prot · GD0917 · 1989-12-31 00:00:00 — Men nudiskuterar vi, som sade, sammadistributionskanal, och då är det en annan sak. Det är bra att vi kan konstatera att vi diskuterarsamma distributionskanal. Man skall nämligen inte bortse från att av och till slänger ut sina krokar för att skapa nyadistributionskanaler för sina produkter. En prisdifferentiering för ett något svagare starköl ändet starköl som serveras kan åstadkommas dels över beskattningssystemet,dels av näringen själv. har näringen dock inte visat något intresse avatt leva upp till ambitionerna i fråga om prisdifferentieringen. Överläggningen var härmed avslutad, (Beslut fattades under17 §,) Föredrogs skatteutskottets betänkande 1989/90;SkU5Folkbokföring. KARL-GÖSTASVENSON (m): Till detta betänkande angåendefolkbokföringsfrågor har fogats två reservationer. beslutade att huvudmannaskapet förden löpande folkbokföringen skall föras över frånpastorsämbetena till de lokala skattemyndigheterna. skall de allmännaförsäkringskassorna ges en aktiv roll i folkbokföringsarbetet. Beslutet vilar på ett dåligt beslutsunderlag. Riksdagenhar fattat beslut i denna viktiga fråga utan att belysa alla deproblem som följer med en sådan organisationsförändring. Efter det aktuella beslutet har man tagit itu med dettaproblem. En organisationskommitté har tillsatts som arbetar meddessa frågor. Vi i moderata samlingspartiet anser att denna tågordningär felaktig. Med hänsyn bl,a, till den närhet som människorna har tillpastorsexpeditionerna är det enligt vår uppfattning självklart, att innan ettså viktigt beslut om en förändrad organisation fattades borde konsekvenserna aven sådan förändring ha varit tillfredsställande utredda. Som exempel på frågor som inte har blivit tillfredsställandebelysta vill jag först nämna serviceaspekten och glesbygdsprobleniatiken. Detkommer att bli en omfiittande nedskärning av servicegraden, och i vissa länkommer avståndet till myndighetsutövarna att bli mycket långt jämfört med dennuvarande ordningen. Frågor som berör arkivering, säkerhet och sekretess harinte heller belysts före det aktuella beslutet. Med beaktande av att inte innan det aktuellabeslutet fattades haft tillräcklig kunskap om konsekvenserna om beslutet, börriksdagen upphäva detsamma och begära hos regeringen att enparlamentariskt sammansatt utredning får i uppdrag att i samråd med och berörda personalorganisationer möjligt lägga fram förslagtill förbättringar av folkbokföringen i organisatoriska och andra hänseenden. Personnumret har för många kommit att bli ensymbol för ett skrämmande datasamhälle, där den enskilde anonymiseras och blirtill ett nummer utan namn, ständigt utsatt för myndigheters kontroll och insyn,utan någon annan identitet än sitt personnummer. Förekomsten av denna känslabehöver inte överdrivas, men den är ändå ett skäl till försiktighet medpersonnummeranvändningen. Det finns också mer konkreta skäl att begränsapersonnummeranvändandet. Genom att detta unika identifikationsbegrepp användsinom alla samhällsområden skapas en möjlighet till insyn, kontroll ochspårning av enskilda personer som ur många perspektiv är skrämmande.Personnumret ger dessutom tekniska förutsättningar som underlättar samköming. Moderata samlingspartiet vill inte avskaffa personnumret,men vi vill begränsa dess användning. Denna begränsning skall enligt våruppfattning regleras i en särskild lag.Endast vissa registeransvariga skall harätt att avkräva och använda människors personnummer. I övrigt bör människorsanvändning av personnummer vila på frivillig grund. Med det sagda, herr talman, yrkar jag bifall till båda dereservationer som är fogade till detta betänkande. ROLFKENNERYD (c); Folkbokföringen har sedan århundradenanförtrotts kyrkan och dess församlingar. Det är en uppgift som kyrkan harskött med stor noggrannhet och med hög effektivitet, till ett förhållandevisbilligt pris. Trots att kyrkan således av alla anses ha skött sinaåligganden beträffande folkbokföringen på ett oklanderligt sätt, beslötriksdagen 