prot · GD0985 · 1989-12-31 00:00:00 — litärahotbilden och, framför allt, inte ett ord om vilka konsekvenser det borde fåför vårt eget militära försvar. Någol kontinentall storkrig, av den typ vi sett ihistorien, och som alla europeiska länders säkerhetspolitik byggt på, är intelängre troligt. Möjligheterna atl skapa ett fredligare har aldrig varitstörre än . finns det en faktisk chans att det system avkonkurrerande stormakter som skapat så många krig i kan ersättas av ettnytt system, en "fredlig säkerhetsgemenskap", byggd på samarbete ochnedrustning. har alla länder i ett ansvar för att bidra till denutvecklingen, genom att ta initiativ till samarbete, öppenhet och nedrustning.Och det gäller även . Men i stället för all ta till sig den internationellautvecklingen, ikläda sig en aktiv roll i nedruslningsprocessen och utgöra eltinternationellt föredöme, har hamnat på efterkälken. Starka krafter inom den svenska krigsmakten och inom densvenska rustningsindustrin driver fortfarande kampanjer för ökadeförsvarsutgifter och svensk upprustning. Den politiska och massmediala debattenhandlar om risken för ett "strategiskt överfall" på , och mankräver nya miljarder atl kasta bort i det redan havererade . Den svenska utvecklingen visar atl säkerhetspolitiken,lika litet som all annan politik, är någol som vi kan lämna åt experter skall kunna stärkas och utvecklas här som i andra länder, måste flergöra sin stämma hörd också på del här området. Del är dags atl beröva demilitära experterna deras självpåtagna tolkningsföreträde. Svensk militärnedrustning, en successiv krympning av den svenska vapenindustrin och ettförbud mot all svensk vapenexport måste vara de första och självklarastegen. Sedan är uppgiften alt forma en fredspolitik förNordeuropa med målsättningen att öka samarbetet över blockgränserna för atlkunna lösa de ekonomiska, ekologiska och säkerhetspolitiska problem som vistår inför. Lösningen kan ligga i ett regionalt samarbete mellan ländernakring . har historiskt varit sammanbindande förregionall samarbete som det finns möjligheter alt återuppta. Handel,forskning, utbildning, transporter, energi och teknik är exempel på områden därsamarbetet kan utvecklas. är ett döende hav. De 300 miljoner somregeringen satsat på miljösamarbete med är bokstavligen en droppe ihavet. Det miljölek-niska samarbetet måsle prioriteras. Enligt enopinionsundersökning 1989 ansåg i att miljöförstöringen var såstor att den hotade vår överlevnad och var villiga att sänka sinlevnadsstandard för att rädda miljön. bör initiera förhandlingar om militär nedrustning iländerna kring . Ett första steg kan vara att alla offensiva styrkordras bort, alt alla kärnvapen med tillhörande infrastruktur skrotas. Ländernakan också agera gemensamt för att militära övningar och pairullering avstormakternas högsjöflotlor skall förbjudas. Liknande initiativ kan tas iNordatlanten. De pengar och kunskaper som frigörs av den militära nedrustningenkan i stället användas i det ekonomiska och ekologiska samarbetet. Inom den inlernationella fredsrörelsen och i den internalio- nelladiskussionen finns ett stort intresse för neutralitetsfrågorna. Man serneutralitet som elt konstruktivt alternativ till medlemsskap i militära allianser.Intresset är stort från flera östeuropeiska länder framför allt från ,som diskuterat visionen om parvis neutralisering med början i ochGrekland. Neutralitetsfrågan finns också med i diskussionen om ett framlidaenat . En aktiv neutralitetspolitik förutsätter att man inte baraser den legala sidan av neutraliteten, utan också, och framför allt. att manlyfter fram den politiska sidan av neutralitetsbegreppet, dvs. alt man serneutralitet som elt verktyg i del internationella arbetet för fred ochnedrustning. krävs en ny diskussion av neutralitetsbegreppel. Näröst-väsl-kon-flikten klingar av, vilken roll skall då vår neutralitetspolitikspela? När nord-syd-konfliklen kanske skärps, vilken roll harneutraliletspoliliken då? Kan de neutrala länderna vara pådrivande, sompraktiska exempel, i den pågående nedruslningsprocessen? I t.ex.röstade av befolkningen för ett förslag som innebar total avveckling avdet militära försvaret. Frågorna måste ställas och diskussionen måsle föras. Målsättningenmåste vara att komma fram till en ny internationell förståelse av begreppetneutralitet och få den förankrad i folkrätten, så att länder som inte harnågra stormaktsambitioner skall kunna få sköta sig själva, utan att för denskull vara tvungna alt salsa alla sina pengar på ett s.k. starkt försvar Jag vill av.sluta det här anförandet med attcitera ett afrikanskt ordspråk. Det lyder så här;"När de storaelefanterna slåss så bryts gräset, men också när de älskar!" Jag tycker att det är en bra illustration till små länderssituation i den inlernationella debatten och jag tycker atl det är en braillustration till varje människas situation i den politiska processen. Vadsensmoralen blir, tror jag var och en kan räkna ut. 1989/90:8514 mars 1990 Under delta anförande överlog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 6 PERGAHRTON (mp): självsländighetsförklaring ochNelson är två hoppingivande tidens tecken. Miljöpartietde gröna stöder litauers och azaniers rätt till självbestämmande och politisksuveränitet utan reservationer precis som vi stöder liknande krav från andraförlryckla folk. bör givelvis avbryta alla bojkottålgärder och öppnaalla förbindelser med så snart det landet genom fria val har fält endemokratisk regering - men inte tidigare. På samma grundval bör nu utan dröjsmål erkänna detfria , som utropats av landels första demokratiskt valda parlament på50 år Jag trodde till att det var ett självklart svenskt krav, heltokontroversiellt efter alla dessa uttalanden, efter alla dessa polilikerresorlill alla dessa möten i , efter alla dessa flammande appeller i deolika baltiska staterna. Kunde man få något annat intryck än att svenskapartier och den enhälligt och utan krumbukter skulle erkännavarje baltisk stal så snart denna själv fann det rimligt och förenligt medfolkrätten att utropasin självständighet? Och här visar del sig atl miljöparfiet de gröna plötsligtär ensamt i riksdag om denna helt självklara hållning. Det är isanning märkligt, och jag skall strax återkomma till det. Men låt mig först notera några glädjeämnen - atl Namibiablir självständigt, att har fått en demokratiskt vald president istället för en bödel, och att i en revolutionär regering faktiskttycks vara beredd att lämna makten efter elt fritt förluslval. Man skulle kunna tro att vi lever i demokratins och defria småfolkens tidevarv. Men än är inte alla diktatorer och maktmissbrukarestörtade. När skall palestinier, eritreaner, kurder och västsaharier få de egnastater som internationell legalitet och humanitära principer ger dem rätt till? Och när skall världens faltiga få ekonomisk rättvisa?1980-talet var ju ett vinstårtionde för den rika världen och ettförlustårtionde för den fattiga världen, där skulderna ökade, lönerna sjönk,matlagren krympte och dödstalen ökade. Och man fick se nya företeelser sommiljöflyktingar och ekologisk utpressning i den sociala och politiskaverkligheten. Vi kunde lyssna på här i går.Det var ett översvallande beröm han gav svensk solidaritetspolitik, och detfinns berättigande i det, lill dels - precis som i den uppskattning somSverige får av vietnameser, palestinier och nicaraguaner, för alt nämna några. Det finns några skinande ljuspunkter i den svenskautrikespolitiken som påminner om den forna tid när självklartuppfattades som alla småfolks vän och alla supermakters besvärliga utmanare. Men det finns också andra sidor, som gör attutrikesdepartementet ibland påminner om en underavdelning till ,räddhågal svansande efter storföretagens vinkar och underdånigt inväntandeklartecken från supermakter - oberoende av om centrum råkar ligga iBryssel eller . Efter kommer med säkerhet fler sovjetrepublikeratt begära utträde ur unionen: , , kanske ochArmenien. Kommer Moskvaregeringen att visa sig mer storsinl och framsynt ändess maktpolitiska motpol, , gjorde när den ställdes inför ett liknande ödeför mer än ell sekel sedan? Del är intressant att amerikanska historiker nu har visatatl det var en myt att gick i krig mot för all hanville avskaffa slaveriet. Del hade avskaffats ändå, av tiden och ekonomiskarealiteter. Nej, han gick i krig för att bevara unionen - men han behövdeslaveriet som en förevändning. En ödesfråga för är om Sovjelimperiets makthavarenu skall hitta lämpliga förevändningar för ingripanden mot och andrastater Det beror inte bara på maktkampen i Kreml, utan i minst lika hög grad påomvärlden, hur vi som är vänner till både rysk perestrojka och baltisksjälvständighet hanterar situationen. Det krävs ett principfast agerande. Å ena sidan måste vivisa att vi tveklöst stöder små folks rätt till frihet och suveränitet; det fårinte finnas någon tvekan på deri punkten. Å andra sidan måste vi samfidigtvisa att vi motsätter oss att befriade småstater förenar sig med motsatt läger,att de blir spjutspetsar för en verksamhet som kan hota den Ld. Det gäller alltså att undvika både kryperi och skadeglädje. Tyvärr verkar det som om regeringen inför Litauenssjälvständighetsförklaring har varit så till den grad rädd all uppfattas somskadeglad och provokativ att den i stället har agerat så alt man får ettintryck av kryperi. Såväl regeringsförklaringen som det uttalande som gjordes efler ulrikes-nämndens sammanträde består av vaga formuleringar som mertycks syfta till att undvika bannor från än till att ge stöd åt ettlitet grannland i dess ödesslund. Och detta filtloffeltassande ställer alltså de borgerligapartierna upp bakom! Vad har det blivit av fräna kritik mot StenAndersson om ? "Två gamla trålobröder är helt eniga", sademan i Rapport i går-eniga om att inte kan erkänna en republik som justbefriat sig från en ockupation, bara för alt man ännu inte har en uppgörelse omockupationstruppernas framlid. Är det alltså ockupationsmaklen som skall avgöra när ettförtryckt folks frihet får internationell legalitet? Den frågan är vi inteensamma om i de gröna, den ställs bl.a. på Dagens Nyhetersledarsida. Nej, självständighetsförklaring är inte ensjälvständighetsförklaring av någon exilregering eller av någon av mångabefrielserörelser i världen som saknar territorium och kontroll över sitt land.Del är en självständighetsförklaring av ett demokratiskt valt parlament somtidigare har underkänt den sovjetiska ockupationens legalitet - och av enregering och ell parlament som har effektiv politisk och administrativ kontrollöver landels territorium. Del kan fä förneka. Vad mer kan man begära? Vilkastater skulle klara sig genom UD:s och ulrikesnämndens nålsöga om man höjdekravet, om det inte fick finnas trupper från andra länder pä deras territorium?Vad skulle vi ha gjort med under , och alla de andraländerna? Det är nya och märkliga förevändningar och skenargument som här försin i debatten i stället för en rak politik på grundval av den folkrätt som viockså självfallet ansluter oss till. Det luktar litet av ugglor i mossen om detsamförstånd om som moderater och socialdemokrater tycks ha kokat ihopbakom ulrikesnämndens lyckta dörrar Moderata samlingspartiet har ju i en riksdagsmotion medgillande kallat utvecklingen i för "en borgerligkontrarevolution". kräver alt skall hjälpa Östeuropaatt "bygga kapitalismens institutioner". De vill att västvärldenmassivt skall gå in och bestämma samhällssystemen i de östeuropeiska länderna,enligt en märklig och intressant partimolion som de har väckt. Om del finns någonting som kan vara en förevändning förMoskvas stali-nister alt göra comeback, så är det nog just misstanken att bakomPolens, och de andra folkens frihetssträvanden står borgerligakontrarevolutionärer som väntar på att från väst införa och återupprättakapitalismens institutioner! Är det månne så att har fått kalla fötter avden här moderatmotionen? Är del månne så alt han har insett att den sortensknivhugg i ryggen på frihetsrörelserna i öst kanske kan vara litet besvärandeoch att han nu vill två sina händer och avsvära sig den där moderatpolitikengenom att stödja socialdemokratisk filttoffelpolitik om ? År del så del hänger ihop? Eller är del möjligen så atldet finns en djupare ideologisk grund bakom socialdemokraliskl-moderatsamarbete beträffande utrikespolitiken? Ni samarbetar ju faktiskt väldigt braom myckel viktiga och grundläggande utrikespolitiska frågor Om vapenexporten ärni helt eniga. samarbetar ni om flyktingpolitikens anpassning till EG:s inåtvända"Festung " med taggarna mot muslimer, afrikaner och andraicke-européer Ni samarbetar inte sällan om förvrängning av biståndsmålen, nusenast om alt låta betala stödet till . Ni samarbetar omJAS-projektet - flygplanet som inte kan flyga och som t.o.m. militärerprotesterar mot och som två riksdagsutskott har funnit anledning att närmaregranska. Och ni är ju överens om atl skall låta sig annekteras av denframväxande västeuropeiska supermakten. År det månne så atl dessa båda partier som är principiellaanhängare av storskalighet och stormakter, dessa båda partier som anser attVästeuropas småstater bör försvinna och smälta samman till en EG-supermakt, ärdet månne så atl de inser att miljöparliet har helt rätt, när det hävdar atldel i längden är omöjligt och livsfarligt, om präglas av obalans mellanen supermakt som faller sönder och en annan supermakt som växer fram? År detmöjligen så att ni nu börjar få kalla fötter inför Sovjetmaktens sönderfall ochinser att upplösning oundvikligen kommer all leda till attbyggandet av EG-imperiet kommer att misslyckas? Är det månne så atl ni är så stora anhängare av dettaEG-byggande och all ni har en sådan övertro på stora enheter stora partier,stora partiblock och stora stater all det har lett lill, nu när sanningensminut har kommit, denna oheliga filtloffelallians, när elt grannland efter alladessa löften och utfästelser från alla era utsända delegater inte har kunnat fånågot annat intryck än att erkännandet skulle komma , då man självfann att tiden var mogen? Är det så? Jag ställer en fråga? Och del voreintressant att få den utredd. Jag har angivit olika hypotetiska möjligheterFörklara för oss som inte har insyn i kohandeln i ulrikesnämnden. Det kan varahelt felaktigt, ni kan ha en helt annan verklighet att redovisa, men redovisadå den för en undrande offentlighet som inte vet vad som ligger bakom dennamärkliga utveckling som gör att och plötsligt är desålaste bröder om atl svika i dess ödesstund. Vi behöver en förklaring,och jag tror inte alt jag är ensam om atl önska en sådan. Jag tror inte att nikan vifta bort det här som något miljöparlisliskt påfund. Det är många som ställersig dessa frågor Del är på sätt och vis lättast atl förstå . Nihar talat klartext i den här motionen. Ni vill ha kapitalistiska institutioneroch fria marknader i . Demokratiska institutioner och fria folk är niinte lika intresserade av. Det står ingenting i motionens 23 punkter om frihetför de östeuropeiska nationerna, men det står mycket om frihet för företagen,framför allt de västeuropeiska, på den östeuropeiska marknaden. Socialdemokraterna har inte varit lika lydliga. Vad är detsom gör att frihet inte tycks vara lika viktig för somSydafrikas? Vad är det som gör atl helt riktigt kan hedras somen statschef redan innan hans folkrörelse har fått chansen att möta folket ival, medan inte tycks las på allvar trots att han har enså mas- sivdemokratisk legalitet bakom sig atl faktiskt också den bordekänna en viss avund. Det är inte många som har ett så massivt stöd av folket. En kärnpunkt i denna diskussion är attitydentill supermakterna. 1 miljöparliet de gröna har vi en klar uppfattning. Låtoss försöka befria världen och från supermakterna. Låt oss i ställetsamarbeta, regioner och folk. mer, djupare och effektivare. Låt varje folk ochvarje region få den grad av självstyrelse och politisk suveränitet someftersträvas och se till att alla dessa regioner och folk binds samman,funktionellt, så atl de kan samarbeta - om mänskliga rältigheter miljö, kulturstudier och allt sådant som vi verkligen behöver samarbeta orn över gränserna.För några år sedan skulle detta ha låtit fullständigt utopiskt. borde detvara ganska självklart. Små folk och regioner kräver överallt självstyrelse.Demokratin frodas, i varje fall i . Elt nätverk avsamarbetsorganisationer finns ju redan; säkerhetskonferensen för mänskligarättigheter och säkerhet samt för kultur och sociala rättigheterm.m., vidare FN:s ekonomiska kommission som sysslar med miljö liksom som också sysslar med miljö. Det finns ettorganisationsnät. roll i denna brytningstid skulle kunna vara mycketstor De små folken vänder sig lill för all finna alternativ tillsupermakterna, för alt finna en samhällsmodell som förenar frihet med ansvaroch materiell trygghet med social rättvisa, miljömedvetande och globalsolidaritet. Del var hit PLO kom för att finna en samlalskanal lill ochIsrael, och del var hit kom på sin första resa utanför Afrika.Och del är alltså hit balter och östeuropéer har blickat för atl finnaförebilder och inspiration. sade i en tidning: Jag tror attPolens chans ligger i alt samarbeta med och bli en länk mellannord och syd. Vi borde bygga en vertikal axel i . Annars kommer den gamlaaxeln tillbaka. hylladehar andra mål för än konsumism och varuexport. Han har ju gått i spetsenför att av moraliska skäl helt och hållet skall avveckla sinvapenexport. Ställer upp även på detta, när han berömmer VaclavHavel? Nej, han är väl en dåre den där förfaltarpresidenlen i , när hanvill avslå från fela vapenexportinkomster! Det skulle väl inte kunnalänka sig, som inte ens kan tvätta den vapenbyk som vi har -trotsutrikesministerns mänga löften. de gröna har om och om igenberättat vad den s.k. EG-anpassningen egentligen innebär, nämligen enförvandling av till en lydstal under en uppväxande västeuropeiskalomsupermakl, som präglas av sexfaldigt högre arbetslöshet och genomgåendesämre hälso- och miljöskydd än . Vi har varit ganska ensamma ganskalänge. kan man knappast öppna en tidning eller en tidskrift utan att seliknande rapporter. Överallt i organisationspressen rapporterarorganisationerna om de nackdelar som de kommer alt drabbas av fill följd av enEG-anpassning. I kunde vi läsa om hur man försökerkringgå grundlagen för att det inte skall synas att blir en lydstattill EG. 1 400 EG-lagar skall anta före ikraftträdandet. Hur kan delvara möjligt alt genomföra detta, även om man vill del, på ett demokratisktanständigt sätt - ien riksdag som brukar ha svårt att anta ett hundratal propositioner ?Hur skall vi kunna anta 1 400 EG-lagar på, jag betonar detta, ettdemokratiskt anständigt sätt? Ingen har förklarat delta för oss i riksdageneller för svenska folket. Jag har med stort intresse läst Europamotion. Deninnehåller mycket av värde. Jag tycker ändå alt borde se litetnoggrannare på vad EES egentligen kommer alt innebära. Ingen skulle varagladare än jag, om han har rätt i sin analys. Analysen i om vaddel i verkligheten handlar om leder lill ett helt annat resultat. När intervjuades i en svensktidning fick han av den svenske intervjuaren beröm för att han hade medverkat ien organisation sorn öppnat dörrarna för en ny politisk utveckling. Michniksvarade själv: Jag håller med dig, men de gröna har också bidragit. Polackenfick tala om för svensken all de gröna har bidragit till denna viktigautveckling. Och del är de gröna i som envetet och enigt över helakontinenten motsätter sig supermaktsdominans och mililärpakter Det är de grönasom samarbetar över alla gränser och som tillhandahåller en modell av och envision om ett samhälle som är både fritt och solidariskt och som inte tvingarfolken atl välja mellan pest och kolera, mellan kommunism och konsumism. Därförutvecklas de gröna i ännu snabbare än i väst. När jag åker lill för attdelta i den första internationella gröna konferensen i ett östeuropeiskt land,räknar jag med att träffa gröna parlamentsledamöter från . Det kännsskönt alt kunna berätta för dem att i har hållit sittlöfte alt erkänna dem så snart de själva funnit det lämpligt atl respekteraderas vilja. Som svensk känns det beklämmande alt ens behöva försöka förklarahur de fem övriga partierna enigt har lyckats få till det, dvs. att inteerkänna som en självständig stat just när det bäst behövs. Det är enannan sak att göra det när världens nationer kanske har bildalkö för atl göra del. Del är betydligt svårare att vara först. Det är nu detverkligen behövs och kostar politiskt mod. Jag hade trott mycket mer om . När del gåralt erkänna PLO och , vad är det då som gör att del inte går atlerkänna ? När jag tillträdde som utrikesminister försnart sade jag att jag skulle ha tre ledord för min utrikespolitik- säkerhet, solidaritet och samförstånd. Jag sade också alt jag såg det som enförpliktelse för en svensk utrikesminister att försöka ena partierna ochnationen kring utrikespolitiken, helt enkelt därför all det är bättre förSverige. Vi står starkare då vi hävdar svenska ståndpunkter antingen det är iFN, i , i eller i bilaterala samtal med främmande makt. Det är lätt alt visa all den enighet som verkligen harrått genom att de andra partierna har ställt sig bakom den fördautrikespolitiken har haft stor betydelse för . Jag behöver bara nämnaÖstersjöförhandlingarna med och de samtal som föregick våraansträngningar att åstadkomma en dialog mellan och . Jag tror uppriktigtsagl att dennasträvan till enighet kring utrikespolitiken är viktigare än någon gångtidigare. Förändringarna i världen sker snabbt och är omvälvande.Det är de också i vår närmaste omvärld. Förändringarna har stor betydelse föross, men vi kan bara i begränsad omfattning påverka dem. Våra möjligheter allutöva inflytande ökar orn vi står eniga. Men denna enighet är naturligtvis avmindre värde orn den inte föregås av debatt och bygger på övertygelse. Därförär del nödvändigt all vi samråder med varandra. frågade mig varför inte alla partier fickvara med i samrådet i ulrikesnämnden. Det finns två skäl till del. Två avpartierna i , vpk och , är för små. Del skall inteutestänga dem från samråd. Den mest aktuella frågan, nämligen det uttalandesom har gjorts i Litauenfrågan, föregicks av samtal med samtligapartiledare och företrädare . tycksha lika många åsikter som man har ledamöter i kammaren. Jag redogjorde förInger Schörling vad ett uttalande skulle komma att innehålla, och hon sade sigacceptera det. Då trodde jag att hon talade för hela miljöparliet, vilket i ochför sig inte var förvånansvärt eflersom del är elt bra uttalande. Då jag tyckeratl del är av vikt alt uttalandet införs i protokoll, skall jag beatt få läsa upp del. Av uttalandet framgår, , att det interåder något tvivel om atl vi ställer upp till stöd för de baltiskarepublikernas strävan mot frihet. "Vi hälsar med lillfredslällelse att den pågåendesamhällsomvandlingen i demokratisk riktning i har gjort det möjligtför att hålla fria val till republikens parlament. Den nya folkförsamlingen har inlett sin första session,och den har med överväldigande majoritet förklarat all litauerna vill utöva sinrätt till nationellt självbestämmande genom en egen, självständig stat. Deantagna besluten speglar en bred enighet och en stark folklig vilja. Vi utgår från att del litauiska folkels legitimarättigheter till nationellt självbestämmande skall uppfyllas i enlighet medbestämmelserna och andemeningen i Helsingforsdokumenlet. Under den gångna helgen har också den estniska kongressensammanträtt i och uttalat klara krav på självständighet. Även deltamåste tolkas som en brett förankrad folklig manifestation och den utgörytterligare ett steg i processen mot ökat politiskt självbestämmande." Flera talare har varit inne på frågan om när etterkännande av kan komma från . sade helt korrekt altde regler vi följer är viktiga och riktiga. Jag utgår frän alt de inte ärallmänt kända, varför jag skall tala om vad de innebär