prot · GD0921 · 1989-12-31 00:00:00 — Alla vet att stora summor i daggår åt till myckel dyra holellkostnader, Inga incitament finns egentligen föratt välja ett billigare alternativ. Jag tror alt detta helt har kommit bort ihanteringen. Därför yrkar jag bifall till reservation 8, Ireservation II tar upp frågan om bilersättningen tillmedresenärer. Denna ersättning har legat på sin nuvarande låga nivå, dvs, 5öre extra, sedan 1960-lalel, Del finns och kommer - jagtänker på höjningarna av bensinpriset och annat - alt finnas ännu starkare skälför atl ge bilisterna en ordentlig stimulans till ökad samåkning. miska skälbör det självklart ske också av miljöskäl. Ingen kan väl vara emot en sådanstimulans, I de nya kaliforniska lagförslagen på miljöområdetstimuleras just samåkning i bilar på ett markant sätt. Jag tror t,o,m. alt detfinns tvingande bestämmelser i lagstiftningen. Innan vi har sammamiljösituation som man har där bör socialdemokraterna kunna samla sig till attföreslå en höjning av ersättningen som gör alt den åtminstone finns ibakhuvudet hos resenärerna när de skall välja forlskaffningsmedel till enmötesplats. Så är ingalunda fallet . Del tror jag atl alla inser. Jag fårhoppas all del är ett förbiseende all man inte har rättat till del här.Bilersättningen för medresenärer är alltså onödigt låg. Skälen för avslyrkan av motionen i betänkandet är nu bortai och med den skatteuppgörelse som socialdemokraterna, och i storutsträckning har medverkat till. Om inga nya sakskäl kan presenteras,, och det torde vara svårt, bör motion och reservation bifallas. Jag yrkar därmed bifall till dem. KARL-ERIKPERSSON (vpk); Det som händer inom den statliga sektorn ärnormgivande för kommun- och landstingssektorn. Risken förivålredjedelssamhällel kommer alt växa om staten fortsätter atl salsa pächeferna på det sätt som man har gjort inom den statliga sektorn. Del måste,som vi i vpk ser saken, vara lika viktigt att salsa på personal och utvecklandeutbildning på alla områden. Det är endast så man kan skapa möjligheter tillökade kunskaper hos all personal och se till alt jämställdheten bättrebeaktas. Som det nu ser ut kan ingen med bästa vilja i världen skryta med atlha lyckats. Jag tycker det måste vara pinsamt för socialdemokraternaatt tala om den statliga personalpolitiken, när man kan konstatera hur storlönespridningen är inom de statliga förvaltningarna. En uppvärdering avchefsrollen och av lönerna för dukliga medarbetare är den enda centrala del iden statliga personalpolitiken som genomförs också inom den övrigaoffentliga förvaltningen. Den statliga personalpolitiken skall utformasutifrån krav på jämlikhet och rättvisa samt utifrån likalöns- ochlikavärderingsprincipen. Det måste vara de grundläggande kraven. På s. 4 i belänkandet står följande: "De övergripandemålen för den statliga personalpolitiken är att bidra till en effektivstatsförvaltning, medverka till samhällsekonomisk balans och alt främja ettdemokratiskt arbetsliv." Har man uppnått dessa mål, , eller är debara visioner ? När tänker man i sä fall se till alt de visionersom man skriver så vackert om i belänkandet blir verklighet? Dessa visionerskulle, om de blev verklighet, vara till gagn för många människor inom denoffentliga verksamheten. Där finns människor som strävar efter atl fåutbildning, möjligheter till utveckling och en berättigad del av den gemensammakakan. År det bara visioner på ett papper eller finns del tankar på altrealisera dem? tillsätts en utredning, och dess direktiv är del svårtatt utläsa i betänkandet. Men är direktiven grundläggande för den utvecklingsom man vill ha inom den offentliga och statliga förvaltningen? Som delser ut inom den statliga förvaltningen ur jämställdhelssyn- 1989/90:21 8november 1989 punkt är det, som jag sadeförut, egentligen inte någonting man kan gå ut och skryta om. Jag tycker alldel är synd, för inom den statliga förvaltningen finns det många kompetenta,bl,a, kvinnor, som borde ha möjlighet atl utvecklas och få en chefsroll, mende