prot · GD097 · 1989-12-31 00:00:00 — 3Riksdagens protokoU 1989/90:7 partiet.Det är inte konstigt, utan tvärtom bara rimligt, att man tar ut en moms påenergianvändningen i det svenska samhället; detta gäller både energi ochtrafik. Vi tar ut moms på andra områden, för annan konsumtion. Det kan intevara något fel att ta ut en allmän skatt även på energiområdet. Varför skalldet området vara befriat från en moms som gäller för övriga områden? Självfallet måste vi dessutom se till att vi har effektivastyrmedel. Jag vill påstå att det förslag vi nu har lagt fram är mycketintressant i det avseendet. När vi talar om koldioxidavgiften som en stabilskatt menar vi att den är stabil i jämförelse med t.ex. en kloravgift, däravgiftsunderlaget förhoppningsvis mycket snabbt kommer att krympa.Stabiliteten i fråga om en koldioxidavgift motsvarar ungefär stabiliteten ifråga om de bränsleskatter som vi har på fossila bränslen. Förhoppningsviskommer underlaget att krympa, men vi kan inte räkna med några dramatiskaförändringar på kort sikt. Jag har verkligen inte uttryckt någon tro på attskattereformen kommer att leda till att skatterna blir mer orättvisa. Det fårde inte bli, utan de skall bli mer rättvisa. Jag är optimistisk ommöjligheterna till detta. Men jag har den uppfattningen att vi måste användaalla instrument som vi har tillgång till för att bekämpa den socialautslagningen och de problem som finns bl.a. i de stora städerna. 1 lade fram sinhöstrapport. Den visar en bild av både styrka och svaghet i svensk ekonomi. Vihar överskott i statsbudgeten, stigande reallöner och full sysselsättning.Detta är stora framsteg jämfört med 1970-talskrisen. Men under ytan växerproblemen: inflationen är för hög, lönerna fortsätter att växa långt snabbareän i de viktigaste konkurrentländerna, svenska företag förlorarmarknadsandelar i snabb takt både hemma och utomlands och underskottet ibytesbalansen växer. väntar sig en påtaglig uppbromsningav tillväxten utmärks läget på arbetsmarknaden avflaskhalsar och brist på arbetskraft på flera håll. Här upprepas egentligen vad regeringen sade . Detvar vårt budskap och vårt motiv för att föreslå en åtstramning av denekonomiska politiken. , och kommunisternasåg då inte längre sådana motiv. 1 stället rekommenderade man passivitet frånregeringens och sida i den mån som man inte krävde motsatsen, dvs.höjning av utgifterna och sänkning av skatterna. säger man sig se allaproblem, men vad är det då som man vill göra? tog i ordentligt och sade att 80-talet ärett enda stort misslyckande, vi seglar in med ett sjunkande fartyg.Nu skulle jag vara mycket mer skakad av denna bedömning om det inte vore så,att oppositionen hade uttalat ungefär sammaförkastelsedom. har varit ett misslyckande, lagrat på det föregående,har man menat. Därför är det så mycket lustigare att höra IngemarEliasson beskriva 80-talet som innehållande sju feta år som inte harutnyttjats, sju för svenskekonomi gynnsamma år som regeringen har missbrukat. Det är också litetpatetiskt när en folkpartist talar om att det krävs stora tal ipolifi-ken. Nämn, , ett enda stort tal varom det råderborgerlig enighet ! Hur förhåller det sig då med 80-talet? Har det saknatsstora tal? Jag tycker att det är värt att ta upp den här saken. Närbudgetunderskottet på har förbytts till ett överskott rördet sig faktiskt om ett stort tal, och det hela har presterats av dennaregering och denna riksdag. 