställning måste stärkas.Föräldrarnas möjlighet att ta ansvar för och fostra sina barn är viktig. Detär därför vi i alla lägen talar om att familjen måsle få större möjligheter attsjälva påverka sin situation. Föräldrarsom alltid bekymrar sig för hur de skall klara ekonomin får inte mycket lidöver till barnen. Tvingas båda föräldrarna atl arbeta heltid känns situationenhopplös för många. Uppfattningen om vad som är rätt och fel och skillnadendäremellan grundläggs i hemmet. Det krävs både ork och engagemang att ställakrav och att fullfölja dessa. Den socialdemokratiska politiken har intemedverkat lill att stärka familjen. I stället har familjen blivit mer beroendeav politiska beslut. Familjerna har inte alltid fått möjligheten att varafostrare fulll ut. Jag yrkar bifall lill de moderata reservationerna. Vård i vissa fall av barn och ungdomar AnL 5 (); Det vi behandlar här är en lag som vialla hoppas skall behöva användas så litet som möjligt. När man tar del av denverklighet som gäller för många barn och ungdomar i vårt land, den grupp därLVU blir aktuell, inser man hur oerhört viktigt det är med förebyggandeinsatser. Även i torra lagparagrafer kan ibland uttryckasmänsklighet och insikls-fullhet. Jag tänker närmast på , där deli 6 kap. 1 § stadgas all barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en godfostran. De skall behandlas med aktning för sin person och egenart och får inteutsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling. Tänk omalla barn kunde få känna sig trygga och bli bemötta med aktning. Man skall aldrig generalisera, del finns alltid undanlag.Men för de allra flesta unga som blir ivångsomhändertagna av samhället handlardel ändå om händelser och faktorer i deras liv som har stört deras utvecklingtill harmoniska människor. Den allra största betydelsen när del gäller att ge barnoch ungdomar en trygg uppväxt har naturligtvis familjen. Det är föräldrarna somharhuvudansvaret för barnen. Det samhället kan göra är att på olika sättstärka föräldrarna i deras roll som fostrare. Detta kan låta som schabloner,men del är just det som del aldrig får bli. Del som kan göras för atl ökaföräldrarnas trygghet innebär också en investering för barnens framtid. Det ärvittomfattande åtgärder och beslut som det handlar om inom regionalpolitiska,fördelningspolitiska m.fl. områden, men det är också fråga om den valfrihetsom del innebär att kunna välja den barnomsorgsform som passar den egnafamiljen bäst och där ett vårdnadsbidrag kan fylla ett viktigt behov. Föräldraroch barn behöver få mer tid för varandra. Vi får aldrig underlåta att göra detvi kan göra genom att fatta lämpliga politiska beslut. Vid sidan om familjen har barnomsorgen och skolan viktigauppgifter Förskollärare med lång erfarenhet kan ofta på ett mycket tidigtstadium se vilka barn som är i riskzonen. Men deras möjligheter att hjälpa ochstötta familjerna är ganska begränsade. Flera partier har krävt en översyn avsocialtjänstlagen och om, vilket jag hoppas, en sådan översyn kommer tillstånd borde man kunna studera vilka möjligheter och brister som finns i del härsammanhanget. Det gäller ju atl ta till vara barnomsorgspersonalens kunskaper idet förebyggande arbetet. I det här sammanhanget är det också tänkbart attnågot värdefullt kan bli resultatet av den översyn som förnärvarande företar Skolan måste enligt uppfattning ges bättreresurser atl hjälpa barn med sociala problem. Aktuell statistik visar att detföreligger klara sam- Vård i vissa fall av barn och ungdomar bandmellan dålig skolanpassning, skolk och kriminalitet. Om skolan inte tidigt kanåtgärda de problem som en elev har, kan det ibland gå så långt att han"straffar ut sig" från skolan, och det är givetvis ett synnerligendåligt utgångsläge vid intåget i vuxenvärlden. Till det förebyggande arbetet hör naturligtvis ocksåkampen mot alkoholmissbruket och narkotikan. Det råa våldet, skadegörelsen ochinbrotten, allt det som gör ungdomar till s.k. värslingar, hänger nästan alltidihop med alkoholförtäring eller narkotikamissbruk. Därför får arbetet mot missbruketaldrig stanna av. Återkommande kampanjer kan vara verkningsfulla. 