prot · GD0943 · 1989-12-31 00:00:00 — Vi har aU anledning att befara attjust TV 3-modeUen kommer att bh den som slår igenom om det blir reklam-TV iSverige. Jag har väldigt svårt att se att detta skulle öka informationsfrihetenoch informationsmöjUghetema i , eftersom ett fåtal rika personer gesmöjUghet att sprida sma budskap, och det är inte den kul-tureUa mångfald som vii mUjöpartiet eftersträvar. Av samma skäl anser vi också att AsfrasateUitenssändningar skaU faUa under kabeUagen för att vi på detta sätt skaU kunna stoppareklamsändningar i kabekäten. Nej tiU reklam ietermedia! Även en mterpellationsdebatt med få deltagare kan vara utomordentUgtbelysande och klargörande. Jan-ErikWUtsfröm, som har lång erfarenhet från ohka positioner inom mediepoUtik ochmedieverksamhet och också som bokförläggare, visar ju att han bakom sittresonemang har en analys, där vi inte i varje ÖgonbUck bUr överens omtoUoiingama, men där jag ändå känner stor respekt för hans 1989/90:43 11december 1989 1989/90:43 11december 1989 I det härsammanhanget viU jag gäma också uttala respekt för att i entid som även den präglades av en något kommer-sieU yra var klarsynt nog att setUl att närradion fick fungera utan att vara beroende av reklamintäkter. Jagtar gäma tUlfäUet i akt att resonera vidare med Jan-ErUc WUcsfröm och andrainsUctsfuUa företrädare om den framtida TV-poUtUcen. JanSandberg har egentiigen tvä typer av inslag i sitt inlägg. Han klagar över attlokahadion inte kan sända under helgema. Han menar att om man bara hade frietableringsrått och rätt att sälja reklam skuUe lokafradion kunna sända underhelgema. I det stycket vittnar mlägg inte om någon klar analys. Iövrigt för ett mer principieUt resonemang när han säger attsocialdemokratm för en mediepoUtUc som mte är förenhg med svensktsamhällsskick. Socialdemokratemas mediepoUtik Uknar den som förs i öst-eiu-opa.I och för sig skuUe jag kunna ta Ula vid mig av detta, om jag inte i annatsammanhang hade mött och hans syn pä friheten. Den22 september kunde berätta om en i JärfäUa,ledamot av kommunfullmäktige. Kan det röra sig om samma som sitterhär i , och som går tiU attack mot ett konstverk som finns ifulhnäktigelokalen i ? säger att han - liksom iUa. mår iUa när han ser konst i offentUga lokaler. Hansäger att konstverket måste bort och ersättas med något lämpUgt poUtisktneufralt. Konstnären, , som också intervjuades, säger att han inteförstår uppståndelsen. Han anser att hans verk - som heter I Amelins anda - intenår upp tiU AmeUns agitatoriska nivå och påpekar syr-hgt att reUefen föratomfanor och gevär avbUdar nakna kvinnor och bloms-terstUleben. serinte några förmUdrande omständigheter och berättar att han tiU en början mteurskUjde kvinnokroppen. Vad beträffar blomsfren är de röda och man vet aldrigmed blommor. Röda blommor kan ju symbolisera socialdemokratin.Socialdemokratema symboUseras ju dessutom av en ros och vpk av en nejlika. JanSandberg kunde ha tillagt att har en blåklint, mUjöpartiet enmaskros och kds - om jag är riktigt underrättad - en vitsippa. Det blir intemånga blommor kvar på offentUga konstverk. Enröd Uten stuga med sjö och en svensk flagga vore inte dumt, tycker han. Sålångt sträcker sig när det gäUer att godkänna konst ioffentUga samhngslokaler. Hurär det med fåglar? hade moderatema en mås som symbol. Får man ha enmås på konstverk i värld? Hur är det med ömar och hökar - dekanske tar måsar -, blir de också förbjudna? Vilka sånger får man sjunga i JanSandbergs reklamfmansierade, fritt etablerade racUo? Hur är det med tulpanemafrån ? Måste få en näsbränna om tulpanema är röda?Vilken färg får de ha i de sånger som skaU sjungas i radio? Jagutgår ifrån att kommeratt förses med giftetikett, eftersom rosen ju defi-nitionsmässigt föratsättssymbolisera socialdemokratm. Isjälva verket talar inte för friheten. Han uppfräder som enpoUtisk kommissarie och en censor, när han får tillfäUe att exponera sina värdermgar på hemmaplan.Jag är honom tacksam för att han så öppet avslöjade sin