1987 att folkbokföringen fr.o.m. skall övertas avskattemyndighet och allmänna försäkringskass'~r. Det är ett bcilut som fattades i strid med kyrkomötetsmajoritet. Det är ett beslut som redan när det fattades förutsattes förorsakamerkostnader för statsbudgeten i storleksordningen 250 milj. kr. Det är ettbeslut som har väckt berättigad indignation, framför allt i glesbygd, därföratt beslutet kommer att medföra sämre service och färre arbetstillfällen ibygder där bägge dessa företeelser behövs allra mest. Beslutet har med rättaansetts strida mot i övrigt uttalade ambitioner om en levande landsbygd. Från sida har vi motsatt ossdetta riksdagsbeslut, och vi har reserverat oss mot detsamma. Vi anser alltjämtatt beslutet är felaktigt. Vi har framför allt ansett att det är fel att först fattabeslut i organisationsfrågan och därefter låta en organisationskommittéklargöra beslutets konsekvenser och effekter. Logiken påbjuder att beslutenfattas i omvänd ordning. Det synes nu också besannas i det arbete som pågårinom kommittén, I anledning av detta har vi ansett och anser att börupphäva principbe- slutet attöverföra folkbokföringen till skattemyndigheter och allmänna försäkringskassor. Vi anser därutöver att bör begära att regeringentillsätter en parlamentarisk utredning med uppgift att se över möjligheternatill förbätt-' ringar och effektiviseringar i folkbokföringen. Den härutredningen bör genomföras i samråd med kyrkan och de personalorganisationersom är berörda. I avvaktan på utredningens resultat bör nuvarande organisationsålunda bibehållas. Med hänvisning till vad jag nu har sagt berjag att få yrka bifall till reservation nr 1. Jag ber också att få yrka bifall till reservation nr 2,som gäller begränsning av användning av personnummer, användspersonnummer i mycket stor utsträckning av mer eller mindre seriösa företag imarknadsföringssyfte. Ett sådant exempel är att olika säljorganisationer viaförmånliga introduktionserbjudanden och påföljande medlemskap binder uppkonsumenter för fortsatta köp. Härvid används ofta personnumret sommedlemsnummer och som kontrollmöjlighet. Detta är måhända ett banalt exempel påen mycket tvivelaktig användning av personnumret, som skapar irritation, olustoch osäkerhet hos en bred allmänhet, Alla icke-socialister i skatteutskottet anser att enbegränsning av personnummeranvändningen är nödvändig, medan utskottetssocialister, dvs, socialdemokrater och vpk, anser att frågan ytterligarebehöver utredas. Till detta förhållande kan sägas att data- ochoffentlighetskommittén , dvs. , redovisade sin syn påde här frågorna. har det således funnits möjligheter för dehär frågorna att bli föremål för beredning. Jag skulle vilja ställa en frågatill ; Hur länge kan denna beredning antas behöva pågå innanregeringen och regeringspartiet är klara att ta ställning? LARSNORBERG (mp); Frågan om folkbokföringen hör kanske icketill allra hetaste hjärtefrågor. Det är kanske litet svårt atthitta kopplingen mellan miljö och folkbokföring, men naturligtvis finns den.Den kopplingen finns , och jag skall återkomma till det. Däremot har , utöver sitt engagemang för miljöoch resurser, också ett engagemang för den enskilde medborgaren, fördecentralisering, för ökad självtillit för människor ute i landet. Där råderdet inget tvivel om att den reform av folkbokföringen som beslutades föremiljöpartiets inträde i verkar i centraliserande riktning. brukari allmänhet centralisering motiveras med rationalisering, och rationaliseringär att man skall spara pengar. Det är alltid förnuftigt att spara pengar, sägerman. Även det betvivlar vi ibland inom . Men i det här fallet ärdet tvärtom så, att centraliseringen kommer att kosta pengar, såsom framgår avreservation nr 1. Jag har väldigt svårt att se det förnuftiga i denna s.k.reform. Därtill kommer att centraliseringen leder till kostnader församhället, som skall betala omorganisationen, uppbyggandet och utökandet avkontor på visst håll och nedläggning av annan verksamhet, därav