hålls tillbaka på ett eller annat sätt. Meddet, herr talman, vill jag yrka bifall till samtliga vpk-reservationer viddetta betänkande. () replik: Det finns i den kommunistiska reservationen nr 3 några passusar somockså vidrörde och som jag något vill ställa under luppen. säger atl löneskillnaderna inte får bli stora, att det måste finnas ensolidaritet i löneutvecklingen, ett slags jämHkhetsideal, och alt del är etträllvisekrav alt lönepolitiken skall vara lika lön till alla. Han talar ocksåom att utbildningen om möjligt bör bli lika och att man därför vill salsa pådem som har den sämsta utbildningen. Men man talar inte något om alt också desom är duktiga kan behöva en fortsatt utbildning. Delhär innebär, som jag ser del, en uniformering i svenskt arbetsliv avöststatsmodell. I rasar nu allting samman på ett sätt som vi faktisktinte trott vara möjligt, även om vi haft aningar om att utvecklingen skulle gåi den riktningen. Denpolitik som bedrivits i har lett till en sämre arbetsledning påarbetsplatserna än som varit nödvändigt - ingen har velat ta på sigarbets-ledaruppgifter, därför att del inte har gett några extra pengar. Ensämre utveckling har blivit följden, en sämre tillväxt, med ytterligareförsämrad lönebetalningsförmåga. Är det den utvecklingen, ,som kommunisterna vill ha också i vårt land? KARL-ERIKPERSSON (vpk) replik: Det är synd atl inte och jag har litet altdiskutera det här, för det skulle vara väldigt roligt. Jagförstår att tankar om solidaritet bär emot - det uttryckte hanju nu här. Men likalönspolitiken innebär inte alt alla skall ha lika lön. Attalla som har samma befattning, oavsett kön eller ålder, måste ha lika lön, detär vad likalönsprincipen utgår ifrån. Närmoderater inte klarar av att försvara de egna ståndpunkterna eller själva villangripa någon, då tar de till . Jag vet inte vad till om . Han kanske känner dem bättre än jag. Jag kan intesvara för vare sig personalpolitik, lönepolitik eller något annat. EftersomErik Holmkvist verkar vara så intresserad av och engagerad i , kanskehan borde la upp den debatten när kammaren behandlar ett betänkande omutrikespolitiken. Att tala om när vi behandlar den statligalönepolitiken i , tycker jag rimmar litet dåhgt. Jagskall gärna försöka få till stånd en öststatsdebatt med , men dåmåste jag först få läsa på, så att jag kan mer om det ämnet än jag gör . () replik: Det skulle inte heller bjuda mig emot alt få en debatt med Karl-ErikPersson där vi har mera tid. Menjag vill än en gång ställa frågan; Är det den utvecklingen som Karl-ErikPersson och kommunisterna vill ha i som man har fått iöststaterna, där man har praktiserat just den politik som vänsterpartietkommunisterna ger uttryck för i sin reservation? Det var den frågan jag villeha svar på. Attlikalönsprincipen resulterar i en sådan utveckling, tror jag ärallom bekant . Jag tror inte atl något parti i - möjligenborisett kommunisterna - har någon annan uppfattning änall det inte är möjligt att genomföra en uniformering av utbildning ochlönesältning. Jagtycker alt reservation 3 visar alldeles tydligt att kommunisternai de här frågorna ännu är kvar i de djupa hjulspår där ni har vistats under såmånga år. 1989/90:21 8november 1989 KARL-ERIKPERSSON (vpk) replik: Jag vet inte om har praktiserat någonting som vi haruttryckt i en reservation. Påståendet att de har gjort det får stå för ErikHolmkvisl, Detvi presenterar i reservationen är vår syn på hur den statliga personalpolitikenskall utvecklas i , Vad det har att göra med någonting som eventuellthar praktiserats i kan jag inte svara på. Andrevice talmannen anmälde atl anhållit att till protokollet fåantecknat alt han inte ägde rätt till ytterligare replik. Av reservationer tänker jag nu bara tala om två. GöstaLyngå skall senare tala för vårt förslag att den anställde vid löneökningskall kunna få välja att ta ut förbättringen i minskad arbetstid i stället förökad lön. Denena reservationen som jag tänkte ta upp handlar om nattraktamenlen. Vi villåterinföra