prot · GD09129 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:129 1§ Välkomsthälsning till gästande lettisk delegation Vår riksdag gästas av en delegation från det lettiskaparlamentet, och jag hälsar dem hjärtligt välkomna till och tillriksdagen. Välkomsthälsning tillgästande lettisk delegation 2§ Justering av protokoll 3§Svar på interpellation 1989/90:169 om massaindustrins behov av el har fill mig ställt följande tvåfrågor: Kommer jag att undersökamassaindustrins vilja och möjligheteratt välja teknik som klarar ett höjtelpris? Tar jag hänsyn tillägarförhållandena inom svensk kärnkraft när jag bedömer industrins teknikvaloch intresset av att behålla kärnkraften? Jagbesvarar frågorna i tur och ordning. Massa-och pappersindustrin är ay stor betydelse för landets ekonomi. Merparten avproduktionen exporteras. Exportvärdet uppgick till omkring 49 miljarderkronor, vilket motsvarar av den totala exporten av industrivarorEftersom importinnehållet är mycket lågt i branschens produktion, är dessbetydelse för handelsbalansen ännu större än vad exportsiffrorna visar Drygt40 000 personer arbetar i massa- och pappersindustrin. Totalt används i dennaindustri ca elkraft , vilket motsvarar av helaindustrins elförbrukning. Tillverkningenav både blekt sulfatmassa och mekanisk massa har.ökat under de senaste årtiondena.Vid produktionen av sulfatmasssa kan elförbrukningen till stor del tillgodosesgenom egengenererad mottrycksprodukfion. Riksdagensprotokoll 1989/90:129 uppgick produktionenav mottryckskraft i massa- och pappersindustrin fill drygt . Denkemiska massaindustrins låga elförbrukning ät en fördel som dock måste vägasmot högre vedförbrukning och större kostnader för miljöskyddsåtgärder vidjämförelse med den mekaniska massaproduktionen. Inomden mekaniska massaprodukfioneii har framför allt de mest elinten-sivaproduktionsmetoderna ökat. Dessa har till stor del utvecklats i och hardärigenom givit branschen ett försprång i den internationella konkurrensen.Fördelarna med de nya processerna är bl.a. att papperets styr-keegenskaper blirbättre än när andra mekaniska processer utnyttjas. Detta innebär att mekaniskamassor nu kan användas i fillämpningar som tidigare krävt kemiska massor. Sedanmitten av har branschen totalt investerat perår. Av dessa investeringar har en betydande del gått till miljöförbättrandeåtgärder Investeringarna har resulterat i både ökad kapacitet och ökadförädlingsgrad. En stor del av produktionen har koncentrerats till störreanläggningar, där massaproduktion och pappersproduktion integrerats. Därföranvänds en allt större del av massan för papperstillverkning inom landet. På60-talet gick av massaproduktionen fill försäljning, medan andelen endast är av produkfionen. Den ökade förädlingsgraden innebärgivetvis en större total energiåtgång. Denhöga elförbrukningen i den mekaniska massaprodukfionen motverkas delvis i deintegrerade anläggningarna genom att en stor del av energin kan återvinnas ochutnyttjas för torkning av papperet. Detsker ett ständigt utvecklingsarbete inom skogsindustrin, och eftersomkostnaderna för el är en betydande del av branschens totala kostnader ärarbetet bl. a. inriktat på eleffekrivisering. De försök som utförts på laboratorienivåhos Skogsindustrins tekniska forskningsinstitut pekar på möjligheter attbetydligt effektivisera elåtgången vid raffineringen i den mekaniska massaproduktionen. Inomramen för det statliga energiforskningsprogrammet satsas betydandebelopp för forskning rörande effektivare energianvändning. Stödet, som handhasav styrelsen för teknisk utveckling, är i första hand inriktat mot tyngreindustri, som exempelvis massa- och pappersindustrin. Manär inom massa- och pappersindustrin också medveten om att priset på el kommeratt stiga när nya elprodiiktionsanläggningar tas i anspråk. Den insikten harvisat sig i de senaste årens investeringsbeslut. I ersätter manexempelvis en tidningspappersmaskin med en maskin för bestruket tryckpapper,som endast kräver hälften så mycket el räknat per ton papper Vidare användsreturpapper i ökad utsträckning som råvara vid massatillverkningen, vilket ärmindre elkrävande än färsk råvara. Inom planerar man attinvestera i en ny fabrik för kemisk massa. En ansökan omlokaliseringstillstånd prövas av regeringen. Den nyamassafabriken blir enligt ansökan i stort sett självförsörjande på såväl elenergisom bränslen, medan de alternativ som man övervägt skulle innebära ett ökatelbehov. Densvenska massa- och pappersindustrin har framgångsrikt anpassat sigfill de förändringar som ständigt sker både på marknaden och beträf- Jag är säker på att man även i framfiden kommer atthävda sig framgångsrikt, också när priset på el sfiger Jag räknar med attbranschen skall göra fortsatta ansträngningar att effektiviseraelut-nyttjandet. Frågan om ytterligare insatser för elhushållningen i denelinten-siva industrin kommer att övervägas i den kommande energiproposifionen. Denandra frågan gäller om jag tar hänsyn fill ägarförhållandena inom svenskkärnkraft när jag bedömer industrins teknikval och intresset av att behållakärnkraften. Statenär genom ägare till av den installeradekärnkraftseffekten. Ytterligare ägs av kommunala bolag. Resterande10 % av ägandet är fördelade på ett antal privata kraftproducenter, av vilka endel också är verksamma i skogsindustrin. Jagär inte överraskad över att man i skogsindustrin är negativ till höjda priserpå elektricitet liksom till ökade produktionskostnader i övrigt. Det är inteheller förvånande att de företag som är delägare i kärnkraftverk från sinaekonomiska utgångspunkter motsätter sig en avveckling av kärnkraften. Jag villdock betona att beslut om kärnkraftsavvecklingen grundar sig påsvenska folkets deklarerade uppfattning 1980. Jag ärövertygad om att industrin också från strikt ekonomiska utgångspunkter beaktardetta beslut i sina framtidsbedömningar 3 (): Jag ber att fåtacka industriministern för det utförliga svaret på min interpellation. Jagtycker att svaret visar en lovande insikt om möjligheterna och hindren för denbeslutade omställningen av vårt energisystem. Industriministernär alltså medveten om att bl.a. skogsföretag som är delägare i kärnkraftverkmotsätter sig en avveckling. sätts in i en kampanj motriksdagens energipolitiska beslut av intressenter som ger sken av att det ärnågot annat än sina intressen som kärnkraftsägare de försvarar Hursäkerställer industriministern att dessa dolda intressen inte snedvriderstatliga utredningar? Denrapport från om energipolitiken som industriministern tagitfram tillsammans med statsministern, miljöministern och LOs ordförande, gerintryck av att man är påverkad av kärnkraftsintressenternas propaganda. 9 förklarar man att enorma elkonsumtion bl.a. beror på denelintensiva skogsnäringen. Och på s. 12 säger man att massa- och pappersindustrinär speciellt känslig för elprishöjningar Vidare är rapporten ytterstpessimistisk i vad gäller hur mycket ytterligare biobränsleeldad kraftvärme viskulle kunna få fram - bara . Man räknar tydligen intealls med den mottrycksel som massaindustrin kan ge. Ändå finns det planer påatt bygga ut denna. Industriministernger själv i sitt svar på min interpellation ett intressant exempel från SödraSkogsägarnas planer De har alltså valt att investera i en massafabrik som blirsjälvförsörjande på såväl el som bränslen i stället för i ett alternativ sominnebär att man köper el. Rimligen är det bedömningen om energipolitikensinriktning som avgör vilket alternativ man valde. 