prot · GD0911 · 1989-12-31 00:00:00 — Men dethjälper inte med olika principdeklarationer från regeringens sida, utan detkrävs också att regeringen visar att den vidtar åtgärder som gör dessadeklarationer realistiska och trovärdiga. Problemet med den svenskaenergipolitiken, och därmed med den svenska miljöpolitiken, är ju att ingenegentligen tror på stolta deklarationer förrän hon omsätter demi konkreta förslag. Inte ens , som sitter i krisgrupp,tror på dessa deklarationer. Skall energi- och miljöpolitiken bli trovärdig,krävs det mer än allmänna löften. Överläggningen var härmed avslutad. 4 §Svar på fråga 1989/90:40 om industrins eltillförsel Miljö- och energiminister : Tom har frågat mig om jag avser attgarantera den elkrävande industrin en säker eltillförsel och enkonkurrenskraftig prisnivå på den levererade elströmmen, så att framför alltSveriges basindustri får möjlighet att verka även . Inför kärnkraftsavvecklingens inledning har kraftindustrinnu redovisat projekt som väl täcker elbehovet . Härtillkommer den betydande, ekonomiskt tillgängliga sparpotential som existerar inomelanvändningsområdet. Någon osäkerhet när det gäller tillgången på elkraftbehöver därför inte råda. En mycket snabb ökning av den svenska elintensivaindustrins elkostnader i förhållande till den internationella prisutvecklingenpå el skulle kunna leda till en allvarlig försämring av dessa branscherskonkurrensvillkor. Mot den bakgrunden har regeringen tillsatt utredningen omkonkurrensvillkoren för elintensiv industri. Den skall redovisa förslag tillåtgärder, så att rimliga konkurrensvillkor för dessa industrier kanbibehållas. Regeringen avser att på grundval av utredningsförslagen ochremissynpunkter redovisa resultatet av sina överväganden i denna fråga i denenergipolitiska propositionen . Jag villunderstryka att det självfallet ligger i industrins intresse att effekti- viseraelanvändningen för att reducera kostnaderna för energiåtgången. Det är detbästa sätt på vilket industrin kan vidmakthålla och förbättra sin konkurrensförmåga. TOM (): säger i sitt svar attkraftindustrin har redovisat projekt som väl täcker elbehovet. Jag kan inte sägaatt jag har hittat dessa projekt. De redovisade projekten innebär ju i förstahand en effektökning i befintliga aggregat och en utökad eldning med fossilabränslen. Detta ger inte någon effektminskning . Trots att vi har sparatenergi och elström har kurvorna gått uppåt. Jag tror attden senaste siffran för visade på en ökning på . Någon osäkerhet behöver inte råda, säger denna osäkerhet råder, eftersom man inom industrin inte tror på BirgittaDahls försäkringar. Jag kan som moderat även instämma i där han sade: "Regeringens energipolitik är inte trovärdig. Vi harhamnat i en dalgång där dimman lagt sig tät och osäkerheten om framtiden brederut sig." Osäkerheten är stor. Den är stor i , i , iSlite och på en rad andra ställen, och industrin kommer naturligtvis att minskasina investeringar. kommer inte längre att vara ett industriland utankommer att bli ett andra klassens råvarubaserat land. Levnadsstandarden iSverige kommer att sjunka. Det är detta som regeringen och efter. Miljö- och energiminister : Får jag bara påminna om att Tom Heymansochandras krav på en obegränsad ökning av elanvändningen inte stämmer med de kravsom vi måste ställa på oss själva utifrån miljöpolitiska bevekelsegrunder. Detfinns inte någon väg udenom längre, utan vi måste lära oss att med bättreanvändande av våra resurser producera lika mycket eller mer än . Det är detsom är den nya dimension som vi måste ta till oss. Det är faktiskt också detbästa sättet för industrin att pressa ned sina kostnader. Samstämmighetenmellan det anförande som vi har lyssnat till, i vilket det krävs mer el,och den diskussion som vi hade i koldioxidfrågan är dålig. Det går inteatt klara de höga krav som ställs på oss, om vi skall fortsätta att slösa påresurserna på det sätt som vi har gjort. TOM (): Jag har aldrig krävt en obegränsadeltillförsel. Jag vet inte vad har fått det