de generella nattraktamenlena, för dagens regler leder till stortslöseri. Dagens regler innebär atl hela övernattningskostnaden betalas av densom sänt vederbörande på tjänsteresa, och det får lätt till följd att denenskilde inte försöker hålla igen på kostnaderna. Resultatet har blivit enkostnadsexplosion som belastar statskassan. Att det inte finns ett maximibelopphar säkert bidragit till att hotellpriserna har rusat i höjden. Vi föreslår attövernatlningskostnaderna begränsas genom att man sätter ett maxbe-lopp. Denandra reservationen gäller att rättvisa villkor skall gälla för homosexuellasambor i fråga om den statliga grupplivförsäkringen. Vi stöder här tvåmotioner, en från vpk och en från . För mig känns det självklartatl alla sambor skall ha samma regler i det här avseendet. Varför skulle detförresten inte kunna gälla även syskon som bott ihop ? Fast dethandlar ju inte den här reservationen om. Jag är besviken på atl motionerna inte har fått störrestöd i utskottet. representanter i utskottet har t.ex. inte stöttfolkpartimolionen. skall jag ta upp frågan om bilersättning förmedresande, som flera redan har pratat om här. Jag håller ined motionärenBirgitta om all man borde stimulera samåkning genom alt göra det merlönsamt atl ha många medpassagerare i bilen. I ett särskilt yttrande instämmerjag i syftet med hennes förslag all öka ersättningen från nuvarande fem öretill kanske per kilometer, men ett villkor för alt jag skall kunnastödja förslaget är atl man drar ner på grundersättningen förföraren/bilägaren. Vi vill inte öka bilersättningarna, snarare minska dem.Det är anledningen till alt jag inte kan stödja reservation 11. som baraföreslår höjd ersättning för medpassagerarna. Jag yrkar bifall till reservationerna 5, 6, 7 och 9. GUSTAVPERSSON (s); I del här betänkandet som behandlar 14motioner anknyter de flesta motionerna till den statliga personalpolitiken. Deflesta motionerna har behandlats tidigare av arbetsmarknadsutskottet. och hävdar all man skall tryggapersonalförsörjningen genom atl skapa mer kompetent personal. Man villutveckla arbetsgivarrollen och arbetsledarrollen och del skall finnaskonkurrenskraftiga arbetsvillkor. Man talar även om ett flexibelt lönesystemoch hänvisar till privata förelag. säger också all den enskildaarbetsgivaren har lättare all rekrytera personal inom sociala sektorn ulan altange några bevis för del. Dessutom hävdar man all lönerna är alltförsammanpressade. Vpk hävdar därerriot motsatsen. Lönepolitiken skall utgåfrån jämlikhet och rättvisa och man tar avstånd från uppvärderingen avchefsrollen. Vpk kräver innehåll i och inflytande på arbetet och lokallgodkännande av fackföreningar vid förändringar i arbetsorganisationen, dvs. Denna redovisning belyser mycket klart de stora skillnadersom råder mellan de borgerliga och vpk. De borgerliga betonararbetsgivarrollen, cheferna, större löneskillnader och större skillnader iarbetsvillkor. Man talar visserligen i förtäckta ordalag genom all tala omkonkurrenskraftiga arbetsvillkor, löneplaner som har blivit för myckelsammanpressade och flexibelt lönesystem, och man hänvisar till de privata somett föredöme. Vpk har alltså den rakt motsatta åsikten här. Så här olika är detalltså mellan ytterligheterna när det gäller statlig personalpolitik. Vi socialdemokrater ser på detta litet mera mitt emellan.Vi vill driva en personalpolitik som tillgodoser de anställdas önskemål. Men vivill också ha en arbetsgivarroll så all medborgarna får nytta av den produktionsom staten bedriver. Det är alltså båda dessa delar som måste sammanföras. Detär mer än vad det borgerliga lägret eller vpk gör. Det sägs här atl de övergripande målen förpersonalpolitiken är en effektiv statsförvaltning. Vi vill också medverka tillsamhällsekonomisk balans. Det är viktigt med tanke pä all staten är en storarbetsgivare och måste ta samma ansvar som man gör inom den privata sektorn.Ett demokratiskt arbetsliv skall främjas. De borgerliga tror alt man kan främjaett demokratiskt arbels- liv genom att skapa störrelöneskillnader och större olikheter i arbetsvillkor. Del tror inte visocialdemokrater på. undrar om vi har uppnått dessa mål. Självfallet har vi inte uppnåttalla mål. Men man måste ständigt arbeta i den riktningen. Det är vad deövergripande målen går ut på. Jag tror aldrig man når dessa mål dåarbetsmarknaden förändras . Närjag arbetade på arbetsförmedlingen hade jag en lärare som sade attarbetsmarknaden är ny. Det sker alltså en ständig förändring.Därför måste man ha dessa mål att arbeta mot. Deborgerliga har en övertro på löneskillnaderna och tror alt de skall lösa allaproblem tillsammans med konkurrensen om arbetskraften. Erfarenheterna från deår som har gått efter visar på annat. Vi har i det härlandet drivit en solidarisk lönepolitik, och del har gett, ,kvinnorna en helt annan lönesältning än om vi hade drivit en spriddlönepolitik. Dessutom har de lågavlönade fått en helt annan ekonomisksituation med hjälp av denna politik. Vi hävdar därför att lönepolitiken ärbara en del för att uppnå de tre mål jag har redovisat. Vitror inte heller, som vpk, på alt det går att ha en lokal vetorätt när arbetsorganisationenskall ändras. Det krävs så stor strukturomvandling också i den offentligasektorn atl det inte går alt ha vetorätt i sådana sammanhang. Det är också enerfarenhet som svensk fackföreningsrörelse har gjort. Folkpartiethar även tagit fram decentralisering och anpassning av personal till olikaverksamhetsgrenar Del ligger helt i linje med den nuvarande utvecklingen avpersonalpolitiken. Vpk har krav på att satsningar på utbildning av personermed endast nioårig skolgång skall göras. Syftet med den statligapersonalpolitiken är att detta krav skall tillgodoses. Regeringenskall tillsätta en utredning om kompetensutveckling. Den utredningen syftartill alt dels kartlägga, dels analysera de framtida behoven av just utbildningoch föreslå åtgärder. Detta kommer naturligtvis de breda grupperna till del,och det gäller över hela arbetsmarknaden och sjävfallet inom den statligasektorn. Arbetsmarknadsutskottethävdar här att den nuvarande inriktningen på den statliga personalpolitikenmåste fullföljas. Den är väl avvägd mellan de borgerliga partiernas förslag ochvpk:s förslag. Utskottet avstyrker därför motionerna. LennartBrunander har åter väckt en motion om meritvärdering av värnpliktstjänstgöring.Han vill att värnpliktstjänstgöring likställs med annan anställning.Arbetsmarknadsutskottet anförde , och gör del på nytt, atl allerfarenhet som är relevant när man söker en tjänst också skall få åberopas.Det skall man naturiigtvis också få göra med värnpliktstjänstgöring. Mensamtidigt anförde arbetsmarknadsutskottet då, och gör det även , att detexempel som motionären nämner om uppsägning gäller mindre meritvärdering ochmer anställningsskyddslagen och lurordningsregler som fastställs genom avtal.Utskottet är därför inte berett att vidta några ytteriigare åtgärder i delfallet. Imotionen från m.fl. socialdemokrater yrkar man på envidareutveckling av den statliga personalpolitiken när del gäller kampen motalkoholskador. Man nämner olycksfaktorer, otrivsel, längre sjukskriv- 13Riksdagens protokoll 1989/90:21 ning,social utslagning och som del yttersta en för tidig död. Delta har bl,a,Folkhälsorapporlen visat på. instämmer här i arbetsplatsensbetydelse när det gäller atl rehabilitera, förebygga och stödja, Utskollelredovisar en rad åtgärder som har vidtagits. Del gäller statens arbetsmiljönämndsom ger rekommendationer och vägledning i dessa frågor, Slatshälsans insatser,de lokala arbelsmarknadsparternas insatser och skyddshälsoorganisationen.Vidare kan man hänvisa till alt del kommer all framläggas en propositionbaserad på rehabiliteringsutredningens och arbetsmiljökommissionens arbete. Dearbetar ju också i den här riktningen. Vi anser atl stora insatser görs ochkommer all göras i framliden. Därför bör motionen inte föranleda någon åtgärd. genom föreslår all arbetstagarevid uppflyltning till högre ijänsletidsklasser skall fä välja mellan ökad lönoch minskad arbetstid. Utskollel avstyrker motionen med hänvisning till altdetta är en för-handlingsfråga. Löneplaner och ijänsletidsklasser kommerförmodligen alt slopas, om man får tro utvecklingen som pågår närdet gäller avtalsförhandlingarna, tillsammans med moderater, folkpartister, vpkoch lar upp frågan om pension för huvudlärar- ellerinslitutionsföreslåndar-tjänsler som avskaffades , Man hävdarhär alt de enskilda befattningshavarna har lidit rättsförluster.Arbetsmarknadsutskottet delar inte denna uppfattning. Det har här varit frågaom en förhandlingsuppgörelse i samband med övergångsbestämmelse när tjänsternaavskaffades. kan inte efter avtalsuppgörelsen komina och säga någotannat. Utskottet avstyrker därför motionen. Detsamma gäller en motion från vpk, , ochfolkpartiet, , om eflerlevandeskydd i grupplivförsäkringar förhomosexulla sambor. Även här är del numera en förhandlingsfråga. Det gälleralltså en uppgörelse mellan arbetsmarknadens parter, dvs, reglementet haravskaffats och ersatts med avtal. Utskottet avstyrker motionen. Slutligen las frågan om statliga nattraktamenlen upp imotioner från och . Det gäller även bilersättningarför medresande och ersättning i de fyra nordligaste länen. Motionen avstyrksmed hänvisning till den pågående behandlingen av inkomslskalieutredningen. Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i arbetsmark-nadulskottels belänkande nr 7 och avslag på samtligamotioner och reservationer. ERIKHOLMKVIST (m) replik: Vad vi säger är atl del är alldelesnödvändigt alt staten som arbetsgivare skall kunna konkurrera omden bästa arbetskraften. Något annat mål skall vi inte ha, och jag tror alt viär eniga på den punkten. För all detta skall bli möjligt, för atl staten skallkunna konkurrera om det bästa på arbetsmarknaden i fråga om arbetskraft, krävsen större flexibilitet än vad vi har sett från statens sida. Statensroll som arbetsgivare är oerhört komplicerad, i all synnerhet i närefterfrågan på arbetskraft är så stark som den är just . Ensolidarisk lönepolitik, säger , del är vad vi har drivit. Vi har dessutom drivit enfördelningspolitik. Men, , del har gått för långt, vilket bl.a.har resulterat i atl vi nu får en ny skattepolitik som medger skattesänkningarpå 4 000 till , för dem som tjänar myckel. Den som tjänarlitet däremot får inte just någon skattesänkning alls. Dettatycker jag är ett bevis på hur nödvändigt det är alt vi fortsätter all anpassaoss till vår roll inom EG, som kräver denna insats av oss. Det förslag som ärlagt visar, med de brister det har i finansieringen, hur nödvändigt del ändå äratl få en flexibel lösning som innebär att den som är duktig - och dånaturligtvis har en hög lön - får mer kvar i sin plånbok än vad han får i dag.Detta lar så att säga loven av argument därvidlag. Socialdemokraternahar insett all denna insats är alldeles klart nödvändig. Jag tycker atl GustavPersson gärna kan erkänna det. 1989/90:21 8november 1989 CHARLOTTEBRANTING (fp) replik; Det är oroande atl inte på något sätt känner ängslanöver atl de offentliganställda faktiskt till viss del flyr den offentligasektorn och att man där har problem. Jag gav i mitt anförande en hel radexempel på detta, och jag hänvisade till en IMU-undersökning som visar på justdetta problem i fråga om den offentliga sektorns rekrytering av arbetskraft.Tror ändå inte att en konkurrens från en alternativ sektor ärpositivt även sett från den offentliga sektorns sida? Detär oroande alt se alt socialdemokraterna på flera olika sätt motverkar enutveckling inom den offenthga sektorn. Varför är man inte för dessa alternativ,och varför ser man inte det positiva i atl det behövs en förändring och enförbättring av den offentliga sektorn? Tyckerinte t.ex. all del är rimligt all man, om man på en arbetsplatshar lyckats tjäna in litet pengar, själv skall ha möjlighet att använda depengarna till det som man anser vara viktigt och riktigt? Att ge ett ökatbudgetansvar för de offentliganställda är ett