prot · GD0987 · 1989-12-31 00:00:00 — Man har inte sett till attgenomföra effekfiva, akfiva åtgärder för alt eliminera dessa köer som vibrottas med och som innebär oerhört lidande och i en del olyckliga fall förtidadöd för människor Man kan självfallet säga, helt riktigt, att det inte ärregeringen som har del omedelbara ansvaret. Del ansvaret bär sjukvårdshuvudmännen.Men regeringen har ansvar för att det totala systemet i vårt samhälle fungerarväl, för att sjukförsäkring och sjukvård kompletterar varandra och fungerartillsammans, för att kommuner och landsting fillsammans kan se till attvårdsystemet fungerar Detta övergripande ansvar för hälso- och sjukvården -som är inskriven i hälso- och sjukvårdslagen - bär regeringen. Därför är detregeringens ansvar att ingripa när det finns uppenbara systemfel. Jag skulle vilja ställa frågan till socialministern: beredd att ta sitt övergripande ansvar att se fill att sätta måletatt vi även i den sociala sfären, och inte bara inom industrin, kan fåsamhällstjänster precis när de behövs? Är regeringen beredd inrikta ettmålmedvetet arbete på att nå det målet, så att vi inte längre skall behövavänta i månader och år på operationer av vikfiga kroppsorgan? Margö säger alt det är fel attinte göra denna särskilda utvärdering. Av mitt svar framgår att det pågårutvärderingsarbete. Huvudmännensegna utvärderingar pågår, och vi har rapporter ochDagmarförhandlingarna, som i sig är en utvärdering. Margö uppehåller sig speciellt vid någraexempel om hur huvudmännen väljer en kanske för dyr väg för alt lösaproblemen, och hon vill ha detta utvärderat. Jag vill säga atl den typen avinformation kommer fram i de utvecklingsprojekt som har startals. Man harbörjat med ögonområdet och kommer all fortsätta med övriga områden. Det är helt rikfigt att det finns köer, och jag sade ocksåi mitt svar att det inte är acceptabelt atl man inte utnyttjar de resurser somfinns, t.ex, inom andra landsting, när man har oroväckande långa köer i delegna , Margö var inne på att man i ställel bordesalsa pengarna på eftervården för alt på det viset komma åt köerna. Jag trorinte del är rätt lösning. Jag tror atl vi här har samverkande problem och altlandstingen måste ha ansvar för alt tillsammans med kommunerna lösa båda dessaproblem. I den diskussion om äldreomsorgen som just nu pågår kommer denna typav frågor upp på bordet. Man måste komma till rätta med fördelningen avansvaret även här Till delta återkommer vi frågar om regeringen är beredd att ta sittansvar för systemet. Naturligtvis är regeringen beredd all la detta ansvar Föratt inte förlänga mitt inlägg vill jag hänvisa till en av socialstyrelsensrapporter som handlar om köerna i sjukvården. Den rapporten redovisar all detfortfarande finns köer men att vi ändå gjort åtskilligt inomjust de tre specialområden som vi här diskuterar AnL 42MARGÖ (vpk): Socialministern menade att det redan pågår enmängd utvärderingar av hur sjukvården använder sina pengar och hur det ser utinom operationsköerna. Ja, det är sant alt det pågår en viss utvärdering inomDag-marprojektel och de s.k. tre prioriterade områdena. Men del är inte sammautvärdering som den jag efterlyser Jag har påpekat i denna debattatt en redovisning av hur många operationer som har utförts inom dessa områdeninte ger svar på frågan vad man har fått för de extra pengarna. För all fåvela detta måste man gå in och titta särskilt på hur dessa extrapengar haranvänts. Av rapporterna från landstingen får man skäl att misstänkaatt myckel av pengarna har använts för att betala dyra privata operationer istället för att satsas långsiktigt inom det egna området. tror jag inte atl en sådan utvärdering som jagefterlyser skulle lösa alla problem, men den skulle åtminstone hjälpa lill attge svar på en del viktiga frågor, t.ex, frågan om var insatta pengar gör bästnytta. I svaret tar socialministern t.ex, upp alt det är skillnadmellan de tre prioriterade områdena- höftled, ögon och kranskärl. Köerna ärlängst inom höftledsoperationsområdet, I