prot · GD0922 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag hoppas verkligen atl vi när vi är så många som deltar i debatten kan få svar på de frågor som jag harställt och alt vi kan förvänta oss förändringar . Svar på interpellationer och frågor Jag vill tacka för svaret påmin interpellation och i synnerhet för den passus där informationsinsatsernapoängteras. Jag noterar särskilt alt tycker atl del ären bra idé alt informera om de alternativ som finns inom barnomsorgen. Deltabör i sin lur borga för alt verkligen kommer atl se till attinformation går ut. Detta skulle i så fall innebära en ny ansats och ettgenombrott. Det är nämligen inte alls någon självklarhet, det visarerfarenheten, all ett beslut i också innebär att informationen ombeslutets innebörd och möjligheter tränger ut till allmänheten. Tvärtom har delvarit en förborgad hemlighet för flertalet människor. Staten och ämbetsverkenbesitter en oerhört stor kapacitet när det gäller alt informera. Vill man verkligen alt människor skall veta en sak, såtränger den informationen ofelbart igenom. Att och jag år efter årmotionerat om att skulle informera i frågan, men intefått majoritet för detta, visar två saker: dels att önskan att informera intevarit tillräcklig energisk , dels alt svar här i daginnebär en välkommen kursändring. Det är en kursändring som förpliktigar tillhandling. Vi kommer att noga följa ärendets fortsatta behandling, och BengtLindqvists svar inger verkligen förhoppningar om alt våra förväntningar inteskall svikas. Svar på interpellationer och frågor Barnomsorgsfrågorna är ju stora problem på många håll utei kommunerna. Alt köerna på många håll, t.ex. i , växer är ett faktum somman bara kan notera. Del är därför viktigt atl man tar till vara den politiskakraft och den enighet över parti- och blockgränser som finns för att lösabarnomsorgsfrågorna. Den enigheten har ökat i samma takt som socialdemokraternahar lämnat den negativa attityden gentemot mot allt vad alternativ heter ochsom länge har funnits inom del socialdemokratiska partiet. Alltjämt finnsemellertid av grumliga skäl ett motstånd mot en helhjärtad satsning påalternativ inom barnomsorgen. Ett inslag i det motståndet är en ingroddmisstänksamhet mot privata initiativ vilken alltjämt vidlåder socialdemokratin. Privata initiativ, också med vinstintresse, tillåts juinom andra områden ulan att de avskräckande nackdelar som socialministern harmålat på väggen har uppstått. Den förda diskussionen mellan socialministern ochfinansministern visar atl den gamla försvarslinjen håller på alt brytas igenomoch kanske också bryta samman. Vi får acceptera att BengtLindqvist har sin uppfattning, men erfarenheten visar dock att tiden arbetarför en öppnare attityd. Alternativ som för inte så länge sedan förnekadesaccepteras . De ses l,o,m, som en fjäder i halten och används som ett bevisför den öppenhet som regeringen tillskriver sig. Så kommer det säkert också attgå med Uppsala-modellen, som även socialdemokrater i många kommuner nu ställersig bakom. Varför har socialdemokraterna på centralt plan denna dogmatiskainställning och säger nej till statsbidrag till dagbarnvårdarnas egna barn? Del vi i priincip alltså är eniga om är redan nu inte sålitet, finns bortemot 500 föräldrakooperativa daghem i minst 100 avlandets kommuner. Det finns daghem med speciell pedagogisk inriktning, Waldorfoch , Många frikyrkor har startat daghem och fritidshem. Föreningar inära anslutning till driver också daghem och fritidshem ienlighet med gällande regler. Det är en ny resurs som växer fram överallt. Delär viktigt atl betona atl dessa nya inslag i barnomsorgen ökar valfriheten ochtillgodoser djupt kända önskemål hos många föräldrar. Om inte möjlighet attvälja barnomsorg finns, så kan man inte uttala sig om hur starka önskemålen är- särskilt inte i en situation när behovet är så stort atl man får hålla tillgodo med varje till buds slående erbjudande. Jag vill ändå säga alt jag är glad över denståndpunkt som här har