från. Men jag ochmånga andra tror inte att vi kan avskaffa hälften av vår energitillförsel utanatt det får konsekvenser. Det kommer att få konsekvenser på Sverigesindustristruktur. På Billerud kommer man inte att investera i en nypappersmaskin. Man kommer inte att bygga smältverk i , och man kommerinte att bygga ut cementindustrin i , för att nämna några exempel förutomAvesta som har varit aktuellt. Detta är den situation som vi kommer attuppleva framöver. Är det detta som regeringen vill uppnå? Prot.1989/90:11 Miljö- och energiminister : 17 oktober1989 Herr talman! Jag är inte alls likapessimistisk när det gäller teknik som Det pågår nu t.ex. inom massa- och pappersindustrin avance- Svar pafrågor tekniskt utvecklingsarbete. Dettaarbete har visat att det är möjligt att reduceraenergiåtgången i produktionen . Detta är naturligtvis mycketbetydelsefullt för både miljön och industrins egna kostnader, såväl direkt somindirekt genom att en del nybyggnader som pressar upp det genomsnittligaelpriset undviks. Jag tycker att Tom och andra borde beväpna sig med densortens teknikoptimism som är kännetecknande för det svenska industrisamhället. TOM (): sparade väldigt mycket energi. Därminskade man sin effektförbrukning till hälften, men man gjorde det genom attgå över till eldrift i ugnarna. Vasaterminalen, t.ex., är energileverantör till Stockholmsenerginät, vilket innebär en större elförbrukning. En del säger att vi har sparat en del energi, men vi harsedan 1974 aldrig sparat elenergi. Och ingen har gett någon lösning på det härproblemet. Allteftersom kontrollpunkten kommer närmare och blir alltmerinnehållslös är tveksamheten stor. ser vi resultatet - industrin lägger sinainvesteringsplaner på hyllan. Miljö- och energiminister : Det som Tom säger är inte sakligt.Sverige har så god eltillförsel att vi i kan använda en mycketstor del av den el vi producerar för icke elspecifik användning, t.ex. föruppvärmning eller export. I detta sammanhang finns det goda ersättningar ochsådant som vi kan avvara. Den nödvändiga elanvändningen i industrin, inte minstför att förbättra miljön eller för att spara energi totalt, eller inomspårbunden trafik kan vi inrymma; den behöver ingen vara orolig för. Vi äröverens om att denna nödvändiga elanvändning skall prioriteras. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1989/90:42 om kärnkraftsavveciclingen Miljö- och energiminister : har frågat mig om jag kan garantera att beslutet om enkärnkraftsavveckling står fast. Mitt svar är ja! (vpk): Herr talman!Det var ett mycket kort, koncist och positivt svar. naturligtvislika kort, koncist och bra kunna säga; bra, då skulle vi inte be- 12 höva orda mer om detta. Meneftersom jag har på mig vill jag ändå fråga om det här också innebär att beslutet omtågordningen tidsmäs- Prot. 1989/90:11 sigt när det gäller påbörjandet av avvecklingen står fast. Miljö- och energiminister : Herr talman!Naturligtvis. (vpk): Bra, då skulle jag vilja ställa nästa fråga.Innebär detta att också beslutet om att inte bygga ut vattenkraften ytterligarestår fast? Miljö- och energiminister : Herr talman! (vpk): Då skulle jag slutligen vilja fråga vadmedlemmarna i krisgruppen gör? Miljö- och energiminister : Som framgick av de uttalanden som gjordes närkrisgruppen offentliggjordes är vår uppgift i krisgruppen att i detalj klargörahur kärnkraftsavvecklingen skall gå till. Det är ett uttryck för vår vilja attköra denna fråga i botten och se till att de beslut som vi fattar och dehandlingar som krävs blir genomförda. (vpk): Då får jag tacka så mycket för de uttömmandesvaren. Jag förstår att alla vi som när krisgruppen tillsattes var så oroliga,framför allt för att det skulle bli en förhandling, nu kan vara säkra på att såinte är fallet. Miljö- och energiminister ; Den oro någon kan känna är att vi skulle fåen borgerlig regering med som största parti. Det är det endahinder som jag kan se för kärnkraftsavvecklingen. (vpk): I det avseendet är vi fullständigt ense. Menjag kan också säga att de krafter som finns utanför parlamentet men som inte ärformade i politiska partier, åtminstone är de inte representerade här, ocksåinger stor oro. Vi har ju sett vilken offensiv som förs från olika håll för attkärnkraften skall finnas kvar. Men jag vet att vi är ense när det gälleravvecklingen, och vi får väl föra kampen tillsammans. Överläggningen var härmed avslutad. 