260000 heltidsarbeten har kommit till under80-talet, och det är också ett stort tal. Att svenskt näringsliv harrestaurerats är också någonting ganska väsentligt. Miljöpolitiken har fått ettlyft. Sedan må företrädare säga vad de vill. Det har hänt storaoch viktiga saker Regleringssamhället håller på att avvecklas,valutaregleringen är borta, jordbruket står inför en stor förändring somgäller avreglering, skattereformer har genomförts och stårvi inför ett nytt stort beslut om 90-talets skattepolitik. Förnyelsen av denoffentliga verksamheten har inletts när det gäller äldreomsorgen och skolan.Slutligen har det också genomförts sociala förbättringar i vad gäller sjuka,handikappade och barnfamiljen Jag tycker faktiskt att det rör sig om ett ganskaväl utnyttjat årtionde, framför allt om vi ser på vilka förutsättningarna varnär vi började. befinner sig inte i någon ekonomiskkris, men regeringen vill varna för att det kan bli en kris, om vi inte ser omvårt hus . Vi måste vara som myran som förbereder sig på den kommandevintern och inte som gräshoppan som förlitar sig på tur och omvärldens godavilja. Det är också ganska lätt att se vad som bör göras.Finanspolitiken måste vara stram med tanke på den överhettning som förnärvarande råder, och vi måste beslutsamt genomföra åtgärder för att fåekonomin att fungera bättre. Vi måste öka tillgången på arbete och kapitalliksom också produktiviteten både i det privata näringslivet och i denoffentliga verksamheten. I den regeringsförklaring som statsministern föredrogi slås det därför fast att inga nya utgiftskrävande reformerkommer att vidtas, om de inte kan betalas genom omprioriteringar eller ökadeffektivitet. Därmed överordnas uppgiften att stabilisera ekonomin andrapolitiska uppgifter . Men det är också viktigt att vi påskyndar arbetet attförbättra ekonomins funktionssätt. Den stora skattereformen är den viktigasteenskilda åtgärd som vi kan genomföra i det syftet. Det är det som ligger bakomregeringens önskan att nu tidigarelägga en del av reformen till 1990 och atttotalfinan-siera skatteomläggningen. Med anledning av vad som har yttrats av framför allt LarsTobisson vill jag understryka att för regeringen hänger båda uppgifterna ihop.Det är viktigt att sänka inkomstskatten för att stimulera människor till ökadearbetsinsatser och ökat sparande, men det är minst lika viktigt attansvarsfullt finansiera reformen, att inte släppa loss ännu mer efterfrågan iett läge där flaskhalsarna är mänga, inflationen hög och bytesbalansen svag.För oss socialdemokrater är skattereformen en rättvisereform. Den skallstimulera hederligt arbete och sparande och motverka skatteplanering ochkonsumtion på kredit. Den får inte innebära växande klyftor eller attlågavlönade betalar högavlö- nadesskattesänkningan Det betyder att sänkningen av inkomstskatten måste åtföljas aven skärpning av kapitalbeskattningen, av att vi täpper till så många sommöjligt av de kryphål och skatteplaneringsmöjligheter som finns i dagenssystem. Vad vi skall sträva efter är ett rent, rakt och robust system sompremierar arbete och sparande. Det skall lämna mer kvar i plånboken för denenskilde och låta honom eller henne själv välja vad som skall konsumeras, utanatt staten försöker styra genom mer eller mindre godtyckligaskattesubventioner. I de skatteöverläggningar som pågår inriktar vi oss påatt genomföra sådana ändringar som är möjliga att få igenom redan nästa ån Detutesluter vissa av de tekniskt mer komplicerade förslagen i skatteutredningen.Men det är nödvändigt att de steg som skall tas går åt rätt håll, att viredan nu förmår att enas om rejäla skattesänkningar för löntagarna samtidigtsom kapitalbeskattningen skärps och omläggningen finansieras på ettansvarsfullt sätt. Det är nödvändigt med tanke på rättvisan, för attstabilisera ekonomin på kort sikt och för att få ekonomin att fungera bättreockså på . LARSTOBISSON (m) replik; Jag har tidigare i debatten frånmiljöpartiets sida blivit tillhållen att foga ekologi till de här e-na ipolitiken. Låt mig påminna om att jag i mitt första anförande sade att energivetter å ena sidan mot ekonomi, å andra sidan mot miljö. Jag vill anknyta tilldetta genom att diskutera med finansministern om energipolitiken, där han junyligen debuterat i en artikel som väckt åtskillig förstämning, bl.a. blandsocialdemokrater som ändock hade hoppats att skulle bjudamotstånd mot den kapitalförstöring, och miljöförstöring, som tycks vara påväg. 