deklarerat i informationsfrågan. Det ärdock ett klart framsteg. Jag skulle ändå vilja fråga hur rentkonkret, utan att behöva gå in på detaljer tänker sig informationen. Min frågaavser både form och innehåll. KARINISRAELSSON (c): Jag ber först all få instämma i del som UllaTilländer anförde . Jag ber också alt få tacka statsrådet för svaret på minfråga. Jag ställde den i samband med all finansministern lovade folkvalda ikommunerna ändrade statsbidragsregler för atl de skulle klara atl lösaproblemen inom barnomsorgen. Tyvärr visade det sig snabbt att regeringen likttennsoldater står fast vid sin övertro påsamhällets möjligheter all klara en likriktning av barnomsorgen, BengtLindqvist anför i sitt svar att regeringen är positiv till alternativbarnomsorg. Dit räknas dock inte föräldrarnas vilja alt utgöra alternativ. Detär ett dåligt betyg dagens föräldrar får när de inte betros alt vårda sina egnabarn. Inte ens om de är anställda av kommunen som dagbarnvårdare kan regeringenanse delta som ett fullvärdigt alternativ. Deltaär mycket olyckligt. Den nuvarande regeringen vågar inte ge statsbidragenändrad utformning, så att de även rymmer vård av egna barn som ett av mångaalternativ som kan erbjudas. Vihar brist på förskollärare och barnsköterskor till många redan färdigbyggdadaghem. I dessa personalgrupper finns åtskilliga förskollärare med små barn sommed bibehållen kvalitet skulle kunna ta hand om sina egna barn, men även beredaandras barn omsorg. I deras fall är det omöjligt atl gå tillbaka tillarbetsplatsen då de saknar barnomsorg därför all det saknas personal. Mendetta är inte möjligt. De kan inte slå sig samman med flera andra förskollärarei samma situation och klara det samhället inte klarar av. Det säger regeringennej till. Den typen av lösningar kan bara bli möjlig med ett mera flexibeltstatsbidragssystem. Medett vårdbidrag skulle även många ensamstående föräldrar kunna välja förkortadarbetstid och därmed få mer tid över för sina barn. Del skulle kunna bidra tillalt förhindra rekryteringen av värstingar. Jag läste om en värstings mammassituation. Del hon ansåg vara en orsak till sitt misslyckande var denundermåliga barnomsorgen hon skulle lila till när hennes son växte upp. Påmånga håll är situationen densamma . Jag vet att vi med ändrade flöden avstatliga medel skulle kunna åstadkomma betydligt flera och likvärdiga, iblandbättre, förhållanden. Vi som kräver detta vet alt vi är inne på rätt väg. Vifick rätt när det gällde deltidsförskolan, den öppna förskolan ochfamiljedaghemmens tillgång till bättre statsbidrag. Vi har drivit kampen förföräldrakooperativ med motstånd från nuvarande regering. Vi vet atl det finnsbetydligt mer atl göra inom barnomsorgsområdet. Det är för barnens skull vidriver våra frågor! Det är inte för prestigens eller partiets skull vi gör del. Enliten öppning finns dock i statsrådets svar. Om ni kan finna verkningsfullaavgränsningar i statsbidragssystemet är ni öppna för en diskussion omstatsbidrag till personaldrivna daghem. Låt oss då ta oss an den diskussionen.Inte skall det bero på oppositionen om er vilja är så god. Vi har många förslagsom kan ligga som underlag för en sådan diskussion. drivs hem för vårdeller boende i privat regi, och där finns ofta också äldre barn. Där synsprinciperna inte så tydligt som när det gäller den dagliga omsorgen av barnen.När barn fått problem, då får även socialdemokraterna släppa på principerna -då kan privata initiativ godkännas. Varförvill ni inte tillåla frihet innan man måste sälta in tvång för alt klara desvåra vårdfallen? Många föräldrar och vuxna vill av omsorg om barnen arbetainom barnomsorgen. Det är inte vinstintresse som styr delta. Om nu statsrådetär beredd alt diskutera en utvidgning av stalsbidragsreglerna för personalleddbarnomsorg vill jag fråga när han är beredd all påbörja den diskussionen. 