6 §Svar på fråga 1989/90:49 om tidpunl<.ten för en proposition omavfallshantering Miljö- och energiminister : har frågat mig närregeringen avser lägga fram en avfallsproposition. Inom pågår arbete medsikte på en proposition till under innevarande höst. Då , som framställt frågan, anmält atthan var förhindrad att närvara vid sammanträdet, medgav andre vice talmannenatt i stället fick delta i överläggningen. Varför blev oroad för attavfallspropositionen inte skulle komma var att den inte var upptagen i denpropositionsförteckning som är förannonserad. hoppas vi verkligen attpropositionen kommer och att den innehåller klara riktlinjer för hur vi skallhantera avfall i fortsättningen - med huvudinriktningen att vi får minska dentotala mängden avfall, att vi får inrikta oss på att göra avfallet mindremiljöfarligt, att vi stimulerar återanvändning och att vi också försöker fåfram olika lösningar på att använda metangas. Jag vill passa på att koppla på ytterligare en fråga,eftersom jag ställde en fråga till miljö- och energiministern medanledning av en departementspromemoria, där det står att kommunerna skall fåett större ansvar för hanteringen. Kommer propositionen att beröra också denna fråga?Kan vi tro att kommunerna klarar av att hantera även allt miljöfarligt avfall?Jag vet att kommunerna är mycket oroade. Mänga bedömer att det var enbeställning från . Hur ser miljöministern på frågani dag? Miljö- och energiminister ; Som vet skall regeringen inteuttala sig om en proposition förrän den ligger på bord. Jag villbara säga att jag inte ändrat uppfattning i sakfrågan . Jag harstort förtroende för kommunerna. Jag tror att kommunerna kommer att hittaformer och organisation för att hantera detta avfall. Jag vet också att mångakommuner har ordentliga former för att omhänderta miljöfarligtavfall. Därför tycker jag att vi fortfarande kunde ge kommunerna möjligheteratt fortsätta på det sätt som man nu gör, så att vi inte river upp för mycketav de rutiner som håller på att utvecklas och är ganska bra. Som jag harförstått det har problematiken varit att man inte har haft transportmonopolet.Det har man nu fått, och det skulle ju möjliggöra ännu bättre hantering. Jag tolkar så att det skullefinnas en ordentlig majoritet i för en sådan lösning. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på fråga 1989/90:66 om den europeislia samhandelnmed energi Miljö- och energiminister ; har frågat mig om ett närmareenergisamarbete mellan och EG också kommer att innebära att öppnasför billig kärnkraftsel från . Jag åberopar mitt svar på interpellation1988/89:155 att detta är en hypotetisk fråga. En utgångspunkt för det svenskaenergisystemet är att den svenska eltillförseln skall genom egenelgenereringska-pacitet, (vpk): Jag ber att få tacka för svaret. Jag är intelika förtjust i det som i det förra. Jag är inte lika säker på att vi kan hållaoss utanför marknaden för den billiga kärnkraftsel som kommer atterbjuda. Vad som gjorde att jag tog upp frågan igen - vi har judebatterat den en gång förut var att jag ägnade mig åt att läsaNordiska ministerrådets rapport om vad som skall göras. Där står under rubrikenatt transitering från till EG elleromvänt kommer att vara en mycket viktig fråga. Det innebär ju att vi i nordisktelsamarbete kommer att ha en transitering med EG-marknaden. Då undrar jag påvilket sätt vi kan förhindra att den billiga kärnkraftselen kommer också oss såatt säga till godo. Miljö- och energiminister : Det har framgått av de ingående diskussionersom jag har fört med EG-kommissariet att det område där motsättningarna ärstörst inom EG. och där det kommer att ta längst tid innan man ens kan samordnasitt eget handlade, är just energiområdet. Det sammanhänger med en rad faktoreralltifrån olika synpunkter på kärnkraft och fossila bränslen, olikasäljarintressen och olika industriers intressen. Min bedömning är alltså att detinte har någonting med dagens verklighet att göra. Men det avgörande svaret,som jag nu upprepar, är att , inte minst av säkerhetspolitiska skäl somett neutralt land måste basera sin energiförsörjning på egen produktionskapacitet. GUDRUNSCHYMAN (vpk): Jag förstår att det vore väldigt bra om detblev så. Det är två saker som jag tycker är viktiga. Det ena är att man säkertkommer att bli överens inom EG om energin. har väldigt storaambitioner. 1989/90:11 17oktober 1989 kunde läsa i DagensIndustri hur nu lockar de svenska företagen medlågprisel just därför att har stor överkapacitet inomkärnkraftsområdet. Det har säkert också läst. En del svenskaföretag känner sig lockade att etablera sig i av just detta skäl. Såden marknaden kommer säkert att flöda. Detandra är att om resonemanget att vi skall vara alldeles självförsörjande skallhålla, då skall vi inte ha något samarbete inom . Skall vi alltså inte hanågon nordelmarknad? Det måste ju mena. Nordelmarknaden fungerar ju så att man maximerar möjligheterna attproducera el billigt och miljömässigt bra. har Sverigevarit nettoexportör och därigenom bl.a. sett till att använt mindre avsin till kolbaserade elproduktionskapacitet. Jag bedömer att vi kommer attse den utvecklingen också . GUDRUNSCHYMAN (vpk); Jag är inte lika övertygad som energiministern om detta. Jag kanföreställa mig att vi i får en situation då också vi importerar el, vidvissa toppar eller liknande. Oavsiktligt, vare sig vi vill det eller inte, kommervi att bli en del av marknaden för billig kärnkraftsel. Jag kan inte riktigtförstå hur det är möjligt att sätta upp några garantier för att så inte kommeratt bli fallet, även om man naturligtvis skulle önska att så inte blir fallet. Överläggningen var härmedavslutad. 8§ Svar på fråga 1989/90:89 om omhändertagandet av uttjänta lysrör har frågat mig hur kostnaderna för omhändertagande avuttjänta lysrör inte skall komma att belasta hushållen. Meddagens teknik finns påtagliga företagsekonomiska problem i småska-ligaåtervinningssystem. Trots detta finns det i en rad olika välfungerande metoder för återvinning av olika material och produkter. Undersenare år har t.ex. återvinning av aluminiumburkar, returpapper och glas ökatkraftigt. Andra system är av äldre datum, t.ex. insamling av järn- ochmetallskrot och returglas. Nya återvinningsområden är under utveckling fört.ex. blybatterier, PET-flaskor och lysrör. Trotsde insatser som görs är situationen långt ifrån tillfredsställande på allaområden. finns mycket att göra vad gäller att underlätta förvanliga människor att öka källsorteringen av avfallet. Genom att ställa krav påkommunerna så att allt fler kommuner ansluter sig till olika återvinningssystemkan kostnaderna för omhändertagande av restprodukter pressas. Mendet är inte tillräckligt att utveckla metoder och system för avfalletshantering; en mer genomgripande och bestående minskning av det skadliga innehålleti avfallet kan endast nås genom att farliga ämnen byts ut mot ofar- Prot.1989/90:11 liga redan i produktionsprocesserna. Förtungmetaller och andra ämnen, som är helt beständiga och därför kan [ ] verka imiljön , måste slutmålet vara att tillförseln be- P I S gränsas såatt man med god säkerhet kan förutsätta att inga negativa effekter av betydelseuppstår. Innan en sådan utveckling kommer till stånd, måste miljöfarligaprodukter samlas in. Jag tackar miljö- och energiministern såmycket för svaret. Vi är helt ense om det verkligt viktiga, nämligen att man iförsta hand måste vidta förebyggande åtgärder när det gäller användningen avmiljöfarliga produkter. Det är alltså mycket fint att vi är ense så långt. Men jag har faktiskt inte fått svar på den egentligafrågan: Kommer depo-neringen att direkt belasta hushållen? Om det görs genom det allmännas försorg, via skattsedeln,får, så att säga, både de onda och de goda betala. Det är kanske mer rättvist -och det är säkert också effektivare - om den miljövänliga"deponeraren" inte måste gräva i fickorna efter småmynt för attdeponera också dessa på idealismens altare. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1989/90:93 om planerna på en väg mellanAmmarnäs och Norra Fjällnäs i inland Miljö- och energiminister ; har frågat mig vad jag anser omallvaret i planerna på en väg mellan och Norra Fjällnäs och på vilketsätt planerna skall bemötas. Frågan berör flera departements verksamhetsområden, inteminst som ansvarar för den fysiska riksplaneringen ochnaturresurslagen. Det berörda området ingår i naturreservatoch s.k. obrutna fjällområde. Enligt 3 kap. 5§naturresurslagen får inom bl. a. detta fjällområde bebyggelse och anläggningarkomma till stånd endast om det behövs för rennäringen, den bofastabefolkningen, den vetenskapliga forskningen eller det rörliga friluftslivet. Enligt uttalanden i förarbetena kan vägar som leder in motde centrala delarna av områdena medföra en avsevärd påverkan på områdenaskaraktär och bör därför inte tillåtas. Eftersom området omfattas av naturresurslagensbestämmelser har det ett tillfredsställande skydd. 2 protokoll 1989/90:11 Prot.1989/90:11 (); 17 oktober1989 Herr talman! Det här går ju mycketbra. Jag får tacka miljö-och energimi- J~ nistern för svaret. Jag förstår attvi kan lita pä att ingen väg kommer till stånd Svar påfrågor j nämnda område i Västerbottensinland. Men jag måste ställa en följdfråga:Hur tänker miljöministern bemöta de exploateringsplaner som finns? Dessa ärallvarliga och långtgående. Det handlar om starka krafter. kommun ochStorumans kommun har velat trycka på, och har långtgåendeplaner. Hur skall alltså allt detta bemötas? Miljö- och energiminister : Jag har inhämtat att kommun ochSorsele kommun i en skrivelse till har begärt att länsstyrelsenskall bereda frågan om en vägförbindelse och därefter föra den vidare tillregeringen för avgörande. Eftersom frågan kan bli föremål för regeringens prövning,får jag av formella, konstitutionella skäl inte föregripa regeringens beslut.Jag vill bara redovisa vad som sägs när det gäller förarbetenatill naturresurslagen: Det grundläggande vid avgränsningen av de obrutnafjällområdena var att områdena i princip saknar vägar. För att områdenasorörda karaktär skall bevaras bör huvudprincipen vara att nya vägar inte fåranläggas. I förarbetena anges att vägar i ytterområdena som betjänarnågra enstaka fastigheter eller som behövs för t.ex. rennäringen kan undantas ivissa fall. Vägar som leder in mot de centrala delarna av områdena kan medföraen avsevärd påverkan på områdenas karaktär och bör därför inte tillåtas. (): Herr talman! Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på fråga 1989/90:101 om respekten för Sverigesom internationellt miljöexempel Miljö- och energiminister : Per har frågat utrikesminister om tillsättandet av en särskild socialdemokratisk analysgrupp inom LOoch regeringen för energipolitiken inte påverkar förtroendet och respekten förSverige som miljöexempel på den internationella arenan. Ansvarsfördelningen inom regeringen är sådan att det ärjag som skall svara på frågan. Eftersom det inte är aktuellt att ändra något av de tremiljöbesluten om avveckling av kärnkraften, att inte öka koldioxidutsläppen ochatt bevara de outbyggda älvarna ser jag inte något skäl till att omvärldensförtroende och respekt för den svenska miljöpolitiken skall påverkas. PERGAHRTON (mp): Jag har inget emot att diskutera med BirgittaDahl, men först trodde jag att utrikesministern var sjuk. Sedan fann jag hansnamn längre ned på dagens lista över alla frågor. Jag kan förstå attutrikesministern fick nog av mig vid vår debatt förra frågestunden. Jagdiskuterar, som sagt, gärna med . Hon kommer med väldigtkategoriska besked på punkt efter punkt och talar som en riktig miljöpartist ivissa avseenden, och det är mycket trevligt att höra. Men frågan är ändå i det här fallet vad ni gör på deninternationella arenan. 