90-talsgruppen, där var medlem, brottadesmed problemet att förena förtida avveckling av kärnkraften med kravet att inteöka koldioxidutsläppen och att inte bygga ut de orörda älvarna. En medlem avgruppen. , har helt frankt konstaterat att det här inte går ihop. Mankan inte åstadkomma allt på en gång. Finansministern har emellertid nyligensagt att det går, om man spar in den kärnkraftsel som skall avvecklas. Detta ärverkligen överraskande. Det är ett uttalande som man kan vänta frånmiljöpartiet eller vpk, men faktiskt inte från den som skall ta ansvar för landetsekonomi. Kärnkraften svarar för ungefär hälften av alleltillförsel, vilket motsvarar all elkraft som används för att värma upp bostäderoch andra byggnader, all elkraft i massa- och pappersindustrin, järn- ochstålindustrin, den kemiska industrin och alla gruvon Är det verkligenrealistiskt att spara bort allt detta? anser alltså att det inte gåroch flera tunga fackliga företrädare har samma uppfattning. Inte ens BirgittaDahl har vägat påstå att man kan klara sig utan ersättningskraft för de tolvreaktorerna. Men säger att det gån Hur stora prishöjningar påel kommer detta att kräva? Tre, fyra, fem gånger dagens elpris eller ännu merför att förbrukningen skall halveras och inte öka, som är den naturligautvecklingen när ekonomin växer? Vad finansministern här uppvisar är inte enavvecklingsplan enbart för kärnkraften. Det handlar faktiskt om avveckling av Sverigesekonomiska styrka.Vårt land ligger redan i botten av ;s tillväxtliga. Skall vi nu genom ettpolitiskt energibeslut permanent lägga oss på den nivån? Svenska folket har rätt att få besked. Är artikeln iDagens Nyheter för en månad sedan bara ett utslag av politiskt taktikspel,eller uttrycker den finansministerns verkliga mening? Om det senare gäller,blir följdfrågan: Skall stora delar av vår industri läggas ned, eller skallmiljön offras? Det är mellan dessa alternativ som valet stan I sitt anförande skröt med att vi nu harett budgetöverskott. Jag är ledsen att jag inte kan dela denna glädje överöverskottet. har vi dålig tillväxt, en snabb inflation och ett växandebytesunderskott, vilket budgetpolitiken inte har kunnat hindra. Orsaken ärnaturligtvis att denna nya situation har uppkommit inte genom att man harminskat på utgifterna, utan genom att man har höjt skatterna. ärsvenska folket utsatt för överbeskattning. Regeringens eget utredningsorgan,, räknar med att den offentliga sektorn tar in 40miljarder kronor mer än vad som går tillbaka till medborgarna i form avoffentlig service eller olika bidrag, och detta motsvarar . motsvarar kostnaden för tvåtredjedelar av skattereformen. Men socialdemokraterna vill ökaöverbeskattningen ytterligare och kallar detta för kollektivt sparande. I det s.k. 90-talsprogrammet föreslås en utökad överbeskattningpå 5 ä av bruttonationalprodukten, vilket innebär skattehöjningarunder med ytterligare 30-50 miljarder kronon För varje löntagare kandet handla om nya skattehöjningar på upp emot . under de närmasteåren att lägga till den överbeskattning som de redan utsätts fön Min fråga till finansministern blir därför; Vilkaskattehöjningar kommer det att röra sig om? Blir det nya pensionsskatter kanskeen höjning av momsen eller blir det nya höjningar av inkomstskatterna? Dennaöverbeskattning är tänkt att användas för att öka statens inflytande iföretagen, och det är inte någonting som dröjer . Redan i hösttycks socialdemokraterna vilja ta ytterligare steg på den här vägen. 190-talsrapporten föreslås vidgade placeringsmöjligheter för AP-fonden, där detfinns att förfoga över och att använda för köp av aktierfastigheter m.m. Med detta öppnas slussarna för väldiga socialiseringsaktionenMot bakgrund av medverkan i den grupp som har arbetat fram90-talsprogrammet och det förord som uttalats för ytterligare överbeskattningundrar jag om ni socialdemokrater nu övergett löfte att AP-fondeninte skall användas för att genomföra socialiseringan 1989/90:711 oktober 1989 INGEMARELIASSON (fp) replik: Att seglar in med storahål i skrovet är inget att bekymra sig över, menar , för dethar man varnat för tidigare. Och se hur bra det går! Det är precis