följandeförtidspensioneringar och vad det nukan bli. Dessutom är det klart att det för allmänheten blir en hel delkostnader. Man får alltså längre till sin folkbokföringsexpedition och fåranvända mer energi, icke bara personlig energi utan också reseenergi, för attta sig dit, om man har ett ärende till denna expedition. Jag har svårt att seatt denna rationalisering är förnuftig. Ordet rationalisering bygger på"ra-tio", dvs, förnuft. Det är en orationalisering med andra ord. Jagansluter mig alltså till och yrkar bifall till reservation nr 1, Naturligtvis finns det känslomässiga funderingar om detta,eftersom folkbokföringen är knuten till staten. Men eftersom det än så längeinte finns några konkreta planer på att skilja kyrka och stat, finns det välknappast någon anledning att göra en skilsmässa och en omorganisation på dethär området. Jag skulle tro att de flesta miljöpartister, även om det saknasen fastlagd partilinje i den här frågan, anser att kyrka och stat bör skiljas.Men även om så skulle ske finns det ingen anledning att de härfolkbokföringskontoren, som är kopplade till , skullebehövas centraliseras till ett färre antal kontor på större orter. Det finnsalltså ingen förnuftig koppling mellan frågan om kyrka och stat och denfolkbokföringsorganisation som vi har . Den dag som vi kommer fram till ettförnuftigt förslag om att skilja kyrkan och staten åt bör man ändå hålla fastvid en decentraliserad organisation. Beträffande personnumren har sagt allt detjag hade tänkt säga. Det är onödigt att upprepa detta. Vi i tyckeregentligen att personnumren kunde slopas helt. Men vi har nöjt oss med att idet här fallet yrka bifall till reservation nr 2, nämligen att personnumrenbegränsas till ett fåtal i lag fastställda register. Jag yrkaralltså bifall till reservation nr 2. LISBETHSTAAF-IGELSTRÖM (s); fattade ettprincipbeslut om att huvudmannaskapet för den löpande folkbokföringen skulleföras över från pastorsämbetena till de lokala skattemyndigheterna. Samtidigtskall de allmänna försäkringskassorna ges en aktiv roll ifolkbokföringsarbetet. Ändringen av huvudmannaskap skall ske . har i två motioner tagit upp denna frågaigen. I den första motionen yrkas att skall upphäva sitt tidigarebeslut i organisationsfrågan och uttala att kyrkan skall behållahuvudmannaskapet för folkbokföringen. I den andra motionen yrkas att riksdagenskall besluta om ett tillkännagivande till regeringen, om negativa effekter avatt flytta ansvaret för folkbokföringen från till de lokalaskattemyndigheterna. Utskottet behandlade även yrkanden om bl.a.upphävande av tidigare principbeslut. Utskottet avstyrkte dåyrkandena och framhöll att man nu bör skapa en rak och enhetlig organisationför folkbokföringen, som i samarbete med andra myndigheter ger förutsättningarför en effektiv, rationell och serviceinriktad verksamhet, som kan tillgodosede anspråk som kommer att ställas på folkbokföringen. En kommitté, organisationskommittén för folkbokföringen,har börjat arbeta fram förslag till den närmare utformningen av organisationenoch andra åtgärder som behövs för genomförande. Utskottsmajoriteten har inte funnit skäl fören omprövning av det tidigare beslutet och avstyrker därför motionerna Sk903och Sk904 yrkande I. Motion Sk901 tar upp frågan angående slopande av de fyrasista siffrorna i personnumret eller, i andra hand, förbud för andra änfolkbokföringsmyndighet att använda hela personnumret. I varje fall bör enligtmotionärerna alla kommersiella register förbjudas att använda personnumren. Data- och offentlighetskommittén har i ett delbetänkanderedovisat en kartläggning av användningen av personnumren. Man har lagt framtvå alternativa förslag till reglering av begränsningen av användningen av personnumren.Dessa förslag bereds i . Som svar till vill jag säga att det gälleren mycket stor och omfattande utredning, och den måste få ta sin tid för attdet skall bli en bra produkt. har även prövatett flertal motioner med bl.a. yrkanden om att begränsa personnummeranvändningengenom