1989/90:129 28 maj1990 1* protokoll 1989/90:129 1989/90:129 28 maj1990 i linje med den avriksdagen fastställda energipolitiken att massaindustrin stimuleras att användaförnybar energi. Riksdagenhar upprepat att vi skall avveckla kärnkraftensenast , gå in för en sträng hushållning med energi och gå över till ettenergisystem som vilar på miljövänliga inhemska och förnybara energikällor Dessamål är väl förenliga och även förenliga med miljön och välfärden. Deharmonierar också med gemensamma framtid, den s.k.Brundflandrapporten. Kärnkraftsavvecklingenkommer att ge en marknad för det effektiva, förnybara energisystemet. Det ärhög tid att vi sätter i gång! Det finns en enorm kapacitet inom industrin föromställning, om man bara får klart för sig att den blir av. Inhemskafasta bränslen, huvudsakligen skogsbränsle, ger oss lika mycket energisom kärnkraften. Om marknaden fanns skulle vi kunna få nästan lika mycket tillfrån skogen, utan att skogsindustrins råvarubehov hotades. Kärnkraften bromsaremellerfid utvecklingen. Skogsindustrinär den industri som använder mest energi i landet, , vilketindustriministern påpekar pappersindustrin är också den störstaanvändaren av skogsenergi. Den skulle kunna vara helt självförsörjande medenergi, också el, om prisförhållandena var de rätta. Detta gäller i första handde två tredjedelar av massaindustrin som är kemisk. Den ter-mpmekaniska metodenär elkrävande. Pappersbruk i t.ex. drar enligt uppgift 1TWh el. Men med ny teknik skulle man kunna halvera energianvändningen. Skogenär största inkomstkälla. Vi får in mer netto frånskogsexporten än från andra omhuldade exportindustrier Skogen är basen förnäringslivet i stora delar av landet. Det är därför begripligt att människorblir skakade när statliga utredningar frestar till braskande tidningsrubrikerom att kärnkraftsavveckling kommer att medföra nedläggning av större delen avskogslänens energikrävande industrier Detär sällsynt att man får höra sanningen - att den skogsindustri som inte harintressen i kärnkraft rimligen skulle tjäna på ett högre elpris. Denegen-producerade elen skulle ju då bli värdefullare. , specialnummer av skogsindustriarbetarnas tidning, intar man en sundskepsis fill kärnkraftintressenternas propaganda. En tekniker berättar att hansföretag skulle kunna vara självförsörjande på el och t.o.m. leverera tillnätet. Ett höjt elpris skulle göra det lönsamt att köra de turbiner man nu inteanvänder Industriministernredovisar i sitt svar att produktionen av mottryckskraft i skogsindustrin år1988 uppgick fill . Men det finns produktionskapacitetinstallerad i industrin. 1987 användes den bara till . De rörligakostnaderna var och den totala elproduktionskostnaden uppskattas fill20 öre. Skogslänensnäringsliv kommer att blomstra om den stora resursen bioenergi får en marknad.Det inflytelserika skogsföretag som äger kärnkraftverk och som gör motståndmot avvecklingen kanske till sin förvåning skulle märka att det tjänadeockså på avvecklingen. Det är i alla fall de erfarenheter som allt fler gör iandra länder IStorbritannien kommer reaktorer att läggas ned och det privata näringslivetkräver undantag från EGs regler mot subventioner och vill ha statsstöd med 14miljarder kr och en garanfi på 24 miljarder, för att över huvud taget ta överkärnkraften. I subvenfioneras kärnkraften numera huvudsakligen av denutbyggda vattenkraften. Denna enorma förmögenhet, som den avskrivnavattenkraften utgör, borde komma landet fillgodo på ett mer konstruktivt sätt. IBrundflandrapporten uppmanas industriländerna att halvera sin energianvändning.Det är illavarslande att regeringens energigrupp räknar med en ökadelanvändning inom industrin. Danska har antagit utmaningen om enhalvering. Närenergipolitiken utformas, kommer industriministern då att vända sig tillrådgivare som kan ge information om hur detta kan ske också i utan attvälfärdsmålen behöver eftersättas? 1989/90:129 28 maj1990 Det beslut somriksdagen har fattat efter folkomröstningen om att avveckla kärnkraftenskall också fullföljas. För att kunna göra det görs det en lång rad olikautredningar som är föremål för debatt inför de beslut som vi skall fatta ihöst om den s.k. kontrollstationen, där vi skall lägga fast en rad olika beslutför att kunna fullfölja avvecklingen av kärnkraften. Detär klart att skogs- och kraftindustrin i den diskussion som föregår dessabeslut engagerar sig och med de demokratiska villkor som vi har i det härlandet utnyttjar alla sina möjligheter att påverka opinionen. Jag är inte ettdugg