det läget måste åtminstone jag ställamig frågan varför det är på del sättet. Skulle inte pengarna fördelas lika? Kandet vara så, socialministern, atl ell område som t.ex, hjärtoperationerbetraktas som ganska intressant och all man kanske inte behöver pumpa in extrapengar där? Del kanske är ell område som sköter sig självt, tack vare alt detär intressant och alt patienterna i första hand utgörs av medelålders män. När det däremot gäller höftledsoperationer bestårpatienterna av gamla människor Det rör sig i huvudsak om gamla kvinnor Då fårman kanske erkänna att del inte är lika glamoröst och spännande att slå ochgöra dessa operationer. På det området behövs det kanske extra stimulans. Jag tror alt vi skulle kunna få svar på en del av dessafrågor om man gjorde en sådan utvärdering som jag efterlyser Man kunde t.ex,också få svar på varför man inte utnyttjar kapaciteten i andra landsting. Anf, 43 (): De redovisningar vi har från visar mycketriktigt att det har gjorts en del insatser och framsteg under 80-lalet. Skräpvore det väl annars. Jag har däremot klagat på att regeringens insatser på dethär området har varit alltför senfärdiga, valhänta och tafatta. De var alltför senfärdiga därför atl man under många årgjorde motstånd mot tanken att över huvud taget använda sjukförsäkringenspengar för att se till att sjukförsäkringens utgifter skulle minska. Mananförde principiella skäl mol en sådan samhällsekonomiskt och mänskligtförnuftig åtgärd. Jag tror atl vi hade minst ett halvdussin debatter medsocialministerns företrädare om denna principiella fråga innanregeringen äntligen ändrade inslällning på den här punkten. Efler 1987menar jag att regeringens insatser har varit tafatta och valhänta. När detgäller det första anslaget på 70 milj, kr som regeringen begärde, använder manbara 40 milj, kr och lät 29 milj, kr ligga utan att användas. Riksdagenbeviljade alltså 29 milj. kr som regeringen inte har sattsprätt på och inte har använt till all försöka minska köerna. Det uppfattar jagsom valhänt och tafatt. Detta bidrag har sedan inordnats i Dagmaröverenskommelsen.Det innebär i praktiken att man har satt en etikett på en liten del av depengar som ingår i Dagmaröverenskommelsen. Jag tror dock, liksom Margö ,att dessa speciellt eliketterade pengarna inte har haft någon särskildlyftkraft, någon särskild effektivitet, hos sjukvårdshuvudmännen. Det förefallervara en bedömning som socialministern delar, all döma av de kritiska synpunktersom framgår i svaret till Margö , Det gläder mig att socialministernär överens med mig om all det är ell angeläget och viktigt mål att bekämpaköerna inom sjukvården och att fortsätta med ansträngningarna på detta område.Det vill då lill atl regeringen också skärper sig och söker sig fram moteffektivare åtgärder än de som har prövats. Anf, 44Socialminister : När det gäller Margö synpunktervill jag säga att de utvecklingsprojekt som jag har nämnt i mina inlägg gerbesked eller kommer att kunna ge besked inte bara om de särskilda pengarna utanom vad alla pengar kommer alt gå lill, är egenlligen det mestintressanta, dvs, hur de samlade resurserna inom detta område används. Det ärockså viktigt att man har en press på sjukvårdshuvudmännen så att deras egen utvärderingoch kunnande om hur man på bästa säll skall använda de resurser som de får försin verksamhet tas till vara. Närdet gäller frågan om varför kön till höftledsoperationer är den längsta, trorjag att det är en felsyn av Margö att säga att det är meraspännande att arbeta med hjärtoperationer. Det är nog mera komplicerat än sä.En del av förklaringen ligger i del som jag nämnde i mitt inledande svar,nämligen att färdigbehandlade patienter blir kvar på akutsjukhusen. De kommerinte ut på eftervård eller får tillsyn och omsorg i hemmet. Jagkan hålla med om synpunkten att detta är angelägna frågor. Mensjälvfallet håller jag inte med om synpunkten att regeringen skulle varavalhänt, tafatt eller senfärdig. Sjukförsäkringssystemets,dvs. socialförsäkringssystemets, användningar inte sä kristallklart enkel. Jaglycker atl den linje vi är på väg in på är riktig. Del gäller dock atl hanteradet systemet så att vi inte skaffar oss förbifiler för medicinska diagnoser ochköer som är inrättade efter den ordningen. Dessa70 milj, kr användes för slyckebelalning, 40 milj, kr är betalning för det somman har gjort. Del gjordes inte mera. kommer dessa pengaratl användas för andra vikliga ändamål inom detta område. 