deninställningen som jag vill klandra och varna fön Det är precis deninställningen som har lett till att man försummat att utnyttja de feta chansersom funnits för att göra någonting åt problemen under ytan, vilka bliruppenbara för fler och flen Men dessa problem viftas bort. Eftersom det äroppositionen som påtalar dem är de inte någonting att ta på Mensedan byter spån Han har nämligen läst konjunkturinstitutetsrapport och refererar dess analys att det under ytan finns stora problem sommedför en för snabb inflation, att industrin tappar marknadsandelar, attbytesbalansen visar allt större underskott, att tillväxten stagnerar och attdet finns flaskhalsar i ekonomin. Det är ju precis det som vi sägen Men,fortsätter , det var inte något nytt för regeringen. Det visste regeringennämligen och det var orsaken till att regeringen föreslog åtstramning.Det var därför som man gick in för tvångssparande, för att göra någonting åtdessa flaskhalsar, för att förbättra marknadsandelarna för svensk ekonomi osv.Man drog inga andra slutsatser. efter det att harpresenterat sin rapport vänder man på klacken och säger att vi nog redan nästaår måste ta ett första steg när det gäller skattereformen. För fjorton dagarsedan hade en annan mening, men vill han försöka. Heder åt den somändrar sig. Vad var det då som var fel ? Det är förståeligt att man intelitade på oppositionen. Men litade man inte på sin egen analys som visade attdessa problem under ytan redan då existerade? Är det först nu när rapportenfrån har kommit som man tar dessa problem på allvar? Nuskall vi göra som myran och inte som gräshoppan, sade ,förbereda oss . Jag vet inte så mycket om dessa djur, men låt ossanta att det på den här punkten förhåller sig så som sägen Vadhar då myran gjort för att förbereda och svensk ekonomi införden vinter som stundar? Vad har man gjort för att undvika dessa problem? Tänktesig att man skulle gå in med ett växande underskotti bytesbalansen? Tänkte sig att man skulle gå in i 90-taletmed en dubbelt så hög inflation som våra konkurrentländer har? Tänkte sigFeldt att vi skulle ha den börda på axlarna in som det eländigaskattesystemet är för ekonomi och för svenska medborgare? Är det såsom myran har planerat för den kommande vintern? Jagtror att om de verkliga myrorna gjorde som , skulle det intevara mycket liv i myrstacken när våren randas. Sanningen är ju att man harförsuttit alla de chanser som högkonjunkturen, devalveringarna och den godalönsamheten i industrin har givit oss. Man har försuttit alla de möjlighetersom oppositionen har givit att backa upp en skattereform. Man har försuttitalla de möjligheter som en enighet mellan parterna på arbetsmarknaden hargivit, nämligen att vilja ha ett nytt skattesystem. Det har varken funnits ork,beslutsamhet eller några genomarbetade förslag. Sist av alla har regeringenframlagt ett eget förslag till skattereform, och det är ju bra att det nu serut att bli någonting. Kjell-OlofFeldt måste väl ändå erkänna att svensk ekonomi hade stått sig starkare och attvi hade haft mer resurser att angripa problemen inom vård, omsorg, skola,försvar, energi och miljö om vi hade utnyttjat chanserna, om tillväxten hadevarit större, om inflationstakten hade varit lägre och om skattesystemet hadestimulerat ansvarstagande arbete och sparande i stället för att försvåra det. Destora tagen har lyst med sin frånvaro. Det har talats mycket om stora tag inomskattepolitiken, att man skall bryta ned byråkratin och förbättra Stora ord har använts, men de stora tagen och de re- Prot.1989/90:7 formerande besluten har lyst med sin frånvaro. () replik; Finansministern har återigen kommit med enallitteration: Ett skattesystem som är rent, rakt och robust. Det är är välbra. Kunde det sedan bli rättvist också, tycker jag att det vore ännu bättre.Det bör vara en rättvis fördelningsprofil när det gäller fördelningen mellanindivider och mellan regionen gäller även med avseende på miljön. Man går ut med ett förslag som innebär en väsentligmomsbreddning på bostadssektorn och energisektorn, fortsatt hög moms pålivsmedel och kraftigt sänkta marginalskatten inte finansministern enviss oro för att de många människorna med låga inkomster, som bara får småskattesänkningar, kommer att få problem? Är inte finansministern orolig föratt det skall komma nya krav på transfereringar? Det blir inte billigare medbidrag, om det skulle behövas. Det är viktigt att man diskuterar även dessafrågor och funderar över om man inte måste ge någonting i botten, enskattereduktion i botten för dessa människon försökte jag här i kammaren att ta uppfrågan om välfärdens förnyelse. Detta är ett av de områden där det inte harblivit några stora tag . Det verkar heller inte bli några storatag . Det nämndes visserligen i regeringsdeklarationen, men detfanns inga konkreta förslag. Jag frågade eftersom han ocksånämnde detta, men han hade inga konkreta förslag. Jag är medveten om att detfinns samhällsekonomiska begränsningan Jag vill ändå fråga finansministern omvi inte måste ha ambitionen att göra en del förändringar som skall leda tillökad effektivitet och en förnyelse och förbättring av välfärden. Finansministern sade att det har skett ett miljöpolitisktlyft . Jag vet inte riktigt vad som ligger i den bedömningen.Däremot är jag medveten om att sannolikt anser att byggandet avsex nya kärnkraftverk och en tredubbling av kärnkraftsproduktionen är ettmiljöpolitiskt lyft. Jag hoppas dock att finansministern inte delar denuppfattningen. I övrigt har opinionen blivit starkare och starkare. Eftermånga år av väntan kom en miljöproposition . Från sidaspädde man på den en hel del och fattade t.o.m. längre gående beslut änregeringen föreslagit. går vi här och väntar på förslag igen. Det kan gällafrågan om bilismen som jag tog upp inledningsvis när finansministern varnärvarande -avfallet eller klara ekonomiska styrmedel för miljöpolitiken. I det sammanhanget vill jag ställa en fråga med anledningav en formule ring i regeringsdeklarationen. skrev vi i ett riksdagsbeslut att ett vä sentligt mål för den ekonomiska politiken är en god miljö. Det står i årets regeringsdeklaration att den ekonomiska politiken överordnas övriga poli tiska krav. Om jag inte missminner mig använde finansministern sig också i sitt inlägg av i stort sett samma ordalydelse. Jag är orolig för att de problem som finns i ekonomin - vi tycks vara överens om dem: för hög inflation, för sämrad bytesbalans, sjunkande tillväxt - skall kompletteras med ytterligare ett problem, nämligen ett underskott i balansen i förhållande till miljön trots de åtgärder som redan är vidtagna. Vi måste ha detta med i bilden. till finansministerngäller om det inte är viktigt att hålla fast vid det som jag trodde att vi varöverens om , nämligen att även en god miljö skall vara ett centralt måli den ekonomiska politiken för att en långsiktigt uthållig tillväxt skallgaranteras. BERTILMÅBRINK (vpk) replik: Som jag sade i mitt inledningsanförande tycker vi att det är nödvändigtatt göra en genomgripande skattereform. Vi är överens om detta medfinansministern och regeringen. Reformen måste självfallet finansieras på någotsätt. Det skall ske med andra åtgärder; breddad moms, indirekta skatter ochtaxor osv. Finansministern sade något i stil med att den skall finansieras påett ansvarsfullt sätt. Detkan jag ställa upp på. I detta måste dock inbegripas en rättvis finansiering.LO har i en utredning visat att 1,9 miljoner människor kommer att förlora påskattereformen och den föreslagna finansieringen. Det gäller låg- ochmedelinkomsttagare. De utgör den största delen av inkomsttagarna i vårt land.Detta måste väl vara oacceptabelt även för en socialdemokratisk finansminister?Det får inte konstrueras på det sättet. Frågangäller vad finansministern anser om det här Vilka åtgärder tänkerfinansministern vidta för att förhindra att dessa inkomstgrupper blir de storaförlorarna i skattereformen? Manhöjer olika kapitalskatter men när det gäller bolagsskatten blir det egentligeningen höjning enligt vad jag kan förstå. Det blir plus minus noll. Jag tror attdet var i RINK det sades att man skall höja bolagsskatten med 2,8 miljarderkronor skall man dock sänka arbetsgivaravgifterna med samma belopp.Nog är det väl konsfigt. Det är ingen som kan förneka att industrin, de storabolagen i vårt land, har tjänat enormt mycket pengar . Detfinns således ett utrymme att ta av där Man kan göra ett rejält uttag när detgäller bolagsskatt. Det finns ingen motivering för att den delen skall kommaundan finansieringen av skattereformen. skulle man kunna ta bortandra finansieringsåtgärder, exempelvis de delar av den breddade momsen som ibetydande grad kommer att belasta boendet och drabba låg- ochmedelinkomsttagarna. Jagförstår att finansministern har tagit del av den utredning som presenterades om tillståndet i storstäderna. Det är ju ingen glädjande läsning -tvärtom.Finansministern står här och gläder sig åt att han har fått bort budgetunderskottet.Man kan förstå att finansministern gläder sig åt att han har tätat sina egnahål med nya hål. Jag vill påstå att finansministern har lastat överbudgetunderskottet på kommuner och landsfing. Är det den sortens poUfik somockså skall vara gällande i fortsättningen? Vilka åtgärder tänkerfinansministern och regeringen vidta så att kommunernas ekonomiska situationradikalt förändras, så att kommunerna kan fullgöra sina åtaganden när det gällerinte minst åldringsvården, hälso- och sjukvården och bamomsorgen? Finansministerntog upp vad jag refererade om läget i . Budgetunderskottet var 1miljard kronor Jag råkade säga Men det är tillräckligtilla ändå. Jag refererade till vad som görs i , dvs. att man nusäljer ut skog. har man börjat diskutera i städer och andra kommuner attprivatisera olika delar av den offentiiga verksamheten. Är det detta som ärfinansministerns råd till kommuner och landsting ? Eller ärfinansministern beredd att ge tillbaka till att börja med en del av det somfinansministern har tagit från kommuner och landsting ? 1989/90:7 11 oktober1989 INGERSCHÖRLING (mp) replik: Jagtänker inte missa tillfället att tala om för varför kärnkraftenskall avvecklas. TREDJE VICETALMANNEN: Repliken gäller finansministerns anförande. ()replik; Finansministern hade i denna artikel om energi sagt att både hushållenoch industrin skulle bära kostnaden för kärnkraftens avveckling. Vi vet vilkaolycksriskerna är med kärnkraften. Vi vet att avfallsfrågan inte är löst, vivet att det finns en koppling fill kärnvapen och vi vet att miljöförstöringenfortsätter utomlands vid de gruvor där uranet bryts. Detkan inte vara rimligt att fortsätta att möta slöseriet med ökad produktion.Det kan inte vara ekonomiskt vettigt att bromsa utvecklingen av framtidensteknologi genom att fortsätta att subventionera elpriset. Det bör inte varapolitiskt möjligt att blunda erfarenheter av forskningsrön ochelhushållning. visar i sin omfattande "energibibel",Electricity, att det går att spara bort det mesta av kärnkraftselen. Dethar skett ett lyft för miljön sade . Jag menar att det beror påvad man utgår från. Men nog får vi, som har någon eld och ved att elda med,elda på under ballongen om det skall bli något lyft för miljön, Kjell-OlofFeldt. Kjell-OlofFeldt är säkert en duktig ekonom enligt det gängse sättet att bedöma en ekonomi den traditionella ekonomin. Dessutom tycker jag att han är en skickligpolitiker och ibland t.o.m. ganska rolig att lyssna på. Men jag tror inte påhans ekonomiska modell. Alldeles sade han återigen att ekonomin skallöverordnas andra uppgifter Ekonomin skall vara överordnat allt annat. Denekonomiska kalkylen stämmer bara om avstämningen sker i den ekonomiska mall somutgår från samma beräkningar och samma antaganden. Det är ungefär som ettdataprogram. Detsägs att kärnkraftsolyckan i Tjernobyl fick sitt ödesdigra förlopp på grund avatt den situafion som uppstod inte fanns inprogrammerad i säkerhetssystemetsom en möjlig risk. Därför slog säkerhetssystemet aldrig larm, och olyckan varett faktum.