förundrad över det, och jag ser ingen anledning att vidta några åtgärderför att förhindra industrin att delta i debatten. Jag tycker att det är bra omalla argument kommer fram. Men när vi skall avveckla kärnkraften måste vi ocksåta hänsyn till vår industris konkurrenskraft . Den eltunga industrinsvarar ju för en betydande del av våra exportmkomster och även för en betydandedel av sysselsättningen i särskilt känsliga områden som ochBergslagen. Vi måste se fill så att avvecklingen inte leder till en sådankostnadshöjning av elenergin att vi slår ut denna vikfiga industri. Därför ärfrågan om vilket prissystem vi skall använda en vikfig del av det energibeslutsom vi skall fatta. Vi har, i den rapport som åberopas av ,anvisat att man bör använda den prismetod som vi hit-fills använt, nämligen densom utgår ifrån genomsnittskostnaden för elproduktionen. Då bör det också varamöjligt att klara den eltunga industrin, även om de nya produktionsanläggningarsom kommer och som baseras på bl.a. biobränslen kommer att innebära väsentligthögre elkostnader än de gamla anläggningarna. Genomsnittskostnaden kommer attbegränsa prisutvecklingen, så att industrin kan behålla sin konkurrenskraft. Vihar en lång rad olika utredningar som är föremål för remissbehandling ochdet kommer nya utredningar som skall bilda underlag för de ställningstagandensom vi skall göra. Då är bi.a. elhushållningen en vikfig faktor Det är möjligtatt vi måste sätta in ytterligare åtgärder, utöver det elhushåll- ningsprogram som riksdagenantog 1988, för att åstadkomma en kraftfull el-besparing när vi inte kananvända priset i t.ex. den eltunga industrin för att dämpa elförbrukningen. Dåbehövs det sannolikt åtgärder för att stimulera till insatser på detta område,men samfidigt tror jag att industrin själv har ett stort intresse av att hållatillbaka kostnaderna för elförbrukningen. Det är ju en väsentlig del avkostnaderna för produkfionen i skogsindustrin. Det är klart att industrin helatiden har sin uppmärksamhet riktad på dessa kostnader och det ligger iindustrins eget intresse att hålla dem så låga som möjligt. Närdet gäller biobränslenas plats i det framtida energisystemet så tror jag attdet är en väsentlig källa när vi skall ersätta kärnkraften. Problemet är attdet kommer att ta sin tid innan tekniken ekonomiskt kan konkurrera med andraenergislag. Det är i första hand kraftvärmen och naturligtvis mottryck-skrafteni industrin som är intressanta. Detta kommer dock inte att leda till de storavolymer som vi har möjligheter till. Det är först en bit in på nästa sekel närtekniken för förgasning av biobränslena har utvecklats som jag tror att de kanfå sin fulla genomslagskraft. I avvaktan på detta måste vi naturligtvis sefill att vi har produktionsanläggningar som kan producera el när kärnkraftenskall ersättas. Vimenar i den rapport som vi har tagit fram att det inte går med enbart deförnybara energislagen, t.ex. biobränslen och vindkraft, utan att vi under enövergångsperiod måste använda de fossila bränslena, framför allt naturgasen.Då krävs det att vi kan få en samling kring detta liksom kring alla de olikafrågeställningarna när det gäller energipolitiken. Denregering som sitter är en minoritetsregering. Det förutsätter, för att vi skallkomma fram till ett beslut i energifrågan i , att vi får stöd frånnågot annat parti. Därför kommer överläggningar att äga rum för att vi skallkunna utforma en politik som innehåller både elhushållning för att minimerabehovet av ny tillförsel men även den tillförsel till rimliga priser som vibehöver för att vi skall klara konkurrenskraften för vår industri. 