frihetssyn i sitt förhåUandetUl konsten. Men det ger mig skäl att fundera över vad det är för frUiet hanmånar om. Det är dä inte yttrandefriheten. CarlFrick påpekade att ytfrandefriheten faktiskt handlar om den enskU-desyttrandefrihet. Inte är det yttrandefriheten eUer konstens frihet som JanSandberg talar om. Inte heller den enskilde medborgarens rätt att föra ut sinatankar för att delge andra människor dem eUer den enskilde medborgarens rättatt ta emot dem. Nej, den frihet som talar om är medieföretagensrätt att exploatera. Det är den kommersieUa spekulationen som h;m slår vakt omoch ingenting annat. Vi skaU vara tacksamma över att i sinkommunala gärning sä öppet valde att visa vad han innerst mne står för. Motbakgrund av det resonemang som han för krävs det inte särskilt långtgåenderesonemang däratöver för att hävda värdet av att vi har ett fritt,självständigt och oberoende finansierat . I det stycket noterarjag med tiUfredsstäUcIse de instämmanden som jag här har fått både av CarlFrick och av . 1989/90:43 11december 1989 Jag framstäUde en interpeUation som handlade om när-radion och möjUghettiU försöksverksamhet med reklamfmansiering av denna. Här har vi hamnat i endebatt som å ena sidan handlar om TV-kanaler, hur många man skaU ha och hurman skaU göra med frågan om reklam. Å andra sidan har vi hamnat i minhemkommun, JärfäUa, där jag helt riktigt har uttryckt en uppfattning. Närdet gäUer den lokala frågan var det rabriksättaren som påstod att jag måddeiUa. Det var inte någonting som jag själv hade sagt. Om vi nu i skaU diskutera kommunfullmäktiges sammanträdeslokal i , så fmnsdet där ett konstverk som uttrycker en klar poUtisk mriktning. Jag vände miginte emot blommorna eUer damerna, utan mot de röda fa-noma. vapnen som var avsedda att användas vid revolution. Men jag har ingentingemot konstverket som sådant. Jag tycker att statsrådet borde läsa artUceln Utetnärmare. Jag vände mig emot att konstverket hängde just i den lokalen. Jagföreslog inte att konstverket skuUe säljas, utan bara att det skuQe flyttas tiUen annan lokal. LUca Utet som man enbart skaU ha ett sociaUstiskt budskap idenna typ av lokal som egentUgen inte skaU ha någon poUtisk prägel, skaU maninte heUer ha konst som representerar någon annan poUtisk inriktning. Det varvad jag vände mig emot. Men detta visar Utet av både densocialdemokratiska regeringens och inställning i den härfrågan. Är det fråga om röda fanor går det tydUgen an. Menom detta skall kopplas ihop med min interpeUation om närradioverk-samhe ten säkan man här påpeka att fier och fler närradiosändande organisationer tvmgasupphöra med verksamheten, eftersom de mte har råd. De som kommer in i stäUet,de som har gott om pengar, det är de kapitalstarka organisationer som kansketUl vissa delar innefattas i begreppet korporativism, i aUa fall vad gäUer demed anknytning tUI socialdemokratemas poUtik, nämh- 1989/90:43 11december 1989 gen LO, ABF, Unga ömar ochandra delar av rörelsen som inte specieUt mycket bryr sig om ifaU avgifternahöjs. Dessa organisationer kommer att ha råd att sända. nämndeingenting om detta ens i sitt andra inlägg, fröts att jag upprepade minafrågor. Mendet är de mindre organisationema och föreningama som jag kämpar för. DärförskaU jag upprepa den fråga som jag fortfarande inte har fått något svar på:Varför kan man inte, i varje faU , tUlåtareklamfmansiering av närradiosändningama? Om inte detta tiUåts fmns det riskatt många av de små organisationema som inte har någonting med arbetarrörelsenskapitalstarka grenar att göra inte klarar sig. På den punkten har jag inte fåttnågot svar. Jag har inte heUer fått något svar på de andra frågoma som jagställde i interpeUationen, men som jag också har nämnt här i debatten. Om jag istatsrådets nästa inlägg kunde få svar på de frågoma vore jag tacksam. Jag är ioch för sig beredd att fortsätta diskussionen om utformningen av andralokaler, men närradioverksamheten är ju vad interpeUationen handlar om. Jag förstår att tycker att det är