en särskild lagstiftning. avstyrkte dock dessa yrkandenmed hänvisning till pågående beredningsarbete. Så gör också majoriteten iskatteutskottet, och jag yrkar därmed avslag på motion Sk901. Så till motion Sk902, där det yrkas att det skall ske enändring av den ordning enligt vilken kvinnans make eller sambo vid kyrko- ochfolkbokföring antecknas som far till barn som kommit till genom s.k,givarinsemination. gäller följande regler: Uppgifter ominseminationer förvaras i en särskild journal vid det sjukhus därinseminationen ägt rum. Uppgifterna är belagda med sekretess. Ett barn som kommit till genom s,k, givarinsemination harrätt, om det uppnått tillräcklig mognad, att själv få del av de uppgifter omspermagivaren som har antecknats i sjukhusets särskilda journal. Socialnämndenär skyldig att på begäran biträda barnet med att skaffa fram dessa uppgifter. , i samband med beredningen av inseminationslagen,tog praktiskt taget alla remissinstanser avstånd från ett förslag om att denför inseminationen ansvarige läkaren skulle lämna uppgift om densamma tillpastorsämbetet, för anteckning i kyrkobok. Man ansåg att sekretesskyddetskulle försvagas. Majoriteten i skatteutskottet anser att den fråga som tagitsupp i motion Sk902 prövats ingående i samband med tidigare lagstiftningsarbeteoch att det vid den prövningen kommit fram skäl som talar emot att uppgifter ominsemination skall antecknas i kyrkobok. Vi avstyrker följaktligen motionSk902. Med det anförda yrkar jag avslag på samtligareservationer och bifall till hemställan i skatteutskottets betänkande. ROLFKENNERYD (c): Jag ber inledningsvis att få tacka fruStaaf-Igelström för korrekt återgivna citat från det vi kan läsa oss till iutskottsbetänkandet. Jag skulle dock i förtydligande syfte vilja ställa ett parfrågor. Vad är det som gör det rimligt att anta att man skullekunna, som det heter, åstadkomma en rak och enhetlig organisation förfolkbokföringen, så att dennaorganisation blir mera rak och enhetlig än den man nu har via kyrkan och dessförsamlingar? Vi vet ju att det beslut som är fattat innebär en uppdelning avdetta ansvar mellan skattemyndigheter och allmänna . Jagtycker att logiken pekar i riktning mot att det är en mer krokig ochoenhetlig organisation som håller på att växa fram. Vad är det vidare som gör det rimligt att anta attverksamheten blir mer effektiv, rationell och serviceinriktad, när dennaverksamhet överförs från de små och spridda församlingarna till merakoncentrerade enheter? Redan vid beslutstillfället vet vi att det kommer attkosta ungefär 250 milj. kr. mer än den nuvarande organisationen. Får jag sedan ställa några frågor i anslutning till detsom jag tycker ofullständiga svaret på hur det kan antas ta attbereda data- och offentlighetskommitténs förslag när det gäller begränsningenav användningen av personnummer. Beskedet var att det får ta sin tid. Låter det sig icke i varje fall ungefärligt kvantifleras? Uppleverinte denna regeringens senfärdighet som utomordentligtbesvärande? Det är ju för övrigt inte det enda exemplet på regeringenssenfärdighet som vi får inom skatteutskottets ansvarsområde. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Det är ju självklart att servicegraden förenskilda människor försämras genom denna centralisering beträffandefolkbokföringen som i princip har beslutat och som regeringen stårbakom. nämnde att man skall ha enorganisation som är serviceinriktad. Jag kan inte riktigt förstå denmålsättningen, när man begränsar servicegraden i så stor omfattning somförslaget innebär. I kommitténs arbete har det väl framkommit att riskföreligger att de resurser som enligt beräkningarna skall finnas i de lokalaskattemyndigheterna inte kommer att vara tillräckliga. Kostnadsfördyringen kanbli ännu större än vad som beräknats från början i propositionen. Men det gäller framför allt servicegraden. Detta harskötts på ett utmärkt sätt tidigare. Att man sedan helt plötsligt plockar in enny myndighet - det bådar inte gott för en effektiv hantering närdet gäller folkbokföringsfrågor. Beträffande datafrågorna ochpersonnumren instämmer jag i vad har sagt i sin replik. Jagbehöver inte förlänga debatten ytterligare. LISBETHSTAAF-IGELSTRÖM (s): En bra produkt, , måste heltenkelt få ta sin tid. Jag kan inte precisera hur . Folkbokföringen har faktiskt utretts i elva olikautredningar . Samtliga dessa utredningar har visat att det är encivil borgerlig myndighet som skall ta hand om det hela. Folkbokföringensker ju i två former - dels kyrkobokföring, dels mantals- skrivning.Kyrkobokföringen innehåller uppgifter om civilstånd, bosättning m.m. Ochkyrkobokföringens uppgifter om bosättning har bl.a. stor betydelse församhällets administration. Mantalsskrivningen, som också primärt bygger påkyrkobokföringen, ligger i sin tur till grund för beskattningen. Delänsregister som upprättats med kyrkobokföringen som grund lämnas dessutomtill ett stort antal statliga myndigheter. Genomgående används alltså folkbokföringens uppgifter fördet borgerliga samhällets behov. Därför anser vi från utskottets sida att detär naturligt att folkbokföringen handhas av en borgerlig myndighet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under17 §.) Föredrogs skatteutskotetsbetänkande /90;SkU6 Hundskatt. betänkande nr 6 är föranlettav två motioner där man på olika sätt ömmar för våra hundar. Den ena motionenär inlämnad av min partivän i . Det är möjligt att han hargjort samma erfarenhet som redan av gjorde, nämligen: Ju mer jag lär kännamänniskorna, desto bättre tycker jag om hundarna. skriver mycket riktigt att hundar oftabetraktas som en familjemedlem. Det har i åtskilliga "hundfamiljer"t.o.m. gått så långt att man har biträtt sina hundar med att upprättatestamenten, för att efterlämnade tillgångar skall förfogas över på ettbestämt sätt. Det är huvudanledningen till att vi inte kan ställa upp påyrkandet från i , Han vill nämligen att en hundägare, varshund är så oekonomisk att den avlider före kalenderårets utgång, när denfortfarande kunde ha levat utan att ägaren behövt betala ytterligare skatt,skall få överföra återstående skatt på en eventuell nyinköpt hund. Detförutsätter att man inte respekterar uppgjorda bestämmelser och önskemål fråndessa hundälskande familjer. Vi har båtregister, hundregister,och snart har vi väl också burfågelsregister, osv. Vi tycker inte attriksdagen skall bestämma om en kommun skall göra upp hundregister eller ta uthundskatt. har därför i en reservation tillsammans med folkpartietoch yrkat på att kommunerna själva skall få bestämma, om de vill ta uthundskatt och upprätta hundregister. Jag yrkar, herr talman, bifall till dennaförnämliga reservation. ROLFKENNERYD (c): Efter välbetänkta synpunkterbeträffande hundskatteris betydelse för arvsförhållanden och testamentariskaförhållanden skall jag inte fördjupa mig i den saken. Jag nöjer mig med attkonstatera att landets kommuner har rätt att själva bestämmahundskattens storlek.Man kan ta ut från noll kronor., dvs. ingen hundskatt, till, i den praktiskatillämpningen, några hundralappar per hund. Alla kommuner, dvs. också de som har nollhundskatt elleringen hundskatt har emellertid skyldighet att föra ett hundskatteregister. Detupplevs både av kommuner och av såväl befintliga som presumtiva hundägare somett statligt förmynderi och en onödig byråkrati. Från sida har vi ansett det önskvärt attkommunerna också tillåts att själva bedöma behovet av hundskatteregister ochdärmed även tilllåts besluta, om registerföring skall ske. Jag vill mot denbakgrunden yrka bifall till den reservation som är fogad till betänkandet. Jag skulle också vilja passa på tillfället att ställa enfråga till : Vad är det egentligen som gör det så angeläget attbelägga kommunerna med tvingande bestämmelser att föra hundskatteregister?Vilka nyttigheter är det som detta hundskatteregister är avsett att tillförasamhället? SVERREPALM (s); Frågor om hundskatt har varit föremål förriksdagsbehandling ett antal gånger tidigare. Regelverket återfinns i lagen 