5 (): Jag är, i likhetmed industriministern, inte förvånad över att man försvarar sina intressen inomkärnkraftsindustrin och att man försöker påverka opinionen. Men det ärväsentligt att man gör klart att det är det som sker Det är inte det som jagvänder mig emot utan mot att industriministern själv tycks vara mycket påverkadav denna propaganda. Såvitt jag förstår är en hel del av utredningarna ocksåpåverkade av denna. Det är detta bekymmer som jag har tagit upp. Hushållningenär den absoluta nyckelfrågan. Är industriministern beredd att se till att detblir samma kostnader för investering i en energibesparande åtgärd som när manbygger ut ny kraftproduktion? Vi har i en lång tradition som innebäratt investeringar i kraftprodukfionen subventioneras, medan energihushållningenmåste klara en mycket snabb avskrivning. I får man inte bygga något nyttförrän man undersökt om det går att effektivisera och hushålla till samma pris,och enligt vad jag förstår ger man där ett bättre stöd även till hushållningen. Industriministernupprepar nu propagandan om att Bergslagen och stora delar av skulleslås ut om elpriset fick öka vid kärnkraftsavveck- Det är dåhuvudsakligen skogsindustrin man tänker på. När elpriset blir realistiskt kanman inom skogsindustrin rimligtvis tjäna pengar på att använda sin egenbiomassa till att producera el i mottrycksaggregat. Detta är ingalundanågonting som kan komma först . Detfinns prisuppgifter om att hela denna produktion, med avskrivningar och allt,skulle kosta /kWh, medan driftskostnaden skulle bli /kWh. Det finnsalltså en teknik som är möjlig att använda och som man skulle väljaom den blir lönsam. Jag tycker att det är mycket viktigt att man ger rätt sortssignaler till industrin, så att vi inte behöver gå in för konstlade metoder närvi nu går över till ett energisystem som håller för framtiden. I de utredningarsom genomförs ingår naturligtvis representanter både från industrin och frånde andra sektorerna inom vårt näringliv för att de skall redovisa sinasynpunkter Det är självklart att de försöker påverka utredningarnas resultat.Nu kommer dessa utredningar också att gå ut på remiss, och då för alla möjligaorganisationer möjlighet att polemisera mot de slutsatser som utredningarna harkommit fram till. När regeringen skall utforma propositioner kommer jagnaturligtvis att noga studera de remissynpunkter som kommit in. Minegen bedömning i den här frågan grundar sig natiirligtvis på ett långvarigtdeltagande i den energipolitiska debatten och studium av de utredningar somhar gjorts, men också på de synpunkter som har kommit inte minst frånkärnkraftsmotståndarna. Man måste naturligtvis väga samman alla dessa olikauppfattningar till någonting som kan hålla och som kan ge vårindustri den konkurrenskraft som är nödvändig i den omställning som vi skallgenomföra. Närdet gäller satsningen på hushållning och elproduktion hävdar jag med bestämdhetatt det bästa vi kan göra är att satsa på elhushållning. är hushållningbåde det mest ekonomiska och mest miljövänliga. Därför skall vi naturligtvisutforma program som leder fram till elhushållning, så att vi behöver filiföraså litet ny elprodukfion som möjligt. Men vi kominer inte ifrån attelhushållning inte räcker för att klara hela det bortfall som kommer att skegenom kärnkraftsavvecklingen. Vikan dessutom se en tendens till en ökad användning av el, inte minst inom deneltunga industrin. Man skall förädla sina produkter längre, och det skalltillföra oss i de inkomster som vi behöver för att klara vår handels-och bytesbalans. Omman inom industrin - det må sedan vara skogsindustrin eller annan industri -kommer att tjäna pengar på att införa mer biobränslen i energiproduktionen, ärjag ganska övertygad om att varje företagsledning kommer att se till attutnyttja detta. Jag tror inte att det är detta som är problemet. Problemet ärsannolikt att kostnaderna för elproduktionen - och det är ju detta somkärnkraften handlar om - blir väsentligt högre i nya anläggningar än i devattenkraftsanläggningar och kärnkraftsanläggningar som vi har . Det ärvårt stora problem inför omställningen. Men att sätta elpriset så högt att detslår ut industrin är jag inte beredd att medverka till. Jag tror att en 1 * protokoll 1989/90:129 1989/90:129 28 maj1990 sådan politik ganska snartskulle möta ett stort motstånd från det svenska folket. 