obehagUgt att bU påmindom de försök han gjort till grov konstnärUg censur i JärfäUa. Han säger sedanatt detta inte var så farUgt. Det var ju bara bUden av somskuUe bort. Det var bara några vapen som fanns där och några fanor som dessutomvar röda som skuUe bort. säger att det i just denna lokal var nödvändigtatt vara poUtiskt neutral och ha pohtiskt neu-frala konstverk, konstverk somicke på någon punkt påminner om pohtUc. Det är Utet märkhgt att just detta skaUvara kravet på den lokal där en poUtisk församling sammanträder, att man aUtsåmte där skaU väga utsätta sig för den pohtiska signalen. Föregen del har jag ju faktiskt inte krävt förbud mot några åsikter ellersymboler. TVärtom har jag medverkat tiU att har fått enkabeUagstift-ning som många, de aUra flesta, anser vara den Uberalaste iEuropa, och för vilken jag emellanåt får förebråeber på grand av att den äraUtfÖr Uberal. Den är Uberalare än den som finns i våra grannländer ochhberalare än motsvarande lag i övriga . Jag vet inte vilka länder iEuropa som enhgt skuUe ha en Uberalare, en friare kabeUagstiftningän . Nämn fyra länder i som har en Uberalare kabeUagstiftning änSverige! JanSandberg går så vidare och tar upp frågan om närradioverksamheten. Jag har päden punkten svarat pä hans frågor. Sanningen är att han har fått svar, men hangiUar inte svaret. Låt mig bara när det gäUer ekonomin i närradion påpeka attdet i närradionämndens anslagsframstäUning inte fmns något förslag om höjdaavgifter. De förslag mom detta område som läggs fram i budgetpropositionen fårjag tillfäUe att återkomma tUl. Närdet gäUer reklamfinansieringen av närradioverksamheten säger attdet är de resursstarka organisationerna som har möjUghet atthävda sig och sända. Men det är ju inte på det sättet! Den enda riktigtresursstarka organisation som sänder via närradio är Svenska arbetsgivareföreningen.Den fanns inte med i uppräkning över or- ganisationer som i detkorporativistiska samhäUet borde strypas och försvinna. Men jag utgår från attdet var ett misstag. Sanningenär ju den att den omfattande närradioverksamheten bedrivs inom frikyrkor. Ochdet är ju små föreningar. Det finns egentUgen inget medium som för de många åsikterna,de små organisationema och de entusiastiska medarbetama är så öppet och frittoch står tiU förfogande tiU så relativt ringa kostnad som närradion. Och dettaär faUet tack vare att vi har den konstruktion vi nu har vad gäUernärradioverksamheten. JANSANDBERG (m): Statsrädet säger att han minsann uite har krävt förbud mot närradioeUer mot någon annan verksamhet pä etermedieområdet. Det är i och för sigriktigt, även om vid ohka tillfällen har fört fram förslag tiUbegränsningar på ett eUer annat sätt. Det kanske inte i första hand är BengtGöransson som har fört fram de förslag tiU förbud som jag nu tänker på. Dethar under debattens gäng förekommit olika idéer i detta sammanhang. Ganskatidigt, när parabolantenneraa började förekomma runt om i vårt samhäUe, fannsdet representanter från samma parti som som viUe ha etttotalförbud mot den här typen av parabolmottagare. Jag viU således mte i förstahand anklaga statsrådet för dessa förbud. Vad jag däremot viU anklagastatsrådet för är att han aktivt motarbetar större frihet inom etermedia. Dettaär vad har gjort. AngåendekabeUagstiftningen kan jag säga att den är Uberal även i jämförelse med andraländers lagstiftning. Vadmin interpeUation handlade om var framför aUt etermedieområdet, radioomrädetoch i detalj närradiostationema. Statsrådet nämnde några organisationer sominte var stora och som ändå fortsatte att sända. Det är riktigt att det i dagfmns ganska många små organisationer som sänder. finns det föratomarbetarrörelsens organisationer andra stora organisationer som bedrivernärradioverksamhet, SAF Radio t.ex. sänder väldigt mycket. Men ser man påutvecklingen ute i landet, på de oUka närradiosän-dama och de som sänder kanman konstatera att det otvetycUgt är så att de små organisationema minskar sinsändningstid och upphör med sma sändningar, medan de större organisationerna,framför aUt de s.k. arbetarrörel-seorganisationema, tar över mer och mer avdenna verksamhet. Eftersomherr tidigare själv tog upp min hemkommun JärfäUa, kan jag berättaatt vi där har en egen närradiosändare. Där har det också förekommit ett ganskabrett spektrum av sändande organisationer. Men vad är det som händer nu? Jo, nudiskuterar man mom den lokala närradiofören-ingen möjhgheten att sälja helastudion, eftersom antalet sändande organisationer har minskat. ViUca säljerman då studion tiU? Det är mte uppgjort , men det bUr froUgen detsocialdemokratiska som tar över studion, eftersom det i stortsett bara är det socialdemokratiska som sänder från denstudion. Detär denna utveckhng jag anser vara negativ. Och jag hoppas att ta något mitiativ för att förhindra den utvecklingen. Det är enhgt minmening viktigt att så många organisationer som möjUgt, och gäma 1989/90:43 11december 1989 1989/90:43 11december 1989 många små, har möjhghetatt sända närradio. Men den nuvarande utvecklingen pekar i rakt motsattriktning. Det är detta som jag tycker är negativt. visar i sitt sista inlägg att han inte heUer förståraffärer och ekonomi. Om han tror att de minsta organisationema är de somlättast får reklam så tar han aUdeles fel. Sanningenär den att de som argumenterar för en reklamverksamhet inom närradion ärett antal av de större organisationema. Jag räknar i detta sammanhang inSvenska arbetsgivareföreningen. Låt vara att denna organisation med JanSandbergs terminologi kan ha vissa korporativistiska tendenser och inslag. Jagräknar den dock som en av de större organisationema. Desändare som propagerar för en fri etableringsrätt är de sändare som viUskaffa sig en frekvens för att kunna sända större . Dessa sändarerepresenteras av en mycket smal föreningsbas. De föreningar som har upptäcktnärradions möjUgheter som ett fritt demokratiskt medium, och tiU denna grappräknar jag vid sidan av ett antal poUtiska organisationer ochungdomsorganisationer framför aUt de kristna samfunden, har upptäckt vU-kengenuin möjUghet tiU en vidgad kontakt med medlemmar och allmänhet som närradionerbjuder. Dessa föreningar tillhör inte förespråkama för en starkkommersiaUsering av närradion. Mot bakgnmd av dagens debatt och den isolering som jag kan se att JanSandberg och hans parti intar i denna fråga, så ser jag med tillförsikt framemot kommande diskussioner om en framtida mediestraktur. överläggningen varhärmed avslutad. 7 § Svar påinterpeUation 1989/90:5 om rötslammet och dioxinema har frågat jordbraksministern vad han har för avsikt attgöra med anledning av de nya hotfuUa uppgiftema om dioxinemas spridning frånrötslamsbemängd jord tiU växtema. Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på interpeUationen. Låtmig först slå fast att målsättningen beträffande användningen av slam-met frånde kommunala reningsverken är att detta skaU håUas fritt från far-Uga ämnen säatt det kan spridas pä bl.a. jordbruksmark utan risker för miljö och hälsa. Ätercirkulationenav avloppens näringsinnehåU och organiskt material tiU jordbraket har långtradition. Slammet innehåUer muUbUdande organiskt material, fosfor, kväve,kaUum samt vissa för växterna nödvändiga metaUer. Slammet mnehåUer emeUertid ofast högre metalUialter än vad växtema behöver. Dessutom mgår farUgametaUer, t.ex. kvicksUver, kadmium samt ett stort antal organiska farUga ämnen.De bedömningar som redovisats av de cenfrala myndighetema tyder visserUgen påatt spridning av de hittiUs studerade ämnena via slam på jordbraksmark i dagknappast innebär risk för upplagring av farUga ämnen i mark och tillförsel viaUvsmedel av dessa äm- Det finns emeUertidenUgt min mening ingen som säkert kan hävda att slammet kanspridas utan risker för mUjö och hälsa. SärskUt de långsiktiga konsekvensema ärsvårbedömda. Regeringengav i uppdrag att utredamiljöproblemen vid hanteringen av slam frän kommunala reningsverk. 