prot · GD0986 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:86 1 i; Debatt om den ekonomiska politiken 1 LARSTOBISSON (m): Först vill jag hälsa välkommensom finansminister. Min spruckna röst kan möjligen tolkas som atl jag skullevara överväldigad av rörelse, rnen lovorden har ju efter utnämningen varit sämånga -även från höger- att jag skall undvika att försiilla iytterligare politisk förlägenhet och raskt övergå till dagens ämne; Sverigesekonomiska kris. En sådan är det nämligen fråga om. "har den ekonomiskasituationen försäm rats. Industrikonjunkturen har försvagats. Exporten har dämpats, medan den inhemska efterfrågan har utvecklats relativt starkt rned en fortsatt bety dande irnporlökning sorn följd. Räntorna har stigit kraftigt. Vidare har löne kostnaderna och hernniamarknadspriserna fortsalt atl öka i snabb takt. Kon flikter har förekommit på arbetsmarknaden. Oljepriserna och andra import- priser har stigit påtagligt, medan exportpriserna visat en stagnerande utveck ling. Bytesbalansen har försämrats ytterligare. utsikternaför den svenska ekonomins utveckling försämrats, i förhållande till vad somredovisades i finansplanen 1990," Ja, citattecknen kunde inte höras. Men detta var ettordagrant återgivande av vad den nye finansministern i sin första propositionhar att siiga om det ekonomiska läget. Och jag kan skriva under på alltihop. Besviken är jag dock över atl del inte görs någol försökatt siffermässigt precisera hur stora alla dessa försämringar väntas bli. Tillgrund för finansutskottets prövning ligger därmed fortfarandeförsörjningsbalans in.rii. från finansplanen, men uppgifterna där är jualldeles uppenbart felaktiga. Med de löneuppgörelser som träffats och den efterfrågan påarbetskraft sorn råder kommer lönestegringen med säkerhi?l altöverstiga . Efler prisuppgången med 3,2 "/o , och enligtbesked ytterligare någon halv procent , lär inflalionssiffranför hamna i närheten av . Underskottet i bytesbalansen i årstiger från 38 miljarder till ca 50 miljarder Delta säger inte bara jag. ulandet säger även riksbankschefen i en intervju. På tal om riksbankschefen kan det finnas skäl att påminnaom alt räntenivån nu ligger högre än på euromarknaden. Alt vidå inte blir fullkomligt översköljda av utländska pengar som söker en godförränt- