prot · GD09132 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är fel väg att gåutifrån vad skall syssla med. Vi skall inte syssla med sådanadetaljer Jaghåller i och för sig med om att det är grannlaga uppgifter dethandlar om, men jag har fullt förtroende för våra statliga myndigheter De harju en rad grannlaga uppgifter . Skulle inte tjänstemän med ansvarockså utifrån en tydligare ändamålsparagraf kunna göra en sådan här utredning?Min poäng var alltså att detta mera är tjänstemannauppgifter än uppgifter föross parlamentariker Tillsist vill jag säga om förslag att jag har en stark känsla för denkommunala självstyrelsen. Jag skall gärna återkomma och missionera för ökadkommunal frihet och minskad statlig detaljstyrning. Fördelningen av allmännaarvsfondens medel tycker jag emellertid är en renodlat statlig uppgift. Detpassar att inlemma den i den statliga organisationen. Att med en så pass tydligstaflig uppgift som det här är frågan om göra en sammanblandning är inte någonsärskilt bra idé. Anf.135 (); Parlamentarisk medverkan förekommer såvitt jag vet i något hundrataloffentliga utredningar Det förekommer vidare i minst 50 verksstyrelser ochliknande organ. Därutöver finns en mängd rådgivande organ med parlamentariskmedverkan. Om man till denna ganska stora skock av organ medparlamentarikermedverkan skulle foga ytterligare ett, som man gärnaavskaffar en del, vilket jag gav exempel på tidigare, så tror jag inte att detskulle innebära någon förfärande ansvällning av den stadiga byråkratin ellernågon besvärande ökning av parlamentarikernas arbetsbörda. BoHolmberg tyckte att det var en liten uppgift och en mera oviktig uppgift somlämpligen kunde anförtros tjänstemän. Men fördelningen av över 100 milj.kr perår är inte någon liten uppgift. Det är heller inte en uppgift som kan anförtrostjänstemän. Det är en uppgift som ställer ganska stora krav på oväld,opartiskhet och objektivitet. Jagtycker tvärtom att det är en naturlig uppgift för just politiker att delta idiskussioner om hur så här stora resurser skall fördelas. Jag vidhåller alltså att jag anser att har lyckatsmobilisera ganska tunna invändningar mot förslaget om att en opartisk nämndskall fördela allmänna arvsfondens medel. 136 BO (): Allra sist vill jag säga att jag tycker att oppositionen har haftberättigade invändningar när det gäller ändamålsparagrafen. Det är det somväger tungt i detta sammanhang. Tyvärr har oppositionen hamnat på en alldelesför lättvindig organisatorisk lösning, som är föga genomtänkt. Och där skiljervi oss åt i sak. TillDaniel Tarschys vill jag säga att det som majoriteten har skrivit om attregeringen skulle kunna delegera ju inte innebär att regeringen behöverdelegera bort de mycket stora beloppen. Jag menar att det kan ske en arbetsfördelningmellan regeringen och myndigheterna i kombination med en kla- Detär det alternativ som majoriteten har förordat. 1989/90:132 Det väsentliga är väl om ändamålsparagrafen kan bli klarare. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut skulle fattasden .) 26§ Föredrogs socialutskottets betänkande 1989/90;SoU26 Instansordningen enligt lagen(1977:293) om handel med drycker (prop. 1989/90:113). Andrevice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattasden .) 27§ Ajournering för middagsuppehåll Kammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll. Förhandlingarna återupptogs under ledningav förste vice talmannen. Föredrogs justitieutskottets betänkande1989/90:JuU34 Övervakningskameror m.m. (prop. 1989/90:119). Anf.137 (): Vi vill inte ha några TV-kameror Vi vill inte ha ett "storebrorser dig"-samhälle, inte någon av oss, inte i något parti. Det är däromdetta betänkande från justitieutskottet om TV-övervakning handlar Förnärvarande har vi en lag om TV-övervakning, men som bekant går dentekniska utvecklingen rasande fort på detta område. Därför begärde riksdagenför , 1985, en översyn. Då sade vi också att en sådan översynsärskilt skulle beakta de faror för den enskildes integritet som den nyatekniken kunde innebära. Justitieutskottethar uttalat sig rent allmänt för en återhållsam användning av TV-övervakning isamhället, som inte får utvecklas till ett "storebror serdig"rsamhälle. Nuhar regeringen föreslagit en ny lag om övervakningskame ror, sedan en utredning gjort den översyn en gång önskade. 8Riksdagens protokoll 1989/90:132 Låt mig genast säga, fru'talman, att vi i folkpartiettycker att det nya lagförslaget i stort sett är godtagbart. Däri föreslås enbättre reglering av de integritetskränkningar som en övervakning med hjälp avkameror alltid ofrånkomligen innebär. På några punkter tycker vi att den enskildes integritetytterligare behöver stärkas. Därför finns reservationer till betänkandet vilkavi i yrkar bifall till, vilket för övrigt också görDet är reservationerna 2, 4 och 6. Det gemensamma för dem är alltså att de ytterligare villförstärka den enskilde medborgarens privatliv, något som är utgångspunkten förnästan all liberal politik. I reservation 2 vill vi inskränka rätten att användaövervakningskamera till att endast gälla klart uttalade skyddsändamål närrisken för integritetsintrång är ringa. I reservation 4 vill vi att regeringen skall följamyndigheternas bedömning av vad de anser vara ringa ingrepp i den enskildesintegritet, men som för den enskilde kan vara nog så stora ingrepp. I reservation 6 vill vi att talerätten inte bara skalltillkomma facket, utan även den enskilde. Det är ju ändå hon heller han somnärmast berörs av att ha en övervakningskamera riktad mot sin arbetsplats. 138BERITH (): Det uppdrag gav regeringen varatt se över lagen om övervakning med TV-kamera för att stärka den enskildesintegritetsskydd. Det skedde med hänsyn till den snabba utvecklingen påområdet. Utskottets behandling resulterade i en reservationfrån , och sedan deras motionskrav avstyrkts. Ikammarbehandlingen anslöt sig till reservationen, ochreservationen fick därmed majoritet i kammaren. Den reservation vi dä anslöt oss till uttalade bl.a. enoro för att det kommit uppgifter om att tillståndsgivningen frånlänsstyrelserna var alltför generös. sker ingen skärpning på detta område,utan nuvarande praxis skall ligga till grund även för den här föreslagna lagen. 1 reservationen sades också att en uppföljningav tillämpningens enhetlighet var väsentlig. Men i propositionen nu sägs att enuppföljning av tillämpningen av bestämmelserna inte behövs. En avgörande invändning mot den föreslagna lagen ärutformningen av 5 S. som anger förutsättningarna för att tillstånd föranvändning av övervakningskamera skall beviljas. Att i lagtexten beskriva förutsättningarnaför tillstånd med sådana uttryck som "kan anses ha ett befogatintresse" eller "om intresset av att tillgodose det avsedda ändamåletmed övervakningen är så starkt att detskall ges företräde framför intresset avatt värna enskilda personers integritet" upplever vi vara alltför löstoch lämna alltför stort utrymme för olika tolkningar En så oprecisbeskrivningkan inte godtas i ett sä integri-tetskänsligt sammanhang som TV-övervakning. 3 § tredje stycket - om rätt för länsstyrelse att medge undantagfrän upplysningsplikten vid synnerliga skäl - är direkt stötande, eftersomvarken i lagen eller förarbetena preciseras vad som kan utgöra synnerliga skäl. Ilinje med vår strävan att ge arbetstagarorganisationerna på arbetsmarknadenstörre inflytande anser vi att fackorganisationen på arbetsplatsen bör havetorätt om oenighet råder om nödvändigheten av övervakningskamera på enarbetsplats som inte utgör allmän plats. Detta,fru talman, har gjort att vi yrkar avslag på propositionen, eftersom vi inteupplever att förslaget som det nu föreligger i fillräckligt hög grad tillgodoserutredningsuppdraget att stärka den enskildes integritetsskydd. Ominte vår reservation vinner gehör i kammaren kommer vi att rösta förreservation 2 från , eftersom även den kräver att tillstånd enligt 5§ andra stycket bör noggrant preciseras, samt reservation 4 från folkpartietsom fordrar en uppföljning av tillämpningen av 5 § andra stycket. Därmed yrkar jag bifalltill vår reservation 1. 