1989/90:22 9november 1989 Svarpå interpellationer och frågor Svar på interpellationer och frågor I finns del en förskola som heter Arken.I jämförelse med vanliga dagis gäller för Arken alt avgiften är lägre förföräldrarna: . i stället för . atldaghemmet trots den lägre avgiften är billigare för kommunen all personalen är bättre utbildad än på andra daghem, dvs.man har bara förskollärare alt personalen under sina yrkesverksammaår får använda sin utbildning fullt ut, dvs. tillämpa en genomtänkt pedagogik atl personalen på är på plats när barnen är iförskolan - dvs. all planering och utbildning sker när barnen har gått hem alt man har färre anställda, och personalen värjer sig mednäbbar och klor från atl få fler anställda att föräldrarna på grund av den låga taxan kan ha råd attgå ner till sex limmars arbetsdag och tillbringa med sina barn. Låter inte detta som ljuv musik i öron,mitt i allt elände? En kort sammanfattning av Arken är alt där finns nöjdpersonal, nöjda föräldrar och harmoniska barn. Den ger en valfri sextimmarsarbetsdag för föräldrarna. Där finns få anställda, taxan är låg ochbarnomsorgen är billigare för kommunen. Detta borde väl en biträdandesocialminister med ansvar för barnomsorgen uppskatta? misstänker jag all tror atl jag harbeskrivit en enskild eller privat förskola och att jag vill ha för denna. Men så ligger det inte till. Arken är helt förskola, som socialdemokraterna iLund vill lägga ner. Arken är ett treårigt försök med s,k, allmän förskola, somstartades av den borgerliga majoriteten i förra valperioden. Det är ettalternativ inom den offentliga sektorns barnomsorg. Men förskolan har bliviten nagel i ögat på socialdemokraterna i , De säger all den är för billigoch för bra, och därför måste den läggas ner. Jag tog mig faktiskt för pannan när jag första gången fickhöra detta. Jag kunde inte t;ro atl det var sant. Så jag åkt ned till ivåras och besökte den här förslcolan. Det tycker jag att ocksåskall göra. Men del brådskar. Socialdemokraterna i är i full färdmed alt sabotera hela försöket. Man vill höja avgiften för föräldrarna, manvill tvinga på förskolan fler anställda, trots protester från personalen, manvill förstöra pedagogiken genom atl blanda upp personalen med sämre utbildadpersonal, man vill tvinga på föräldrarna mer barnomsorg än de vill ha och manvill tvinga föräldrarna all arbeta mera. Försöksverksamheten skall stoppas, ochden vetenskapliga utvärderingen får inte komma till stånd. Det här, , är socialdemokratisk politik ipraktiken! Ni talar så myckel om valfrihet och alternativ och alt detta skallerbjudas inom ramen för den offentliga sektorn. Men i praktiken tål nisocialdemokrater sällan verklig valfrihet och verkliga alternativ - framförallt inte om del kommer i konflikt med , som i , Hur rimmarlundensarnas handlande med allt tal om alternativ inom of- fentligsektor som ni presterat i propositioner, i utkast till partiprogram och90-lalsprogram och i detta interpellationssvar? När vi i kräver alt alla alternativ skalltillåtas leva, svarar ni socialdemokrater alt förnyelse och alternativ kan växainom den offentliga sektorn. Men verkligheten talar ett annat språk. Gång pågång är socialdemokrater bromsklossar mot förnyelsen även inom offentligsektor. Jag harnågra frågor till . Tycker att del är värdefullt med försöketmed allmän förskola? Jag skulle vilja fråga om den informationskampanj somsocialstyrelsen tydligen nu skall sätta i gång också får omfatta försöket meds.k. allmän förskola på Arken i . Hur skall kunna kasta omkull all konservatismoch fientlighet mot förnyelse som finns hos socialdemokratiskakommunpolitiker? Hur skall hindra all kraven på privata ochenskilda alternativ växer sig allt starkare i kommuner som styrs avstockkonservativa socialdemokrater? Tycker slutligen atl del är bra medbarnomsorg som har en genomtänkt pedagogik, som är billigare för kommunen ochföräldrarna, som kan ha färre anställda och som ger föräldrarna verkligvalfrihet till sex timmars arbetsdag? Svar på interpellationer och frågor BERITHERIKSSON (vpk): Som vi kan höra här är vi åtminstone i en saköverens från höger till vänster, nämligen atl föräldrar