1 uppdragetmgick bl.a. att undersöka och lämna förslag tiU olika åtgärder för att minskatUlförseln av metaller och organiska miljögifter till reningsverken samt attgöra vissa mätningar med avseende på organiska mUjö-gifter. NaturvärdsverketframhåUer följande i sin rapport. Människa och nuljö utsätts för en totalt settstor belastning farUga ämnen. Detta bör enhgt naturvärdsverket vara motiv föratt kraftigt begränsa utsläppen från aUa käUor. nämner att tvåviktiga åtgärder måste vidtas utan dröjsmål. Den ena är att intensifieraarbetet med att begränsa tillförschi av tung-metaUer och svämedbrytbarasyntetiska kemikaher. Den andra är att utveckla mUjövänhga, altemativa metoderför att omhänderta slam. Detta är nödvändigt, eftersom den största mängden slami dag inte används i jordbraket utim läggs på tipp. Detta innebär risker förutsläpp av metangas och för vatten föroreningar. Naturvårdsverketkommer också att påbörja en systemanalys av hur samhäUet bör lösa smaavloppsproblem. Avsikten med detta är att utöka skyddet av vattendrag och attnå en förbättrad slamkvahtet. Enfortsatt slamspridning på jordbraksmark måste nu starkt ifrågasättas medhänvisning tiU risker för att mUjögifter upplagras i jordar och upptas avgröda. bereds i regeringskansUet. Jagär därför inte beredd att nu slutUgt ta ställning tiU vilka åtgärder som krävs.Ett första krav bör emeUertid vara att få bort användningen av de far-Ugasteämnena möjUgt. SamtidigtvUI jag undersfryka att kommunema själva har vUctiga uppgtfter när det gäUeratt få fram ett slam som är fritt från farUga ämnen. Genom att införakäUsortering och särskUda mUjöstationer eUer annat lämpUgt insam-Ungssätt förhushåUens mUjöfarUga avfaU har kommunerna möjUghet att motverka att farUgaämnen spolas ner i avloppen. Kommunema bör också aktivt informera hushäUen ommöjUghetema att välja mindre mUjöfarUga produkter. Dessutom kan och börkommunerna ta mitiativ för att kraftigt begränsa utsläppen av hälso- ochmUjöfarUga ämnen från industrier, forskningslaboratorier, sjukhus och andravårdinrättningar. JagviU vidare särskUt ta upp frågan om dioxiner. Dioxiner är ett samlings-nanm förtvå kemiskt närbesläktade grapper av klorinnehäUande organiska föreningar.Grapperna omfattar tillsammans diygt 200 enskUda dioxinföre-ningar, varavtefraklordioxin, TCDD, är den giftigaste och mest studerade. Det totalautsläppet av dioxiner i har beräknats uppgå tUl per årräknat som TCDD. av denna mängd släpps ut via rökgaser från olikaförbränningsprocesser, varav merparten härrör från in-dustricU verksamhet.Enhgt en grov uppskattning sprids århgen TCDD genom slamgödshng påjordbraksmark. saknas emeUertid tUlräckhgt omfattande underlag föratt göra säkra bedömningar av vUka risker det innebär om växter tar upp dioxinvia slam som används i jordbra- 1989/90:43 11december 1989 1989/90:43 11december 1989 Beträffande de nyarönen som refererar tiU, nämligen att växter kan ta upp genomsoUjus omvandlat dioxin via bladen, kan jag nämna att undersökningar pågår vidUmeå universitet. Förekomsteni vår nuljö av dioxiner men också andra miljögifter härrör bl.a. frånanvändningen av hälso- och mUjöfarUga ämnen i vårt samhäUe. KraftfuUa åtgärdermåste sättas m för att identifiera och begränsa användningen av giftigasubstanser och spridningen av dem i miljön. Ett omfattande arbete pågår för attta fram underlag för sådana åtgärder. Jag kan nämna bl.a. kemikaheinspektionensarbete med sUtte på att begränsa förekomsten av ett tiotal utpekade ämnen,bl.a. kvicksUver och kvicksUverföreningar, bly och blyföreningar,metylenklorid, trikloretylen, perkloretylen och organiska tennföreningar. Jagkan också nämna att en exempelsamling över 40 erkänt mUjöfarUga ämnensammanstäUts av en expertgrapp och nyUgen pubUcerats av kemikaUeinspektionen.Exempelsamlingen bör redan nu användas av företagen för undersökningar om detär möjUgt att byta ut på listan förekommande ämnen mot sådana somär bätfre urmiljösynpunkt inbegripet avfaUs-ledet. Vidare kan jag upplysa om attkemikaUeinspektionen tUl-sammans med på regeringens uppdrag,inom ramen för