sätt för staten att visa att manverkligen tar ansvar för och litar på sin personal. Ökadelöneklyftor är inte ett mål i sig för oss i . Men det är enligt vårmening viktigt alt utbildning lönar sig. Anser inte all del ärviktigt alt en undersköterska som utbildar sig till sjuksköterska verkligen fåräven ekonomiskt utbyte av delta? På detta sätt får vi ökade löneskillnader, menvi får också en stimulans för utbildning. Och det kan väl inte vara fel? Del skulle vara intressant om villesäga något om den översyn av den offentliga verksamheten som ulskottsmajoritelenhänvisar till i sin skrivning. () replik; Statens roll som arbetsgivare, , hänger intimt samman medlöneförhandlingarna och resultaten av dessa. Det vi nu ser inför våra ögon ärnågonting av uppdämda krav och önskemål som håller på att explodera i ensituation som tenderar alt bli mycket lik den som rådde i mitten av 70-talet.Jag ställde en fråga för alt få vela om socialdemokraterna hade några tankar påatt försöka la lag i detta med en mera samordnad statlig insats.Uppenbarligen har man misslyckats med att i förväg skapa trovärdigaförutsättningar för en lönerörelse som skulle stanna ens i närheten av vadKjell-Olof förutsåg . De borgerliga-jag räknar mig som borgerlig-vill inte barase ökade löneklyftor, och se det som lösningen på statens personalproblem. Denideologi, eller vad man skall kalla det, som förfäktar gåregentligen ut på all den rätta positionen måste finnas någonstans mitt emellande borgerliga och vpk. Jag tror inte atl detta räcker. Man måste ha en meramedveten inställning för atl resultatet skall bli bra. Vi tror alt löner och chefsförhållanden är vikligafaktorer i förnyelsen av den offentliga sektorn. Jag kan som exempel nämna deskatlehandläggare som finns på i mitt län. Dessa ställer knappasti dag upp på den typ av solidarisk lönepolitik som förfäktar somden enda sanna lösningen. Egentligen är det precis tvärtom; de röstar så atlsäga även här med fötterna. De lämnar sina tjänster, och det uppslår ett behovav en ständigt ny inskolningsperiod med ny personal. Man får inte denkompelens-uppbyggnad i förvaltningen som är så viktig för alt staten på ettkärnområde verkligen i förlängningen skall kunna garantera den rättssäkerhetsom alla är så betjänta av. Del är enligt min mening också viktigt alt vi hareffektiva belöningssystem inom den offentliga sektorn. några ord beträffande cenlermotionen omersättning för med-åkare, bilersättningen. Jag efterlyste nya argument eftersomde som fanns i betänkandet hade fallit till följd av skalleuppgörelsen. Delblir när det gäller bilersättningarna inte-några grundläggande förändringar,som det slår skrivet i betänkandet. Trots detta föreslår , utannya argument, atl motionen skall avslås. Det är litet synd, för här skulle manfaktiskt kunna agera genom ett bifall till en så självklar propå. Vad är nu livskvalitet? Frågan är berättigadnär människor som resultat av reklam, grupptryck, slatusbehov etc, skaffar sigallt fler prylar för atl fylla upp hem och fritid. Detta sker oftast när manhar en disponibel inkomst som ligger över den nivå där man tillfredsställtsina basbehov. Emellertid finns det många visare människor som väljer enannan väg, som i stället för högre lön väljer kortare arbetstid, mer lid försin familj och sin frilid - vilket enligt min uppfattning är lika med högrelivskvalitet. Del är bra all samhället är så flexibelt att många kan väljaenligt sin egen livsstil. Dess värre är det dock inte så för alla; många ärfast i sin lönekarusell. Min motion var avsedd atl visa på en väg ut ur dennabindning. Tanken är att man i stället för ökad löneklass skall kunna välja enförkortad arbetstid. Detta skulle ha fördelar för alla parter: Löntagare kan välja frilid framför pengar. Arbetsgivarekan arbeta ulan automatiska ökningar av lönekontot. Samhälletsekonomiska takt kan bli lugnare. När nu utskottet har avstyrktmotionen har detta skett av bl.a. två skäl. För del första har denna aspektinte diskuterats i arbetstidskommitléns be-