och personal i direktverksamhet skall få större inflytande och medbestämmande i barnomsorgen. , och anser atl den bästavägen är att privatisera. Socialdemokraterna och vpk anser alt barnomsorgen ihuvudsak skall vara en angelägenhet. De borgerliga partierna för en mycket medveten politik förall nå sitt mål, nämligen alt minska kommunernas inkomster för att den vägentvinga fram en privatisering. Socialdemokraterna, som anser att barnomsorgen så långtdel är möjligt-om jag rätt tolkat de uttalanden som gjorts pä senaste liden -skall vara kvar i regi, undergräver kommunernas ekonomi. Detär den förda politiken som gör atl vi har hamnat i dagens besvärliga situation,där kommunerna inte klarar av atl bygga ut barnomsorgen så atl den täcker behoven. Nå, varför är del viktigt att föräldrar och personal idirekt verksamhet får mer inflytande? För oss handlar del om vetskapen om altdel då finns en chans all barnen sätts i centrum. Föräldrar och personal påbarnstugorna anser all barnomsorgen är till för barnen, att del inte i förstahand är fråga om barnpassning för atl föräldrarna skall kunna arbeta. Dag- och fritidshem är barnens arbetsplatser. På barnsarbetsplatser måste vi ställa höga krav, kanske högre än på vuxnasarbetsplatser. De skall vara stimulerande och utvecklande, och de skall gepersonlig tillfredsställelse och trivsel. Barnen kan inte själva formulera dehär kraven. De behöver hjälp av vuxna som förslår och har insikt i barns behov.Det har föräldrar, och del har personal som har vall som sill yrke all arbetamed barn. 1989/90:22 9november 1989 Svarpå interpellationer och frågor Omman menar allvar med att ta hänsyn till och tillmötesgå föräldrarnas uttaladeönskemål, bör man komma ihåg att undersökningar som har gjorts visar atlföräldrar vill ha barnomsorg och alt även merparten av de föräldrarsom tvingats in i föräldrakooperativ vill ha barnomsorg. Etthinder är den växande byråkratin ute i kommunerna, själva mängden byråkrater.Ingen sågar av den gren man själv sitter på. Tjänstemännen på mellannivå haringet intresse av atl rationalisera bort sig själva. Byråkraterna är ett hotmot demokratin, dels för atl politikerna är beroende av deras underlag för atlfatta beslut - underlag som är utarbetade av dem själva och på deras villkor -,dels därför att de utgör ett hinder för att makt och inflytande flyttas nertill brukare och personal i direkt verksamhet. Där måste det gå ut klara ochtydliga signaler till kommunerna om alt vad som önskas är mer av verksamhet ochmindre av byråkrati. Jagskall säga några ord om Uppsalamodellen, som har tagits upp av en del talare. IGamla Uppsala, den äldsta delen av staden, där man längst har bedrivitverksamheten enligt denna modell, har man nu räknat ut att barnomsorgen underfjolåret kostade mer när den bedrevs enligt Uppsalamodellen än vaddel hade kostat att ha barnen på daghem. Manhar även gjort andra erfarenheter. God nyrekrytering av personal var enengångsföreteelse; många sökte tjänster i början men sedan blev det svårt altrekrytera. Vidare är personalomsättningen mycket stor, del är svårt atlmotivera dagmammorna till fortbildning, det krävs mer administration och flerarbetsledare. Slutsatsen av erfarenheterna från är alltså atldenna modell är dyrare, den är sämre och den går inte alt bygga på för framtidaplanering av barnomsorgen. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. De borgerligapartierna framställer oss socialdemokrater som motståndare till ahernativ ochsom dogmatiska i barnomsorgsfrågan. Jag skulle vilja påslå all del förhållersig precis tvärtom. Dendebatt i fråga om barnomsorgen som verkligen är ensidig och dogmatisk bäri mycket hög grad borgerlighetens prägel; det är representanter frånborgerligheten som slår för denna debatt. Jagskall utveckla detta resonemang. Inom borgerligheten diskuterar man enbartprivata alternativ. Dessa utgör inget pedagogiskt alternativ, utan det ärendast fråga om en alternativ verksamhetsform. När del gäller de pedagogiskaalternativen