1 dem kan dedrogfria alternativen framhävas, och ungdomarnas egna organisationer kanstimuleras alt la ansvar för att bidra lill all hålla drogkonsumtionen nere. måste ivyärr alltför många barn och ungdomar underen tid mot sin egen eller föräldrarnas vilja tas om hand. Orsaken kan varaungdomarnas eget beteende, alltså missbruk eller kriminalitet, men det kanockså vara fråga om brister i den unges hemmiljö. Det handlar om elt stortingrepp i familjens liv, och det ställs stora krav på den eller dem som underen tid skall ta ansvar för vården av den unge. Så långt som möjligt försöker man alt placera ungdomarna ifamiljehem, eftersom nästan alla är överens om all delta är den bästavårdformen för de allra flesta ungdomar Egentligen kan vi inte nog uppskattadel arbete som många familjehemsföräldrar bedriver. ställer de uppdygnet runt för ungdomar med problem. Alt delta är ett tungtarbete råder del inget tvivel om. Det är ofta också ett i många avseendenensamt arbete. Det som familjehemsföräldrar oftast uttrycker önskemål omär atl de kan få en "egen" socialtjänsteman att vånda sig till förråd och stöd, sårskilt när det "krisår". För att familjehemsföräldrarna skall kunna orka fortsättasitt viktiga arbete och inte blir utbrända i förlid är det angeläget all dekan få utbildning och fortbildning. Detta gäller för övrigt också personal påungdomsvårdsin-stitulioner. Det är inte alldeles givet hur en sådanfortbildning skall vara konstruerad för att den skall bli mest ändamålsenlig.1 en treparlireservalion, nr 9, har vi föreslagit att en utredning bör göraskring behovet av personalutvecklingen och om hur fortbildningen skall varasammansatt. fanns statliga ungdomsvårdsskolor somdärefter överfördes till landstingen eller i vissa fall lill kommunerna. §12-hem är den vanliga benämningen på dessa hem. Meningen var förslås altde som var placerade på ungdomsvårdsskola i fortsättningen skulleplaceras pä § 12-hem. Men så blev det nu inte riktigt. De ungdomar som är mest belastade, som har deallvarligaste problemen och som därför har del största behovet av vård saknarofta hemvist. Ingen vill ha dem. Det finns elt slags handfallenhet inför dessaungdomar Myndigheterna inser behoven men saknar de rätta medlen. Därför är delinte så förvånande att söker sig fram på nya vägar som iblandkan le sig uppseendeväckande och provocerande. Så har vi fått i gång"värstingde-batten" - på ont, men kanske ibland också på gott. Jagtror nämligen alt den beskrivning som massmedierna gjort av en del ungdomarssituation har fått många människor att inse atl det här är fråga om barn i nödoch alt deras provocerande handlingar ofta är desperata rop på hjälp. De flesta människor accepterar knappast att 15-åringarplaceras i häkte, därför att det inte finns någon lämplig vård för dem, någotsom det berättades om i TV . Gång på gång framkommer hur ettplaceringsärende bollas från den ena till den andra, och till slut konstaterasdet atl alla vårdinstitutioner säger nej; "Den grabben vill inte vi ha,han platsar inte i vår grupp." avvisade § 12-hemmen 600 gånger sammanlagt150 ungdomar, vilket betyder att flera ungdomar avvisades . Det finns ingen anledning att höja de tidigareungdomsvårdsskolorna till skyarna, där fanns ofta stora brister. Men med facili hand kan vi ändå fråga oss om det inte hade varit betydligt bättre altförändra och förbättra innehållet i den verksamheten i stället för attförändra huvudmannaskapet.