7 (): Det som kanskeär intressantast med utredningarna är de frågor som man inte har besvarat, defrågor man inte har utrett. Det är detta som är bekymret också förremissinstanserna. När det inte finns sakligt material framtaget som skullegynna en avveckling av kärnkraften, förnybara energikällor och hushållning, ärdet svårt för en. remissinstans att göra en utredning. Vi måste se fill att detgörs sådana utredningar Jagär rädd för att en del av de utredningar som har genomförts har vinklats påett sådant sätt att man inte fått ett fullt rättvisande svar pä de frågor somhar undersökts, svar som verkligen skulle tala för en avveckling av kärnkraftenoch hushållning. Närdet sedan gäller hushållning sägs det i Brundtland.rapporten att vi skallhalvera vår energianvändning. Det gäller alltså inte enbart el, utan helaenergianvändningen. Det är då rimligtvis inte ny produktionskapacitet som ärdet viktiga. Ettantal personer har med stöd av gjort en utredning och i rap porten Electricity redovisat hur man skulle kunna i hög grad minska ener gianvändningen inom industrin och i landet i övrigt genom modern, känd teknik. Jag anser att sådana rapporter måste läggas fill grund för beslu ten. Låterman den kraftproducerande industrins intresse av att installera nyakraftproducerande anläggningar råda, blir det svårt att uppnå de mål vi harsatt upp för miljön när det gäller t.ex. koldioxidutsläpp. Men går man in föratt minska energianvändningen blir det inga bekymmer Självfalletvill inte heller jag att vi skall höja priset så att den eltunga industrinslås ut. Detta måste naturligtvis ordnas med en bättre framförhållning i tidenså att de nya investeringarna påverkas. Man får se till att man delvis harolika priser och olika styrsystem, tvåprissystem och alla möjliga metoder somfinns, för att skydda den industri som måste vara eltung. När det gällerskogsindustrin kommer den självfallet att må bra av ett höjt elpris, eftersomden egenproducerade elen då blir mer värdefull. Jaghoppas att industriministern ser till att de rådgivare i energifrågor som finnsnära honom, verkligen kan dessa saker, och att han lyssnar på rådgivare somverkligen vill och har kunskap för att ställa om till det goda energisystem somman också talar för i Brundflandrapporten till FN. Det kommer att bli det endamöjliga framfida energisystemet om vi skall ha en värld i solidaritet däru-länderna måste få öka sin energianvändning. Men vi kan faktiskt halvera vårenergianvändning utan att göra avkall på några av de mål som vi värderar högt. Överläggningenvar härmed avslutad. 4§ Svar påinterpellation 1989/90:167 om färjetrafiken till ställt ett antal frågor fill mig om Gotlandstrafiken. Jag ber att fåredovisa frågorna i samband med mina svar Isin första fråga undrar om jag anser att beslut omen fillfredsställande trafikförsörjning kan upprätthållas med det tonnageGotlandslinjen har . Vidarefrågar om jag avser att medverka till att minst en färjaytterligare sätts in för att möta behovet av kompletterande trafik i enlighetmed beslut i anledning av trafikutskottets betänkande nr 18. Somsvar på dessa båda frågor kan jag berätta att transportrådet och rederiet idagarna slutförhandlar om inköp av en tredje färja för Gotlandstrafiken.Vidare har fraktfärjan hyrts in och tagits i trafik redan den 14maj för att möta den ökade efterfrågan på godstransporter och för att avlastapassagerarfärjorna. Isin tredje fråga undrar om jag anser att en 25-procen-tighöjning av biljettpriserna jämfört med övrig kostnadsutveckling ärrimlig. Gotlandstrafikenstaxa följer i stort sett den allmänna prisutvecklingen. december1987 till kommer färjetaxan att ha ökat . Motsvarandesiffra för konsumentprisindex prognosticeras till . Mot dennabakgrund tycker jag att utvecklingen av biljettpriserna i Gotlandstrafiken ärrimlig. Slutligenfrågar vilka åtgärder regeringen i övrigt är beredd attvidta, med tanke på att den kostnad som kan uppgå till 1 900-2 000 kr.för en familj att ta sig fill och från fro.m. också drabbas avpersontrafikmoms på kanske ytterligare ca