åtgärder mot aUa ozonnedbrytande änmen, arbetat framoch nyUgen redovisat förslag tiU awecklingsplaner för två klorerade organiskalösningsmedel, nämUgen 1,1,1-trikloretan och koltefraklorid. Förslaget går idagarna ut på remiss. Jagkan således försäkra att ett intensivt arbete pågår för att begränsaanvändningen av särskUt hälso- och mUjöfarUga ämnen. Detta är enda sättet attverkningsfuUt komma tUl rätta med problem som följer av att dioxiner och andragiftiga substanser förekommer i avloppsslammet och kommer ut i mUjön. Jag viU tacka för ett omfångsrikt och i många stycken brasvar. Jag finner att vi har en stor samsyn i dessa frågor och noterar specieUtatt ministem har som mål att slammet från de kommunala reningsverken skaUhåUas fiitt från farUga ämnen, så att det kan spridas på bl.a. jordbruksmarkutan risker för nuljö och hälsa. Det finns anledning att haka fast viduttrycket "utan risker". Detta anger något absolut nytt imUjö-poUtiken. Begreppet "utan risker" måste betyda att den som vUlsläppa ut något har ett krav pä sig att säkerstäUa att detta sker utan risker,så att inte mUjö och hälsa äventyras. Det betyder också att vi nu kan agera medstor försUtighet och heUre fäUa än fria. Fören tid sedan fattade ett mUjöpoUtiskt mycket viktigt beslut, nämUgendet om substitutionsprincipen. Det innebär ett krav på oss aUa att i varjeÖgonbUck välja en nuljövänUgare lösning, att ta bort farUga ämnen när det finnsett ofarUgt eUer mindre farUgt att tUlgå. TVål och såpa måste nu bU detvättmedel som skaU användas i stäUet för det myUer av modema rengöringsmedelvi drabbas av. Pådetta sätt vUl jag anknyta tiU det som säger om att naturvårdsverketnu skaU intensifiera arbetet med att begränsa tillförseln av tungmetaller ochsvämedbrytbara, syntetiska kemikaher. ket lagram att faUatillbaka på. Ett steg framåt i mUjöarbetet har tagits. Det är dags att byta utoch att börja . BirgittaDahl säger också att naturvärdsverket skaU påbörja en systemanalys av hursamhäUet bör lösa sina avloppsproblem. Skyddet av vattendrag skaU öka och enförbättrad slamkvahtet erhåUas. Det är bra. Men det är inte bara samhäUet i formav myndigheter, institutioner och enskilda som skaU agera. En vUctig del Ur detprivata näringsUvet. En vUttig uppgift måste vara att snabbt se tUl attindustrierna sluter sina system, så att de i praktiken åläggs att föra sinaavlopp tUl vattenintaget. Då kan industrin själv välja den för sin tiUverkninganpassade reningsgraden. Det måste vara vida bättre än att lätii detta vattenblandas i den kommunala reningen. Eftersom detta vatten antingen skaU släppasut i vattendrag eUer renas tiU dricksvatten, fordras en långt mera omfattandeoch långt gående rening, som blir mycket dyr, än om industrin gjorde en egenspecifik rening dfrekt anpassad tiU sina behov. Dessutom anser jag att det ären etiskt viktig fråga att inte aktivt medverka tUl att förstöra natur ochmiljö. Vi kan inte längre acceptera att industrin hanterar avlopp på ettasocialt sätt. Pådetta sätt kan stora mängder av olämphga ämnen tas bort från de kommunalareningsverken. Detta borde inte vara svårt att genomföra. Någon form avgenomförandestöd för vissa industrier kan säkert vara på plats för att få igång verksamheten. Annars är utsläppsskatter en bra väg att gå. Principenmåste vara att aUa utsläpp skaU vara avgiftsbelagda. Vi får ständigt larm om dessa ytterst otäcka ämnen. senastsades det att det kan bU omvandling i soUjus. säger:"saknas emeUertid tiUräckligt omfattande underlag för att görasäkra bedömningar av vilka risker det innebär om växter tar upp dioxin via slamsom används i jordbraket." Ja,just det. Vi vet inte, vi är inte säkra. Jag viU dä återvända tiU vad BirgittaDahl sade inledningsvis om spridning utan risker. vet vi inte hur storadessa risker är. Då måste den enda rimliga slutsatsen bU att vi med omedelbarverkan stoppar spridning av allt rötslam som vi misstänker innehåUer dioxin.Det hjJllper inte att säga att det rör sig om låga halter. De lagras i kroppens fettvävnader.