prot · GD097 · 1989-12-31 00:00:00 — Det har gått långt om , med världens högsta skattetryck,inte har råd att bygga fängelser utan måste förkorta strafftiderna i stället. Hur står det till medförsvaret? Listan skulle kunna göras mycket längre. Detär alltså uppenbart att höga skatter inte alls är en förutsättning för välfärd. Omdet ändå är sant, vad de debattörer säger som hävdar att höga skatter är enförutsättning för välfärd, måste omvänt låga skatter innebära någonting sominte är välfärd, någonting som är dåligt. har ett skattetryck som ärdrygt hälften av det svenska. Hur står det fill i ? 1989/90:7 11 oktober1989 4 protokoll 1989/90:7 dålig där?Är sjukvården sådan att man där inte kan ta hand om sjuka människor? Nej, såär det naturligtvis inte heller. Det är alltså en felsyn att tro att höga skatter är enförutsättning för välfärd. Denna felsyn grundas på ett par slutsatser som isig också är felaktiga. Den första och viktigaste slutsatsen är att välfärd ärdetsamma som offentlig verksamhet. 1 själva verket är välfärd detsamma som enbra levnadsstandard materiellt sett och en social trygghet, oavsett hur dettasedan organiseras. Det är klart att höga skatter är en förutsättning för storoffentlig verksamhet, men offentlig verksamhet behöver inte alls innebäravälfärd, om den verksamheten inte fungerar tillräckligt effektivt och bra förmedborgarna. Den andra felaktiga slutsatsen som felsynen grundas på äratt de offentliga monopol som blir följden av en så stor offentlig sektor somden svenska innebär att de anvisade resurserna utnyttjas sämre. Skattetrycketoch dess andra sida, dvs. den stora offentliga verksamheten i monopolform,leder alltså i realiteten till ett sämre utnyttjande av de resurser vi faktiskthan Skattetrycket innebär också att tillväxten bromsas. Denna struktur innebär att skatterna tas ut genom en högandel inkomstskatt - som i och för sig har minskat över åren - sommarginalskatten, dvs. den skatt på marginalen som i så stor utsträckning styrvårt beteende, ändock har ökat. Men det är inte bara skattestrukturen som det är problemmed, utan det är skattetrycket i dess helhet. Sedan från ungefär 1970dramatiskt började avvika från övriga västländer när det gälldeskatteutvecklingen har också vår tillväxttakt efter hand blivit allt sämre ändessa länders. Den socialdemokratiska modellen "välfärdsstaten"har till skillnad från tankarna på ett "välfärdssamhälle",misslyckats. Det höga skattetrycket ger lägre tillväxt av de gemensammaresurserna. De offentliga monopolen, som finansieras av de höga skatterna, göratt resurserna utnyttjas sämre än vad som skulle vara möjligt. Detta innebär naturligtvis stora förluster för de enskildamänniskorna. Hotet mot välfärden består i realiteten i att många partier ochenskilda inte inser att förutsättningen för att bibehålla och utvecklavälfärden är sänkta skatter och brutna offentliga monopol. Det är den kritik som vi moderater har riktat motmajoritetens förslag till skattereform. Där är vi överens om att sänkamarginalskatten. 1984 skrev vi i det partiprogram som då antogs attstatsskatten bör slopas för det stora flertalet inkomsttagare och att ingenskall betala högre marginalskatt än . Bakom detta mål står , förutom visjälva, också och socialdemokraterna. Det finns alltså en bredenighet om vad som behövs på marginalskattesidan. Där vi skiljer oss är i fråga om finansiering. Vi anseratt man skall sänka skattetrycket och att man därför bör säga nej till enbreddning av mervärdeskatten. Vi säger nej till en ökning avbostadsbeskattningen. Vi säger nej till ett nytt beskattande avpensionssparande. Efter en reform, som innebär sänkta marginalskatter och ettsänkt skattetryck, är vårt mål att gå vidare och med 10-11 miljarder om åretsänka skattetrycket till dess det kommer ner i en nivå som ligger någorlunda iparitet med omvärldens. ANNEWIBBLE (fp); Det är egentligen ganska fantastiskt, det somnu håller på att ske inom skattepolitiken . Vi kanske kan sjösättaen stor skattereform, som bygger