1 pågår t.ex. en mycket intensiv debattom kärnkraften. Det förekommer exempelvis intervjuer med litet då ochdå i - detta för att lugna sovjetmedborgarna. Man kan väl säga att HansBlix har svenskt mandat att resa land och rike, för att inte säga jorden, runtoch propagera för kärnkraften. Vad gör ni åt det? Är ni beredda att se till attlAEA inte längre med svenskt stöd kan fortsätta med propagandan för den s.k.fredliga kärnkraften? hade en specialbilaga omkärnkraften. Där talas det om dels som ett land som skall avvecklakärnkraften, dels som ett land som levererar kärnkraft och som har industriersom vill leverera ännu mera. Avslutningsvis skriver man: När kärnkraftsdebattenhettas upp i är det möjligt att socialdemokraterna svarar på sitt gamlaklassiska sätt och kommer fram till en kompromiss som lämnar några kärnkraftsverki drift bortom "dead-linen" 2010. Det här är ganska viktig information. Den går ut påvärldsarenan och läses alltså av många människor. Räcker det då verkligen medatt gör kategoriska uttalanden här i ? Vad gör ni alltsåför att ute i världen visa att har fattat det historiska beslutet attöverge kärnkraften? Om jag minns rätt har Per ettjournalistiskt förflutet - i varje fall har han ofta uppträtt som skribent.Han vet naturligtvis att tidningarna kan skriva vad de vill. Jag svarar för densvenska regeringen och det socialdemokratiska partiet, ingenting annat. Sålänge vi är i regeringsställning finns det en garanti för att vi kommer attklara kärnkraftsavvecklingen . Den grupp som tillsatts har, som vi uttaladevid det tillfället, i uppgift att klargöra hur de olika mål och restriktioner5a//förverkligas som har fastställts för energiomställningen. Det handlaralltså inte om eller om huruvida man skall göra olika kompromisser, utan dethandlar om hur dessa skall förverkligas. PER (): Jo, men vår kärnkraftspolitik, ,uppfattas ändå som dubbeltydig. Det framgår om man läser vad som står på ettannat ställe i reportaget i . Det händer att vissa grupper inomsocialdemokratin går ut med uttalanden om en senareläggning av avvecklingen.Då kommer statsministern, och även , med ganska kategoriska ut- talanden:Visst, vi skall avveckla precis som vi har tänkt. Men så plötsligt tillsätts ensorts kompromissgrupp - det är ju så det hela uppfattas. Då frågar jag; Vad gör ni aktivt? Översätts de härintressanta kategoriska uttalandena till en mängd språk för att sedan manglasut till hela världen? Får de svenska ambassaderna i uppgift att marknadsföravad säger här, eller faller dessa ord, skulle jag vilja säga,lika dött till marken som, dess värre, av övriga ord som uttrycks här ikammaren gör? Vad gör ni alltså konkret? Reser påföreläsningsturné i olika länder i världen? Vi skulle i så fall gärna stöttamiljöministern. Miljö- och energiminister ; Jag reser mycket flitigt, bl.a. just därföratt jag är ombedd att beskriva vårt exempel som faktiskt allt fler - och detrör sig om många -börjar intressera sig för. Jag har just kommit tillbaka efteratt ha gjort en resa till och , där jag fördeutomordentligt intressanta diskussioner om bl.a. kärnkraften. Det finns enväxande opposition bland men också ett medvetande hos beslutsfattarna omkärnkraftens risker i detta vårt grannland. Det är av särskild stor betydelseför oss, eftersom vi ju skulle drabbas av en eventuell olycka i det landet. Jagutnyttjade också möjligheten att på plats inspekterakärnkraftverket i . PER (); Det är synd att det inte har märkts så mycketi den sovjetiska pressen. Jag försöker följa vad som står i , som jufinns i bibliotek, och även annat som framkommer i diverse andrasovjetiska organ. Men det är ständigt namn som "popparupp", medan inte märks alltför mycket. Man måste kanske göranågonting åt pressavdelningen på miljö- och , t.ex.anställa folk som kan marknadsföra på ett tuffare sätt. Det är ett problem närFinancial Times, som större delen av riksdagsledamöterna själva skulle kunnaläsa. ger en så splittrad bild av var står.