är utvecklingen i den alt tusen blommorblommar. Allavi riksdagsmän har i våra fack fått en tidning som heter , Därfinns några exempel på de 600 olika projekt som med hjälp av statliga pengarhåller på alt utvecklas i . Många av dem är fantastiska. Men inte nogmed det, ulan åtskilliga andra projekt bedrivs ulan stathga pengar medkommunala bidrag. Del pågår således inom den kommunala barnomsorgen ett stortutökningsarbele. Detta har inte kommit fram i debatten. var inne på frågan om förnyelsen av denoffentliga sektorn. Jag känner inte till exemplet från . Hon log upp ettlokalt exempel, och jag har också ett sådant, från , som visar hurfolkpartister kan bete sig. I väckte folkpartisterna en motion ikommunfullmäktige om förnyelse av den offentliga sektorn, där bl.a.barnomsorgen ingick. I detta förslag fanns inte ett enda exempel på förnyelse,utan del handlade bara om all man skulle lämna allt till privat verksamhet. Jagbad då i talarstolen om ett enda exempel på hur vi skall kunna förnya verksamheteninom den kommunala barnomsorgen. Man hade inget sådant exempel. När vi under förra mandatperioden, då de borgerligapartierna var i majoritet, skulle starta del stora SESAM-projeklet - ett stortprojekt som omfattade hela barnomsorgen i och något som BengtLindqvist är väl införstådd med - da fanns det ett parti som var motståndaretill denna förnyelse, nämligen . Både moderater och centerpartistervar dock med. Folkpartister är således inte alllid för förnyelse av denoffentliga sektorn. Del finns många exempel på alt man tvärtom bromsar ensådan utveckling. De pedagogiska alternativen inom den kommunalaverksamheten bedrivs i många former; daghem, familjedaghem, öppna förskolor ochdeltidsförskolor. Detta sker just för all man skall anpassa verksamheten efterföräldrars och barns behov. Vi vet att dessa verksamheter är uppskattade avföräldrarna, delta lyder alla undersökningar som har gjorts på. De föräldrarsom inte får del av dessa verksamheter efterfrågar just dem. Enkel logikskulle väl då göra all vi satsade på atl bygga ut dessa verksamheter. Del brukarvi ju göra. Om vi skall tillfredsställa folks önskemål i fråga om något somredan finns och som de tycker fungerar bra, då borde vi väl bygga ut dessaverksamheter. Till detta kommer föräldrakooperativen. Det har i bl.a.denna debatt framhållits atl vi socialdemokrater skulle vara eller skulle havarit motståndare till föräldrakooperativ. Såvitt jag vet är den kommun sommest av alla har varit föregångare i fråga om föräldrakooperativ faktisktGöteborgs kommun. Denna byggde snabbt upp väldigt mänga föräldrakooperativ undersocialdemokratisk ledning. Runt om i , i t.ex. somockså har socialdemokrater i ledningen, pågår det en myckel kraftig utvecklingav föräldrakooperativen. Dessutom har ju de kooperativa idéerna vuxit fram inomarbetarrörelsen, och de omfattas av denna. Delta har vi ingenting emot, ulan vivill utveckla det. De privata alternativen brukar i debatten framställas somatl del är fråga om några förskolelärare som vill slå sig ihop och bedrivabarnomsorg. Och man frågar; Hur kan ni socialdemokrater vara emot det? Men nej,vi har ingenting emot det, inte om det hade stannat vid detta. Det pågår i daginom den offentliga barnomsorgen en utveckling som innebär all alltmer av ansvaretflyttas ner. Man kan diskutera takten i denna utveckling, men den pågår ute ivåra kommuner. Förskolelärarna får tillsammans med föräldrarna utformaverksamheten på basplanet. Personalen får alltmer all säga till om. Vi haringenting emot all personal, , i kooperativ form, slår sig ihop för allbedriva barnomsorgsverksamhel, om rågången gentemot kommersiella krafter görsklar. Svar på interpellationer och frågor Svar på interpellationer och frågor Ingen skall inbilla mig atl t.ex. , som harvisat intresse för denna verksamhet, hyser del minsta intresse förbarnomsorgsverksamhel. Företagels intresse är atl gå in på en marknad där delkan tjäna pengar. Jag tror atl detta är till förfång förbarnomsorgsverksamheten i , inte.bara på de ställen där man kommer atlbedriva den utan totalt sett. Denna rågång måste göras klar om vi skall ställaupp på förslagen om personaldriven barnomsorg. Låt mig säga något kort om de borgerliga partiernashistoria. Vi diskuterar nu full behovstäckning, 1 del sammanhanget vill jagbara påminna om historien i samband med alt beslutet om full behovstäckningfattades 1985; alla stödde del inte vid del tillfället. Vid några tillfällenhar det ju dessutom föreslagits en halvering av statsbidragen. Del hade intevarit till fördel för barnomsorgen i , De senaste månadernas barnomsorgsdebatt, somockså avspeglar sig i dagens interpellationsdebatt, har varit märklig. Man kaninte låta bli atl uppfatta den så, all de borgerliga partierna nu upplever sigha sin sista chans i familjepoliliken. Denna sista chans måste tas till varjepris, innan barnfamiljerna har fått föräldraförsäkringen utbyggd till atlomfatta 18 månader och daghemsplalser för sina barn. I ett läge då av landets kommuner uppger all deklarar av alt nå målet till 1991 tas den stora krisstämpeln fram. Visst finnsdet problem, inte minst i den kommun vi nu befinner oss i. Men om vi flyttaross utanför märker vi all lägel är betydligt bättre i flerakranskommuner. Kommunernas bedömning stöds också av senastesiffror, som visar alt vi hyggligt klarar av all uppnå målet, detta trots denglädjande i prognosen , dvs. alt vi kommer alt ha 60 000 flerförskolebarn 1992 än beräknat. Emot delta står den utbyggdaföräldraförsäkringen som förmodligen kommer att lätta på eflerfrågelrycket. Det som fiirsvårar situationen är som vi alla vet brislenpå utbildad personal, inte minst i storstadsområdena. För all lösa deåterstående problemen krävs konkreta och målinriktade åtgärder. Vad är det dåsom seglar upp som lösningen på alla problem inom barnomsorgen? Ja, förutomalla tänkbara alternativ är det Uppsalamodellen, Vem vill ha den? Föräldrarna?De redan etablerade dagbarnvårdarna? har jag bara hört politiker talaom Uppsalamodellen, Löser den brislen på barnomsorg? Underiällas rekryteringenav dagbarnvårdare? Erfarenheter från kommuner som prövat modellen visar att såinte är fallet. De allra flesta kvinnor vill tillbaka till sina jobb närbarnledigheten är slut. Skall modellen fungera måste man ta till andra metoder, I ett av TV:s magasinsprogram framkom atl en avStockholms kranskommuner tänkte koppla införandet av Uppsalamodellen med enkraftig avgiftshöjning på daghemmen. Så var det med den valfriheten! Här ominte förr avslöjas vad det egentligen handlar om: Borgerlig familjepolilik i nyförpackning, i förlängningen vårdnadsbidrag. Steget till att av "rättviseskäl" ge allabarnfamiljer betalt för sina förskolebarn är inte långt, och del måste allaseriösa debattörer av det här förslaget vara medvetna om. Dessutom tycks delsom om ett viktigt faktum gått mo- dellanhängarnaförbi, om de nu tänkt sig hitta en enkel och billig lösning, Alla barn som intefinns på daghem har rätt till öppen förskoleverksamhet och från tilldeltidsgruppsverksamhet, och till del behövs både lokaler och utbildadpersonal. Det finns trots allt en god sak med diskussionen omUppsalamodellen, Familjedaghemmen har fått stor uppmärksamhet, och del behövs,för de är ett viktigt komplement till daghem och fritidshem. Dagbarnvårdaryrketmåste erkännas som ett yrke som kräver fortbildning, gruppverksamhet iarbetslag osv. och en bra lön baserad på en fast tjänst i kommunens barnomsorg. Flera kommuner har börjat tillämpa tillägg för småbarnutifrån samma filosofi, som innebär all personaltätheten på daghem är högre omdär finns små barn. Del är en orimlighet alt arbete och lön skall varaberoende av den egna privata familjesituationen, enligt Uppsalamodellen, Vilkenannan yrkesgrupp skulle acceptera ett sådant förhållande? Nej, som jag sade förut, det behövs konkreta ochmålinriktade åtgärder, och vi vet alt personalsituationen inverkar på både denkommunala och den alternativa barnomsorgens utveckling och möjligheter all växasig större.