på de principer vi i har kämpatför i många många ån 1 korthet är läget det att socialdemokraterna nu öppeterkänner att de hade fel och att vi i hade rätt. elleraldrig har väl det socialdemokratiska partiet så tydligt och klart deklareratsina egna brister och fel. Det räcker med att gå tillbaka, till valrörelsen1988. Få, om ens några, socialdemokrater kunde väl när de valtalade för ett årsedan ens drömma om att det som de då baktalade och fördömde skulle vara vad denu vill genomföra, bara . , när vi och förde fram kravet på ettförsta steg i skattereformen med en tredjedel , avstyrktes dessayrkanden utan någon sakdiskussion eller analys. I stället hakadesocialdemokraterna på krav på tvångssparande och höjdaarbetsgivaravgifter. Detta tvångssparande skulle lösa ekonomiskaproblem - något steg i skattereformen behövdes inte alls. Tvångssparandet ärenligt min mening fel, orättvist, ineffektivt och bör tas bort. Jag tror attfinansministern och många med honom i sin kammare inser att vi har rätt även pådenna punkt. Så sent som - dagen föreregeringsförklaringen -avvisade socialdemokraterna i skatteutskottet med harmoch indignation vårt upprepade krav att tidigarelägga en tredjedel avskattereformen. Jag har rätt många socialdemokratiska vänner, och de har nuganska svårt att hålla anletsdragen i styr Det är väl inte utan att påfallandemånga även här i kammaren flackar litet nervöst med blicken, Det finns några saker i skatteförslagen som är särskiltviktiga för oss i . Jag vill nämna några av dem. För det första är det själva skatteskalan. Nio av tioinkomsttagare skall slippa betala statlig inkomstskatt och alltså bara betalakommunalskatt. För de högsta inkomsttagarna tillkommer en statlig inkomstskattpå . Det betyder att nästan alla kommer att ha marginalskatt och attingen kommer att ha högre än . Många folkpartister har stått här i kammarenoch pläderat för sänkta marginalskatter och för att man skall ha hälften kvarav en inkomstökning, men jag har aldrig hört någon socialdemokrat säga det -. Motivet för detta är att det skall löna sig att arbeta.Jag har varit på ganska många skattedebatter under detta år, och varenda gånghar den socialdemokratiske representanten inlett sitt anförande med just detta- det skall löna sig att arbeta. T.o.m. LO-chefen använder numera denna folkpartistiskaparoll. Det är, som sagt, ganska fantastiskt. För det andra måste ordningen att nio av tio skall slippaden statliga inkomstskatten gälla inte bara det år man genomför en reform,utan även därefter. Därför krävs det ett automatiskt inflationsskydd,som garanterar att inte inflationen smyghöjer skatten. Många folkpartister har stått här i kammarenoch pläderat för ett automatiskt inflationsskydd. Jag har aldrig hört någonsocialdemokrat instämma - . Det här inflationsskyddet skall vara automatiskt och detskall gälla . Det måste skydda mot faktisk inflation. Det duger inteatt indexera efter finansministerns prognos för väntad inflation. Det fick vinog av när gissade att inflationen skulle bli 3eller och utformade inflationsskyddet däreften Vi vet hur det gick -prisökningarna blev det dubbla och den faktiska skattehöjningen kom som ett brevpå posten. Skalan och inflationsskyddet är viktiga inte bara för attdet skall löna sig att arbeta, utan för att få bukt med prisökningarna. Enskala med samma marginalskatt för nästan alla och med ett automatisktinflationsskydd skulle dämpa löneökningarna och därmed prisökningarna. Pris- och kostnadsökningarna är ett av de allvarligasteproblemen i svensk ekonomi. Det framgår inte minst av konjunkturinstitutetshöstrapport. , med god internationell efterfrågan, kan svenskaföretag ta bra betalt och i alla fall sälja allt de produceran Ändå har viminus i utlandsbetalningarna. Om den internationella efterfrågan skulle dämpaskan det bli ett ras. Det blir de dyraste varorna som blir svåra att sälja - ochdet är de svenska produkterna. Därför måste vi få en skattereform som dämparpris-och kostnadsökningen i . Det är också nästan det viktigaste man kangöra för att få en rättvis fördelningspolitik. En enhetlig kapitalbeskattningskulle också medverka till en rättvis fördelningspolitik, inte minst för attdet faktiskt avsevärt försvårar väldigt mycket av den skatteplanering som i dagär en direkt följd av konstiga skatteregler. En tredje sak, herr talman, som är viktig för oss ifolkpartiet är att undvika den överfinansiering och skattehöjning som hittillskännetecknat socialdemokratisk skattepolitik. Man kan inte fortsätta att höjaskattekvoten med , som har skett . Då försvinner heltde positiva effekterna av en skattereform. Därför är det viktigt att finansieringenockså innehåller minskade utgifter, sä att skattetrycket rör sig nedåt, i rättriktning. Del finns risker med en underfinansiering också. Det ledertill en köpkraftsökning som driver upp prisnivån. Det bortfall avskatteinkomster som faktiskt följer av de sänkta skattesatserna måste manfinansiera. Detta är, som alla vet, mindre än det bortfall man statistisktberäknar, på grund av de numera så berömda dynamiska effekterna. Många folkpartister har stått här i kammaren och hävdatatt sänkta marginalskatter kommer att påverka människors och företags beteendepå ett för hela ekonomin gynnsamt sätt, dvs. det finns positiva dynamiskaeffekten Jag har aldrig hört någon socialdemokrat säga detsamma - . För det fjärde bör en skattereform och dess finansieringinte utformas efter dagens aktuella stabiliseringspolitiska läge.Skattereformen måste behandlas som en strukturförändring av skattesystemet.Det skall vara en skattereform och inte en del av ensocialdemokratisk stabiliseringspolitik . För det femte finns det känsliga delar som måste beaktas.Givna löften måste hållas. Det är särskilt aktuellt vad gäller den nyasmåhustaxeringen. Alla partier har avgett löften och det måste, menar jag, tashänsyn till den regionala spridningen i det beslut som kommer. Jag har velat slå fast några för viktiga krav. hoppas attingen känner sig föranlåten att begära replik, för jag tycker att de alla ärhelt rimliga. Man kan säga att repetition är en del avinlärningen. Det här är en debatt som innehåller mycket av den tidigaredebatten. Den är inte desto mindre lika viktig. Det är inte så dumt att resa och se sig om i världen.Perspektivet vidgas. reste till och föratt lyssna till olika företrädares syn på skattereformen Vi träffade då ocksåden samlade ekonomiska expertisen i med företrädare frånfinansdepartement, senat, forskningsinstitut som Brookings osv. Mina slutsatser av den resan är att det är svårt attgenomföra en stor skattereform utan strikt iakttagande av fördelningspolitiskaeffekten Reformen måste vara stabil. Det får inte bli så att det ett eller tvåår efter reformen kommer krav på förändring. Det leder definitivt inte tillökat förtroende för oss politiken Jag tycker att skattedebatten måste ske med samhället ochdess människor som bakgrund, inte enbart med blädderblock och teoretiskakalkylen Jag skall be att få berätta en liten historia för att belysa vad jagmenar: En liten skolpojke står framför sin fröken och frökenfrågar honom; Om någon slår dig på ena kinden, vad gör du då? Då tittar denlille pojken storögt upp på sin fröken och frågar; Är det kristendom eller ärdet på riktigt? Med det vill jag belysa att reformen måste fungera iverkligheten utifrån uppsatta mål, inte bara i teorin. Hänsyn måste de factotas till människors nuvarande situation och effekter på deras ekonomi. Folkfrågar sig ; Vad kommer skattereformen att innebära för mig och förmin familjs möjligheter till försörjning efter reformen? När man besvarar denfrågan blir kanske detaljer ibland ointressanta. I stället blir det effekternaför individer, hushåll, kommuner, företag - framför allt de små företagen -lika väl som ekonomin i stort som måste bedömas av oss som skall fatta beslut.Inget av detta är ointressant, inte heller betydelselöst. Allt måste vägassamman. har mitt eget parti,, bjudit in allmänheten till hundratals möten över hela landet församtal om skattereformen. Anledningen till det initiativet har varit attallmänheten inte kommer att få ta ställning till skattereformens utformning i val.Med vårt samråd ges människor möjlighet att komma till tals i en svår ochviktig fråga. Under en, i förhållande till utredningarnas omfattning,mycket kort remisstid har också en rad organisationer fått säga sitt.Remisstiden gick ut , alltså som regeringen var värd för deförsta överläggningarna om skatterna. Behandlingen av skattereformen forceras således. Kan, föratt citera regeringsförklaringen, "bred enighet kringskattepolitiken" skapas på detta sätt? Det är viktigt att så sken Ett stegav denna omfattning redan nu är dock endast möjligt om det kan skapasöverblick över den totala reformens grunddrag så att inte viktiga långsiktigamål förfelas. Vi får inte hamna i den situationen att vi målar in oss i etthörn 1990, som vi inte kommer ur 1991. 1989/90:7 11 oktober1989 här kräver i sin tur attdet i de pågående överläggningarna tas vederbörlig hänsyn till de remissvar somlämnats. Detär en mycket ansvarsfull uppgift som väntar, att ta besluten förknippade medskattereformen. Skattesystemets roll som politiskt instrument, dess roll isamhällsekonomin och dess betydelse för medborgarna kan svårligen överskattas.Det är nog mycket svårt för många att skatta det värdet. Domen från väljarnakommer dock att bli hård mot de partier som inte förmår sätta långsiktighetoch praktiska resultat framför kortsiktighet och partipolitiskt egenintresse.Därför är helheten viktig. Uppgiftenär att sänka marginalskatterna. Det är viktigt att vi betonar detta, vi somtror på det. Men det får inte försämra den samhällsekonomiska balansen.Samtidigt får inte skattetrycket tillåtas öka. Detta lägger, i nästa steg,grunden för en ansvarsfull sänkning av det totala skattetrycket. Och dynamiskaeffekter skall naturligtvis tillgodoräknas. av skatteförändringarna är kompensation för inflationensverkningan Skattereformenmåste ges en miljöprofil. I annat fall blir reformen otidsenlig deninförs. Skattens roll som styrmedel för en bättre miljö måste öka.Beskattningen på energiområdet kan inte få bli menlöst neutral. Varför skalluranet som energiråvara undantas från beskattningen när vi beskattar olja,kol, naturgas-ja, t.o.m. vattenkraft? Motden bakgrunden blir förslaget om att införa moms på energi helt obegripligt.Vi kommer alltså att gynna det vi inte vill gynna: kärnkraften, kolet ocholjan. Och tidigare här fick vi ju höra att regeringen åtminstone intevill gynna kärnkraften. Vår inriktning när det gäller energin innebär enpositiv tro på teknisk utveckling, kopplad till energibesparing och alternativenergianvändning. Förväntningarna på det progressiva skattesystemetsmöjligheter till omfördelning har ju inte helt infriats. Man förväntar sig nuatt det faktiskt blir bättre fördelning med den reform som vi här tillsammansskall åstadkomma. Då gäller det naturligtvis att leva upp till deförväntningarna. Jag har noggrant noterat att inte längre ger sigpå grundavdraget. Den frågan är ute ur debatten , eftersom man har insettatt ett grundavdrag har stor betydelse. Det är viktigt att vi tillsammans slåssför en välfärd som innebär trygghet för alla. Vissakorrigeringar bidragsvägen är förmodligen oundvikliga när man genomför enreform. Men i allt väsentligt måste vi utgå från att skattesystemet skall klarafördelningspolitiken något så när Det är inställning. Socialdemokraternas,och även , inställning tycks däremot vara att vi alla bästlyckliggörs genom mera bidrag. "Århundradets skattereform" får intesamtidigt bli "århundradets bidragsreform" - då har vi misslyckatsmed målsättningen att människorna skall kunna "leva på sin lön". Detär oerhört viktigt att man i utgångsläget har inriktningen att systemet skallklara så många som möjligt i fördelningspolitiken och att bidrag är någontingsom skall utgå om det fallerar Man kan inte genomföra reformen och säga att"nu följer vi med likformighet de här grundprinciperna, och där det integår, ordnar vi det hela med bidrag". () replik; Jag skall fatta mig mycket kort. Det var enför mig helt ny synpunkt som framförde. Jag vill gärna få vetanågot litet mer - och ge henne en chans att utveckla den synpunkten någraminuter till. Vad menasmed att skulle vilja ha något slags bidragsreform? () replik: Vad jag menar är att om man tillämparlikformighet och följer en del av grundprinciperna i den här reformen hurlångt som helst, så att säga - om man breddar momsen, om man höjer kostnadernaför dem som har lägre inkomster lika mycket som för dem som har högre inkomster- så är det klart att väldigt många kommer att förlita sig till bidrag trotsatt de inte behöver det. Detta har ju visats redan i den bostadspolitiskautredning som har gjort - och det var det jag avsåg. () replik; Jag har i och för sig noterat attcenterpartiet inte accepterar den barnbidragsökning som majoriteten iutredningen har föreslagit, och det förvånar mig en aning. Sedan måste jag erkänna att jag tycker att det finnsmycket starkt vägande skäl för att ha skatteregler som tillåter människor attsjälva bestämma över så stor del av sin inkomst som möjligt, med så få styrandeskatter som möjligt - med undantag för miljöskatter och alkohol- ochtobaksskatter Jag beklagar att inte delar den uppfattningen. () replik: Det är ju bara så att människor inte får denhär friheten om man åstadkommer sådana fördyringar att de måste söka bidrag föratt klara vad den här reformen innebär Den logik som här försökertillämpa - den håller ju inte riktigt. Jag har märkt en tendens hosfolkpartiet nu , nämligen att man talar mera om välfärdspolitiken,och jag utgår då från att det också gäller fördelningspolitiken. Det tycker jagär positivt, och jag hoppas att det visar sig också i de kommandeöverläggningarna. LARSBACKSTRÖM (vpk): sade man att alla talar om vädret ochskatterna, men ingen gör något åt vare sig det ena eller det andra. äralla överens om att i varje fall göra något åt skatterna. Och i vissa partiervisar man så mycket muskler att vi snart kan tänka oss att man gör något åtvädret också. Det skall gå så fort och rejält. Man talar rent av om ruttenhetoch perversioner Jag är ingen vän av starka ord. Vi i vpk har länge krävtett annat skattesystem - stopp för fusk, mindre skatt på arbete, mer påkapital och företag, samt differentierade indirekta skatter Vi har krävt ettprogressivt system med skatt efter bärkraft. Därför är det bra att utreda, lägga fram förslag ochoffentligt debattera. I RINK finns goda tankar, men det finns också mycket sominte är bra. Och sluträkningen blir inte godtagbar för den som har litet. Menjag tror att ju 1989/90:7 11 oktober1989 mer man får debattera dehär förslagen offenfligt, desto större blir opinionen för bättrefördelningspolitisk profil. Idetta perspektiv kommer Hagasamtalen, regeringens öppna diskussioner i slutnasalar, att bh tveeggade. För frågan är om inte regeringen syftar till att utanoffentlig debatt, bit för bit, driva igenom ett nytt skattesystem. Då kan ingense helheten förrän det är . Då blir inte frågan prövad i val, vare sig1988 eller 1991. Det är inte bra, och det tyder på ringa respekt förremissrunda och klent förtroende för det offentliga samtalet. Sägervpk nej till Hagasamtalen? Tror jag att SAP sällat sig till det liberalalägret? Nej, det tror jag inte, och även om jag trodde det, skulle jag strävaefter att få ut regeringen därifrån. Allpolitik har sina Janusdrag. Vi kan se till de försonande dragen i regeringensutspel. Att sänka skatteskalan skulle kunna bli detsammasom en skattesänkning med Vpk har länge krävt sådana åtgärder Attsänka skatteskalan kan ge för den somtjänar runt . Att sänka skalan sänkermarginaleffekten från för den som tjänar Utan ensådan sänkning behöver den som tjänar en löneökning på , eller1200 kr , för att få mer i handen. Menpå den negativa sidan står att den som tjänar dubbelt så mycket tjänar justdubbelt så mycket på sänkningen. Och detta gäller mig som riksdagsledamot, meddryga . Direktörer i affärsvärlden, med det fyrdubbla, fårnästan den femdubbla sänkningen. Det skall ställas mot situationen för t.ex. enförskollärare som har en inkomst på . Detta,brukar man från liberalt håll säga, är en politisk-matematisk nödvändighet. Såär det naturligtvis inte. Det finns ingen matematisk lag som säger attskattelättnader för låg- och medelinkomsttagare måste leda till än störresänkningar för höginkomsttagare. Det är falsk matematik. Det är fullt möjligtatt sänka marginalskatten i normala inkomstlägen och hålla den oförändrad förhöginkomsttagare. Sänkningarav marginalskatten till vid i inkomst, och till vid 150000kr., kan ju mötas med höjningar i högre skikt. Nuvarande steg på vid200000 kr kan höjas med några enheter Det är också möjligt att införa nyaskikt, t.ex. på vid Sådantär möjligt för den som vill. Det finns alltså ingen sådan nyliberal -orättvis -matematik som man vill hävda. Vii vpk kan tänka oss ökat skatteuttag på kapitalsidan, breddad skattebas när detgäller obeskattade löneförmåner, konvertibler och liknande. Vikan t.o.m. diskutera breddad moms. Jag ser inget egenvärde i att ha reduceradmoms, byggmoms, på lyxbyggen för banker, kontor och hotell. Jaginser inte heller logiken i att man betalar full moms när man handlar mat påKonsum i men reducerad moms när man äter mat på krogar i sammastadsdel. Detframstår för mig som underligt att det är fullt momsbelagt att köpa mjölk menmomsfritt att utnyttja finansiella tjänster och skatteplanerare. Från SAP:s sida frågar manibland om det går att göra politik med vpk. Jag vågar säga fill er iSAP: Vi vill inget hellre. Det är ju därför vi är här! Vi kan rulla ut vår rödamatta för er, om ni vill. Men ni kan inte räkna med att få torka av era lerigaskor på den mattan! Regeringenvill gärna låta vpk vara medansvarigt för det som regeringen tror är impopulärtmen nödvändigt. Och visst kan vi vara det! Men då har vi också ett berättigatintresse av att få gehör i några av våra hjärtefrågor TillSAP:s debattörer vill jag därför säga: Fråga inte om vpk är berett att taansvar - det är vi. Men tala om vad ni är beredda att tala med oss om! Jag vill ställa följandetre frågor Kan ni tänka er att möta ensänkt skatteskala med justeringar uppåt, så att höginkomsttagarnasvinster i varje fall begränsas? Kan ni tänka er riktadeåtgärder för låginkomsttagare, inom skattesystemets ram? Kan ni tänka er att finansierasänkta skatteskalor så, att finansieringen huvudsakligen inte drabbarbarnfamiljer och andra utsatta grupper? Deekonomiskt svaga har ju inget intresse av att vinna på gungorna och sedanförlora hela vinsten på karusellen, vare sig man kallar det moms ellerbostadskostnader - särskilt inte när vissa vinner mångdubbelt på gungorna ochpå börskarusellen. Detär på finansieringsområdet diskussionen borde starta. Det är ingen normalfamiljsom först bestämmer utgifterna och sedan inkomsterna. Vanliga familjer fårgöra tvärtom. Det normalfallet borde regeringen utgå från. Låt oss se vad vikan komma överens om på inkomstsidan, och sedan kan vi dela ut det, i form avsänkta skatteskalor men också i form av satsningar till utsatta kommuner Detär föga meningsfullt att sänka statsskatten maximalt och sedan tyst se på hurvårdköerna växer och barn- och äldreomsorg eftersatts, alltmedan behoven avskattehöjningar hos kommunerna växer Det är ingen stor långsiktig polifik att"exportera" statens budgetunderskott till kommunerna. harsnart uppemot en miljard, har en miljard, i underskott. Det ärorimliga förhållanden. Kommunalskatternaär just nu så orättvisa och ger så stora spänningar att skillnaden i köpkraftmellan en normal tvåbarnsfamilj i och en normal tvåbarnsfamilj iHärnösand är Dethär måste vi göra någonting åt. Gör vi inte det hotas solidariteten. Då beredervi mark för ett tvåtredjedelssamhälle, och det önskar nog inte enskanslihushögern. Om ni i SAP i dagens debatt förmår ge svar på vad SAP ärberett att ge i solidaritet kan ni skörda stöd från vpk, även för obekvämaåtgärder