1923:116 om hundskatt, ochändringar däri har skett så sent som . De frågor som vi nu debatterar har varit föremålför övervägande. Då liksom avstyrker utskottetmotionsyrkandena. Utskottet anser att det finns många starka skäl för attbehålla nuvarande ordning med hundskatt och registrering av hundbeståndet ilandet. Vid utskottsbehandlingen har inte framkommit sådanabrister i gällande regler att en ny utredning kan anses befogad. Med hänvisning till det jag nu har sagt yrkarjag bifall till utskottets hemställan och avslag på reservationen. () replik; Jag skulle inledningsvis vilja hemställa omett svar på min tidigare framställda fråga. sade i sitt anförandeatt det finns många starka skäl för ett bibehållande av registerskyldigheten.Jag skulle då vilja fråga, om han inte skulle kunna ange något av dessa starkaskäl. () replik; Till vill jag säga atthuvudsyftet med de regler för hundskatt som vi har är att säkerställa entillfredsställande registrering av hundarna i landet. Kravet om ett bibehållandeav hundregistreringen har framförts bl.a. av veterinärer; för dem är detviktigt att ha ett register med tanke på den förebyggande vården - jag tänkert.ex. Så sent som fick man sätta in extra resurserhos tullen i norra för att övervaka gränsen där. Då är tillgången tillett register också ett bra hjälpmedel. Vi har vidare hela problemet med lösspringande hundar. Enhund kan vara inblandad i en trafikolycka, och man vill då spåra ägaren. ROLFKENNERYD (c) replik: Låt mig enbart notera att man vill bibehållaregisterhållningsskyldigheten huvudsakligen för registreringens egen skull, i (m); Jag skall inte använda talarstoltill att tala i egen sak, men jag är hundägare, och det finns välhundratusentals andra i som också är det. Jag blev uppringd av enrepresentant för någon ken-nelklubb, som sade; Det är väl fullt okej att vibetalar hundskatt, men om man drabbas av olyckan att ens hund går bort - detgör den i och för sig förr eller senare - och skaffar sig en ny hund undersamma år får man återigen betala in hundskatt. Jag skulle vilja fråga utskottetsföreträdare; Vari ligger logiken i detta? Har man en gång betalat hundskattborde det gälla under det löpande kalenderåret. Man skulle så att säga få ettbevis på att man har rätt att inneha en hund. Som det nu är kan den som harotur - och jag önskar verkligen inte att någon skall drabbas av detta - få lovatt betala hundskatt . Det här är ingen större fråga i pengar räknat, men dethandlar om en princip. Låt mig, utan alla jämförelser i övrigt, peka på attden som t,ex, har en bil som skall avställas eller skrotas får tillbakabilskatten för den del av året som bilen inte har använts. Jag vill nu inte skall få tillbaka pengar för den del av året som man inte haft sin hund,men jag tycker ändå att man borde slippa betala ny hundskatt under . Det här är alltså ingen stor fråga, men många tycker nogatt den är av principiellt intresse. Jag tycker att utskottets företrädareborde ta chansen att förklara varför just hundägare skall betala i värsta fallflerdubbla skatter. Eftersom i jämfördehundar med bilar, vilket kanske inte ligger särskilt nära till hands, vill jagerinra om att den som har flera bilar får betala skatt för varje bil. Har manflera hundar, får man på samma sätt betala skatt för varje hund. Men det ärklart att man kan argumentera för en annan ordning. avPreussen har också sagt - ett påpekande som han kanske fått av sin gode vänVoltaire, som gästade honom då och då - att det bästa hos människan är hunden.Jag tycker att man bör ta särskild hänsyn till hundens önskemål, förutfattademeningar, efterlämnade tillhörigheter osv., och jag vill därför dra en mycketklar gräns mellan hundar och bilar. Jag vill inte göra några jämförelser mellandem. Vi tycker att det är vettigt att låta kommunerna bestämmaom de vill ta ut hundskatt och även vad den skall användas till. STENANDERSSON i (m): Jag hoppas att jag klargjort att minjämförelse var tvivelaktig. Det handlar inte om huruvida man har en eller tiobilar.