139 (): Den proposition som kammaren nu behandlar är, som ocksånoterade, en beställning gjort om en ny lagstiftning på detta område.Syftet med den nya lagstiftningen, som ersätter lag, är att anpassaden rättsliga regleringen till den mycket snabba tekniska utvecklingen på områdetoch - icke minst viktigt - att erhålla ett tillfredsställande skydd motintegritetskränkningar i samband med användning av sådan utrustning. Dettasista är naturligtvis det främsta skälet till att en ny lagstiftning läggsfram. Ettstarkt integritetsskydd uppnås bl.a. genom utvidgning av tillståndskravet,skärpning av det straffrättsliga sanktionssystemet samt införande ay regler omsekretess. Dennya lagstiftningen är tillämplig på alla övervakningskameror Det innebär attanvändningen av alla övervakningskameror, även sådana som är undantagna frånupplysningsplikt och tillståndskrav, skall ske med iakttagande av detgenerella kravet att en övervakningskamera skall användas med tillbörlig hänsyntill den enskildes personliga integritet. Föratt öka möjligheterna för länsstyrelserna att koncentrera sina resurser tillprövning av integritetskänsliga ärenden och till tillsynsverksamheten påområdet, någonting som inte bedrivits i större omfattning , föreslås ilagstiftningen vissa förenklingar Handläggningsförfarandet skall bli enklare iärenden där risken för integritetsintrång vid användning av övervakningskameraär liten. Därmed får länsstyrelserna större möjlighet att fullgöra bl.a. sintillsynsfunktion. Utskottsmajoriteten tillstyrker regeringens förslag, men tillutskottsbetänkandet är ett antal reservationer fogade. Jag skall kortkommentera några av reservationerna. Ivänsterpartiets reservation 1 yrkas avslag på propositionen med motiveringenatt integritetsskyddet inte är tillräckligt tillgodosett. Den uppfattningendelar inte utskottet. Förslaget till ny lagstiftning innebär en förstärkningav den enskildes integritetsskydd, som hänsyn, som jag nämndetidigare, tas till den snabba tekniska utvecklingen på området. Ireservation 2, som berör förutsättningarna för tillstånd, begärs att regeringenskall få i uppdrag att återkomma med förslag om att tillstånd att användaövervakningskamera skall få ges endast för uttryckligen regleradeskyddsändamål. Kravet i motionen mycket svårt att tillgodose. 1989/90:132 31 maj1990 ' närmast omöjlig uppgiftatt konkret räkna upp och beskriva alla tänkbara skyddsvärda ändamål. Genompropositionens lagförslag har givits en anvisning om att sökandes intresseskall ligga på en viss hög nivå. Det sker genom omnämnandet av intresset attförebygga brott eller förhindra olycka. Såskall jag även kommentera reservation 4, där det förespråkas en uppföljning avlagstiftningen. Det sägs klart ut i proposifionen att tillämpningen av den nyaregleringen noggrant skall följas öch att en utvärdering av lagstiftningenskall ske. Det är angeläget att en sådan utvärdering kommer till stånd, precissom när det gäller annan typ av lagstiftning. Vi har haft en sådan utvecklingatt nästan regelbundet en ny lagstiftning som framför allt berör denpersonliga integriteten utvärderas och följs upp. Det kommer att bli falletäven i det här ärendet, precis som departementschefen angett i propositionen. Meddetta, fru talman, yrkar jag bifall till justitieutskottets hemställan ibetänkande 34 och avslag på samtliga reservafioner. Anf.140 () replik: Det är sant att jag tycker att regeringen har lyckats ganska bra medden här proposifionen. Den har lyckats någorlunda hitta den smala sfi-genmellan ideal och verklighet, mellan samhällsintresset och den enskildemedborgarens integritet. Men ingenting är naturligtvis så bra att det inte kanbli ännu bättre. I den nya lagen vill man använda TV-övervakning för attförebygga brott och förhindra olyckor Självfallet är vi med på det. Då föreliggerjust skyddsändamålet. Men i propositionen talas om möjligheten fillTV-övervakning även i andra fall, något som vi reagerar emot, i synnerhet sominget exempel ges på vad som kan vara andra fall. Kan genågot exempel?- Visäger också ja till utvärdering av lagstiftningen, men vi vill gå ett steglängre, nämligen att särskilt följa upp 5 § andra stycket. Det är så att vad enmyndighet kan uppfatta som en bagatell inte alls behöver vara en bagatell elleren ringa sak för den enskilde medborgaren. Där är vi oroliga och står på denenskildes sida och vill att skall ge regeringen till känna att densärskilt skall observera denna fara. Där skiljer vi oss. Anf.141 () replik: Får jag med anknytning till den reservafion som nuargumenterar för säga att det i och för sig skulle vara bra om man i lagstiftningenmera specifikt kunde ange vid vilka situationer och vid vilka skyddsvärdaobjekt det är tillåtet med TV-övervakning. Men jag tror att det blir en störtomöjlig uppgift att precisera de skyddsvärda ändamålen mer än vad regeringenhar gjort i sitt förslag. Däremot delar jag uppfattning att detär viktigt att följa upp lagstiftningen både när det gäller den paragraf somLars nämnde och när det gäller länsstyrelsernas tillsynsfunktion. Detskulle vara mycket intressant och angeläget att få veta om förhållandena blirbättre med den nya lagstiftningen när det gäller tillsynsfunktionen pålänsstyrelserna. Sammantaget när det gälleruppföljningen finns det klart uttalat i proposi- tionen att en uppföljningskall komma till stånd: Därrned är ändamålet i re- Prot. 1989/90:132 servation 4 tillgodosett med den skrivning som fiiins i propositionen. Anf.142 () replik: Övervaknings- Ge något eller ett par exempel, , på andra kamerorm.m. fall då TV-övervakning skall kunna tillämpas förutom för just skyddsändamål. Anf.143 () replik; Jag skulle kunna svara med att säga att det inte ges några anvisningari reservationen för hur man närmare skulle kunna avgränsa ändamålet. Det finnsinte någon som helst antydan i reservationen om hur man skulle kunna åstadkommaen avgränsning eller en uppräkning av de skyddsändamål som skall tillgodoses. Jagtror, som jag sade tidigare, att det är en nästan omöjlig uppgift. Jag tror attdet också är en av anledningarna till att man i reservationen inte har kunnatgöra preciseringar Anf.144 (): Vi vill inte avslå proposifionen, eftersom vi anser att den inne bär en förbättring jämfört med den ordning som gäller , men vi tycker att förslaget bör förbättras för att värna enskildas personliga integri tet. " Ipropositionen om övervakningskameror utgår man från att all använd ning av övervakningskameror, både rörliga och fasta, i princip bör vara tillå ten, men av integritetsskäl kan det finnas anledning till reglering och be gränsning av fast monterade kameror på plats där allmänheten har fillträde. En rörlig kamera kan t.ex. vara efi kamera som sköts även person, t.ex. en polisman, för att övervaka och dokumentera deihonstränter Det fall som vi alla känner till av en sådan tillämpning är kämeraövervakningen av trädkra- mare och demonstranter vid motorvägsbygget. Miljöpartietsutgångspunkt är den rakt motsatta. Det viktigaste är att värna enskildaspersonliga integritet. Vi anser därför att all användning avövervakningskameror i princip skall vara förbjuden både på allmän och på annanplats. Undantag från principen bör kunna-ges under speciella förhållanden ochmycket begränsat. Våraförslag innebär att vi vill ändra regeringens lagförslag på ett flertal punkter Vivill se ett förslag till utvidgad lag om övervakningskameror vilken ävenomfattar enskilt område öch rörlig kamera. Vivill att uttrycket "befogat intresse" i 5 § i lagförslaget ändrastill "betydande intresse". Vianser att samrådsförfarande skall äga rum med de anställda som kan komma attberöras av en övervakningskamera och att till ansökan skall fogas protokolleller annan handling från samrådsförfärandet itied angivande av de synpunktersom framförts av de anställda: Vi tycker att tillståndinte får ges än två år Vi anser vidare atttillstånd att använda övervakningskamera skall få över- 117 1989/90:132 31 maj1990 klagas av den som framförtsynpunkter på ansökan fill och att anställd som berörs av etttillståndsbeslut har rätt att överklaga beslutet. Vistår givetvis bakom samtliga miljöpartireservationer, men jag yrkar bifallbara till reservationerna 3, 5, 7 och 11. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 1989/90:UU22 Mänskliga rättigheter Anf.145 (); Den lilla eritreanska flickan satt i sin mammas knä chockad ochapatisk. Mamman däremot skrek ut sin förtvivlan i vilda okontrollerade vrål ochvaggade av och an med sina armar lindade om dottern som om hon trodde att honkunde skydda sitt lilla barn från bomben i efterhand. Kameran zoomade inflickans ben. Hon hade inte längre någon fot, utan bara en blodig stump. Någraminuter innan hade den etiopiska armén fällt napalm-och splitterbomber rakt påhamnstaden folkmyllrande torg, med beräkning vid just den tidpunkt dåmänniskorna äntligen vågat sig fram ur sina gömställen under träd och broar Denlilla flickan hade inte en chans. Etiopiensfemte bombattack på civilbefolkningen i inträffade för drygt en månadsedan. Videofilmen av attacken, som jag fick fillfälle att se under mitt besöknyligen i , var något av det grymmaste jag sett. 55 människor, barn ochgamla, män och kvinnor, förlorade den dagen sin rätt till livet därför attEtiopien som strategi i kriget mot valt att systematiskt terroriseracivilbefolkningen. Trotsatt inte behandlas i dagens betänkande, utan kommer upp tilldiskussion först , vill jag ändå i dagens debatt peka på de illdåd ochbrott mot mänskliga rättigheter som den etiopiska regimen gör sig skyldig till.Mengistu och hans generaler sätter sig över folkrätten och kanske särskiltFN-deklarationens tredje artikel: "har rätt till liv, frihet och personligsäkerhet." IEl har befolkningen lidit av de omfattande brotten motmänskliga rättigheter Också här har regimens strategi varit att bekämpagerillan genom att mörda, fängsla, tortera och förfölja civilbefolkningen -framför allt de människor som varit aktiva i kyrkor, politiska parfier,fackliga organisationer eller som i allmänhet arbetat för bättre respekt för demänskliga rättigheterna. Med kriget som förevändning har militären ochregeringen i ägnat sig åt förbrytelser mot mänskliga rättigheter istor skala. Vid ett besök i landet talade jag med mordho-tadebiskopar i landsflykt, med fackledare som levde under jord och bytte adressvarje natt. Under militärens novemberoffensiv fanns planer på attavrätta ett stort antal kyrkliga, politiska och fackliga ledare. dem som klarade sig,ärkebiskopen y Damas och biskopRosa Cha-vez, avslöjade att deockså funnits på militärens dödslista "tillsammans med andra som fördömerbrotten mot mänskliga rättigheter" med ärkebiskopens ord. Jag träffadeockså förtvivlade mödrar och hustrur vars söner och män blivit godtyckligtfängslade, torterade eller avrättade. Lidelsefritt och entonigt, liksomvåldtagna i själen, berättade dessa kvinnor om de gräsligaste grymheter somdrabbat deras närmaste som straff för deltagande i fackliga aktiviteter Mentrots allt ljusnar det i antog gerillan och regimen engemensam kommuniké där de förband sig att verka för förhandlingar som enlösning på konflikten. Efter förhandlingarna, som avslutades , förefallerdet inte otroligt att ett avtal om eldupphör skall kunna träda i kraft tillhösten. I förhandlingarna kommer frågan om mänskliga rättigheter att vara en avde viktigaste. Ivarje betänkande om mänskliga rättigheter är ett tragiskt kapitel. Sedanjanuari har mullorna officiellt annonserat minst 206 avrättningaroch offentligahängningar Många politiskt misshagliga avrättas under den påhittadeförevändningen att de smugglat narkotika. Avrättningarna sammanfaller med enny våg av förtryck riktad mot kvinnorna föratt, som man säger, "bekämpainkorrekt beslöjning". har mullorna också börjat ägna sig