1989/90:87 16 mars1990 AnL45 MARGÖ (vpk): Jag kan fortfarande inte riktigt förstå vad som är det verkliga skälettill att regeringen inte vill titta på hur landstingen har använt de särskildapengarna som var anslagna för atl minska köerna. Det är inte lätt att förståvad som är de verkliga argumenten. Del pågår en mängd utvärderingar inomsjukvården. Jag kan då inte förstå varför man då inte också skulle utvärderadessa pengar. Socialministernsäger alt det intressanta är hur landstingen använder de samlade resurserna.Visst är det intressant. Jag har också efterlyst en helhetssyn. Det gåremellertid inte att komma ifrån att vi även i framfiden måste vara beredda altge sjukvården extra pengar Då måste väl vi som politiker ha klart för oss vardessa pengar gör bäst nytta. Socialministerntog själv upp atl en av anledningarna till de långa köerna inomhöftledsplastiken är bristen på eftervårdsplatser Hade det inte varit bättre omman hade lillämpal helhetssynen och plockat över pengarna direkt lilllångvården och fåll loss eftervårdsplatser? Då kanske man hade gjort mera åtoperationsköerna än när man som köper privata operationer av Humana Careoch Sophiahemmet, Man får betala mer än dubbelt så myckel för dessa operationeri förhållande till om man hade gjort dem inom den egna verksamheten. Detta är skälet lill att jag lycker att det behövsen utvärdering av dessa pengar Var det möjligen så, socialministern, att manfrån början visste att dessa pengar inte skulle hjälpa till särskilt mycket föratt minska köerna? Det kanske bara var "politiska" pengar för attopinionen krävde det. AnL 46 DANIELTARSCHYS (fp); När år1987 beviljade 70 milj, kr för bekämpning av köerna inom sjukvården, fickregeringen ansvaret för att fastställa reglerna för utdelning av pengarna. De regler som fastställdes ledde till atl endast 41miljoner gick åt. Det finns således 29 miljoner kvar till insatser för atlbekämpa köerna som regeringen har haft till förfo- Prot,1989/90:87 gande imer än har regeringen inte lyft ett finger för alt pånågol sätt använda de tillgängliga medlen för att bekämpa köerna inomsjukvården, trots att problemet har kvarstått och på vissa områden blivitvärre. Detta menar jag är exempel på tafatlhet och valhänthet. Detta är en kritik som inte i så stor utsträckning drabbarsocialministern själv, eflersom hon är ny i sitt ämbete. Kritiken drabbaremellerlid den regering som under så lång lid har hanterat problemet medköerna inom sjukvården på elt sätt som har gjort atl del inte har kunnatlösas. Margö , sjukvårdshuvudmännen måstefå ha ansvaret för vilka metoder man skall använda för att komma till rättamed efterfrågan och tillgång inom sitt sjukvårdsområde. Det är ett ansvar somvi faktiskt har lagt fast i lag. När del gäller dessa speciella köer - de treköer som vi nu har identifierat tillbaka - har man tillskjutilsärskilda pengar för alt komma ål problemet. Det måste dock vara huvudmännensom avgör vilken metod som skall användas. I de utvecklingsprojekt som har dragits i gång kan vise till jusl den helhel som Margö frågar efler. Del tycker jagockså är viktigt. Den fråga som Margö ställer kan dock inte fånågot svar i en sådan utvärdering som hon efterfrågar. Det svaret finns i detprojekt och den utvärdering som har dragits i gång. Överläggningen var härmed avslutad. 6§Svar på interpellation 1989/90:130 om svensk underleverantörsindustri AnL 48 IndustriministerRUNE ; har frågat mig dels hur regeringeni dag bedömer läget för svenska underleverantörer, dels vilka åtgärderregeringen avser alt vidta för att underlätta en nödvändig omstrukturering avden svenska under-leveranlörsinduslrin. Underleverantörernas situation påverkas avslora förändringar i vår omvärld. Storföretagens produktionsstrukturinternationaliseras, som företagen förändrar sin inköpspolitik iriktning mot en minskning av antalet direkta underleverantörer.Konkurrenstrycket kan komma att öka till följd av bl.a. integrationen inom EG.Kostnaderna för produktutveckling ökar inom många branscher vilket får tillföljd att deras kostnader måste fördelas över slora produktionsvolymer Många köparförelag anser sig inte ha råd att upprätthållakompelens på alla delsystem i en produkt. Det innebär atl underleverantörernamåsle la på sig en allt större del av produktutvecklingen. Köparföretagensträvar också efter atl på olika sätt effektivisera sin produktion och minskasin lagerhållning. De flesta underleverantörer kommer troligen i framliden altleverera komponenter till särskilda systemleverantörer Deltainnebär all de volymer som underleveranlörsföretagen producerarmåste öka för atl de skall kunna bära sina utvecklingskostnader Företagen måsledärför bli leverantörer lill flera kunder och därmed också i störreutsträckning sälja på den internationella marknaden. Dessutom ställer köparföretagen krav på hög kvalitet,tidsmässig anpassning av leveranser flexibilitet i planering och leveranser,datorbaserad kommunikation m.m. De olika förändringarna ställer krav på förnyelse av densvenska underleverantörsindustrin om den skall kunna behålla sinkonkurrenskraft. Förändringar blir nödvändiga såväl i strukturen hos industrinsom i sättet atl arbeta i det enskilda företaget. Men förändringarna skapar även stora möjligheter Genom attköparföretagen lägger ut en alll större del av produktionen minskar deras egendel av förädlingsvärdet, vilkel kan stärka underleverantörernas ställning. Statsmakterna bedriver en omfattandeverksamhet för atl främja småföretag, och bland dem underleverantörerna. De regionala utvecklingsfonderna genomför utöver sinordinarie verksamhet även särskilda aktiviteter för atl stärka svenskaunderleverantörer Exempel på detta är projektet 90 som genomförsav utvecklingsfonden i tillsammans med SIND och Göteborgskommun. Liknande insatser har påbörjats av andra utvecklingsfonder. Styrelsen för teknisk utveckling bidrar till atl främjaunderleverantörsindustrin dels genom direkta projektstöd till enskildaförelag, dels genom alt stödja kollektiva forskningsinstitut sorn i storutsträckning arbetar med underleverantörer. Den statliga Industrifondenfinansierar riskfyllda utvecklingsprojekt och ger därvid prioritet åtunderleverantörer Även inom ramen för verksamhet genomförs insatserför underleverantörer i exportfrämjande syfte. Innan jag går in på de ytterligare åtgärder som regeringenavser att vidta i syfte alt stärka svensk underleverantörsinduslri, vill jagunderstryka att utvecklingen i de enskilda företagen och strukturomvandlingenav underleverantörsindustrin i första hand är en fråga för företagen själva.Vidare vill jag erinra om alt den allt starkare internationaliseringen, somaccentuerar de nya kraven på underleverantörerna, är ofrånkomlig och nödvändigför en gynnsam ekonomisk ulveckling i . Regeringen har i den näringspolitiska propositionen lagtfram ett flertal förslag i syfte alt främja utvecklingen i svenska småförelag.Del gäller inte minst underleverantörerna. 1 propositionen föreslås åtgärder för atl stärkaegenkapitalförsörjningen i små och medelstora förelag. De regionalautvecklingsfonderna föreslås bli delägare i nya regionala riskkapitalbolag ochi dessa placera 600 milj. kr Norrlandsfonden föreslås placera 200 milj. kr. iett av dessa nya riskkapitalbolag. Småföretagsfonden tillförs ytterligare 1miljard kronor av AP-fonds-medel . Även dessa resurserskall användas främst till placeringar i minoritetsposler i småföretag, iförsta hand genom de nya bolagen. Jag räknar med alt dessa åtgärder även kommerunderleveraniörsindu-strin till godo. Genom ell ökat utbud av riskkapital gesökade möjligheter lill altstödja utvecklingsbara underleverantörsförelag och att medverka istrukturomvandlingen. Jag kommer vidare att föreslå regeringen att ge statensindustriverk, SIND, i uppdrag att samordna de insatser tillunderleverantörsinduslrin som görs av olika samhällsorgan. Insatserna syftartill alt få till stånd önskvärda strukturförändringar inomunderleverantörsinduslrin, bl.a. genom alt underlätta kontakterna mellanföretagen. Inom insatsområdet ryms även åtgärder som syftar till alt utveckladen strategiska kompetensen hos i synnerhet de mindreunderleverantörsföretagen. SIND avser för egen del att bedriva åtgärderna förunderleverantörsindustrin inom ramen för ett särskilt insatsområde. Inom ramenför samhällets småförelagspolitik kommer dessutom de regionalautvecklingsfonderna alt vidareutveckla sina insatser för atl främja bl.a.enskilda underleverantörer. I propositionen föreslås också elt särskilt, treårigtprogram för verkstads-teknisk utveckling. Programmet påbörjas budgetåret1990/91 och riktas främst mot underleverantörer. Syftet är att bidra till attförbättra de små och medelstora verkstadsföretagens konkurrensförmåga ochproduktivitet genom att få dem alt utnyttja ny teknik och nya material iprodukter och produktionsprocesser. Till programmet avsätts 50 milj. kr. perår av statliga medel /91-1992/93. Vad beträffar produktivitetsutvecklingen arbetar endelegation på regeringens uppdrag med att utreda orsakerna lill den lågaproduktivitetstillväxten. Vidare kommer regeringen alt återkomma med förslagsom syftar lill att dämpa den snabba kostnadsutvecklingen. EG har särskilda program för små och medelstora företag.Sverige och övriga EFTA-länder diskuterar med EG möjligheternaför småföretag i EFTA-länderna att delta i dessa program. Ett första delprogramär därvid del s.k. , vilkel är elt datoriseratsystem som gör del möjligt för ell förelag alt snabbt finna tänkbarasam-arbetsparter Låt mig avsluta med atl konstatera atl jagdelar bedömning att förändringsarbetel inomunderleverantörsinduslrin är av stort nationellt intresse. Jag tror därförockså att del nu behövs ett ökat engagemang från alla berörda parter, i förstahand från företagen själva men också från förelagens och de anställdasorganisationer, liksom från berörda myndigheler och andra samhällsorgan. AnL 49 HÄDARCARS (fp); Trots atl redan ingår i sin andraregering, är detta första gången jag har tillfället och nöjet alt debattera medhonom här i kammaren. Jag vill därför ta det tillfället att önska honomvälkommen - jag kan så när säga välkommen tillbaka. Jag ber också att få lackaför det utförliga svaret på min interpellation. Svaret innehåller en analys som i långa styckenöverensstämmer med den jag utvecklade i min fråga rörande de problem men ocksåmöjligheter som underleverantörsföretag i står inför Viförefaller vara överens om alt problemen i dagslägel är mer omfattande Vad frågan i grunden gäller är därför hur vi skall ändra på denbilden. En viktig del av problemet, sannolikt den förunderleveranlörsföretagen mest avgörande delen, går industriministernemellertid förbi i sitt svar. Det gäller den svenska lönebildningsprocessen,som har drivit upp och fortsätier alt driva upp förelagens lönekostnader. Dellaär särskilt känsligt för de svenska underleverantörerna.Underleveranlörsföretagen med fler än fem anställda kan räknas till elt antalav 4 000. De tvingas konkurrera med utländska förelag som befinner sig på sammaproduktivilelsnivå men har väsentligt lägre lönekostnadsnivå. Del gäller t.ex.förelag av detta slag i . Lål mig stryka under alt den höga svenskalönenivån inte är elt uttryck för alt svenska löntagare skulle ha en högrelevnadsstandard än sina motsvarigheter i andra välutvecklade industriländer Attlönenivån är så hög beror på atl den höga inflationen under desocialdemokratiska regeringsåren och den växande offentligasektorn har drivit upp lönekostnadsnivån. Regeringens förslag i det s.k.krispaketet om atl företagen skall överta sjukförsäkringskoslnader, omlagstiflning gällande längre semester och om atl föräldraförsäkringen skallbyggas ut tyder inte på någon ändrad inriktning av politiken. Jag vill understryka alt den höga svenskalönekostnadsnivån år särskilt allvarlig för underleverantörsföretagen. De harinte samma möjligheter som de svenska storföretagen att flytta sin tillverkningtill länder där lönekostnadsnivån, men därför inte nödvändigvis de anställdaslevnadsstandard, är lägre än i . Ett betydande problem för de svenskaunderleveranlörsföretagen är också all utländska förelag undviker allinvestera i och förlägga sin tillverkning till . Att del är såsammanhänger självfallel med löne-koslnadsnivån. Men till det bidrar också bl.aosäkerheten om relationer lill den europeiska gemenskapen på långsikt, konsekvenserna av den bristfälliga energipolitiken och säkertockså synen på enskilt ägande. Jag tänker då inte minst på hur man i utlandettolkar innebörden av de svenska löntagarfonderna. Vad kominer då atl hända när , somföljd av den framväxande internationaliseringen, ställs inför nya problem? Atlde svenska storföretagens utflyttning av tillverkning vållar problem för desvenska underleveranlörsföretagen är uppenbart. Men vad händer när utländskastorföretag köper in sig i svenska industrier? Jag tror all vi kan fä ettganska intressant exempel i GM;s övertagande av kontrollen av Saabs personvagnsdivision.Vi har skäl utgå från att kommer atl ställa mycket höga krav på sinaunderleverantörer men kanske också atl GM, , kommer atl kännasig fri alt byta underleverantörer om dessa krav inte blir tillgodosedda. köper den svenska bilindustrin för 40 miljarderkronor från olika underleverantörer Av de 40 miljarderna går 15 miljarder tillsvenska underleverantörer. Är del, herr industriminister, realistiskt atl utgåfrån atl den andelen kan bevaras eller - vilkel vi nalurliglvis båda gärnaskulle se - ylter- 4 protokoll 1989/90:87 Prot,1989/90:87 Hur bedömer industriministern konsekvenserna av det som händer inom deltaområde? Anf, 50 Industriminister : Först vill jag tacka för välkomstönskan till de olika regeringarsom jag har tillhört. Det är inte bara två utan faktiskt tre, om vi ocksåräknar in expeditionsminislären, så del har gått fort under . Det är alldeles klart alt det konkurrensläge som densvenska industrin över huvud tagel har i förhållande till sin omvärld är avgörandeför hur vi skall lyckas med vår industri. Då gäller det inte baraunderleverantörerna utan generellt. Ett av de stora problem som vi har i ärinflationen, som är alltför hög i förhållande till den i konkurrentländerna.Det kostnadsmässiga försprång som vi vann genom devalveringarna i början av1980-talet är nu uppätet. Fortsätter den kostnadsutveckling vi har haft underde , då lönerna har ökat med och produktiviteten , kommer konkurrenskraften att urholkas ytterligare. Det ärnaturligtvis en oacceptabel situation, som vi inte kan tolerera. Vi måste vidtaåtgärder Det är av det skälet vi har haft en del turbulens i politiken underbörjan av året, när regeringen föreslog en del åtgärder som inteville ställa sig bakom. Men regeringen har inte förlröttats. Den har tagitnya initiativ för att försöka få ned de nominella löneökningarna och på detsättet komma i en bättre situation för att kunna konkurrera med utlandet. Detkommer också att vidtas en rad ekonomiskt-politiska åtgärder, utbudsåtgärderosv. Vi har atl avvakta vad som händer i lönebildningsprocessen och la konsekvensernadärav i den kompletteringsproposition som kommer Regeringens inriktning är altkomma lill rätta med den alltför höga inflation som vi har för att hävdakonkurrenskraften. Men vi kommer inte att lösa problemen som man har gjort påkontinenten, genom att släppa upp arbetslösheten för att därigenom få nedinflationen. Det är en metod som svensk arbetarrörelse inte accepterar och somregeringen därför inte kommer att arbeta efter. Det är ett svårt problem att förena den fullasysselsättningen med en låg inflation. Del vet vi sedan gammalt.