åtterrorism utanför landets egna gränser. mördades ,en känd advokat och förespråkare för de mänskliga rättigheterna, aktiv imotståndsrörelsen . Han är inte den ende som utsatts för attentat.Den iranska regimen har genom radio varnat alla sina oppositionella iexil för att de inte kan räkna med att vara säkra. Detta är inget annat äristatsterrorism. Motden bakgrunden är det oförsvarligt att den specielle rapportören som sändestill av FN skrev en så blek och ursäktande rapport. Mänga klagomål harframkommit på att människor hindrades från att träffa honom och att han intefick möjlighet att ta del av fakta. Men andra i har varit desto gladare.Den s.k. slaktaren från , direktör för den nationella fängelseorganisationen,uttryckte sin stora tacksamhet och glädje över rapporten. Mul-lor ochofficiella representanter har använt i sin propagarida. Så här fårdet inte gå till. FN bör sända en ny rapportör för att på nytt, och merseriöst, undersöka brotten mot de mänskliga rättigheterna. Annars riskerar FNsarbete för mänskliga rättigheter att mista en del av sin trovärdighet. Fråganom kurdernas mänskliga rättigheter kommer jag inte att gå när mare in på, utan det kommer en representant för att ta upp se nare under överläggningen. Jag vill bara helt kort beröra , som ägnar sig åt massmord och deportationer av sin egen kurdiska befolkning. är ett av världens grövsta förbrytarländer när det gäller mänskliga rättigheter Man har inte ens hejdat sig när det gäller att tortera barn: Det förekommer också systematiska trakasserier mot de irakiska kurder Som flytt till . Det är ett hån mot mänskliga rättighets-maskineriet att FNs kommission inte hel ler nu lyckats med att granska upprörande kränkningar av mänskliga rättigheter . Utskottetsskrivningar om har skärpts betydligt . 1989/90:132 31 maj1990 1989/90:132 31 maj1990 harjust publicerat en rapport om fortsatta brott mot mänskliga rättigheter iTurkiet. Ju går, ju mer tid som förflutit sedan Turkietratificerade tortyrkonventionen, desto mer anmärkningsvärt är det att ingetpositivt sker. Amnesty skriver i sin rapport att efter mer än avkonstanta klagomål om fångar som riskerar tortyr eller avrättning ellersomfängslats av politiska eller religiösa skäl har Amnesty inte noterat någongrundläggande förändring av situationen beträffande mänskliga rättigheter Omingen förbättring sker i måste , enligt folkpartietsuppfattning, verka för att åter anmäls fill . Jag villunderstryka att utskottet är enigt på den punkten. BeträffandeKosovoalbaner vill jag säga att jag till stor del instämmer i miljöpartietsbeskrivning. Möjligen hör just kravet om erkännande av politiska flyktingarinte hemma i utrikesutskottets betänkande, men analysen delar jag helt. Fråganom de mänskliga rättigheterna i världen är ingen abstrakt diskussion. Den ärobehagligt konkret. Den handlar om enskilda människors liv. Den handlar ocksåom den svenska demokratins överlevnad. Genom att slå vakt om dessa principervärlden över skyddar vi även den svenska rättsstaten. För civilisationensfernissa är ibland obehagligt tunn. Inledningenav förklaringen om de mänskliga rättigheterna i FNs deklaration är ett fintsammanfattande försvar för idén om de mänskliga rättigheterna. Den lyder såhär: "Enärerkännandet av det inneboende värdet hos alla medlemmar av män niskosläktet och av deras lika och oförytterliga rättigheter är grundvalen för frihet, rättvisa och fred i världen, enär ringaktning och förakt för de mänsk liga rättigheterna lett till barbariska gärningar, som,upprört mänsklighetens samvete, och enär skapandet av en värld, där människorna åtnjuta yttrande frihet, trosfrihet samt frihet från fruktan och nöd, kungjorts som folkets högsta strävan, enär det är väsentligt, för att icke människan skall tvingasatt som en sista utväg tillgripa uppror mot tyranni och förtryck, att de mänskliga rättigheterna skyddas genom lagens överhöghet . kungör denna allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna."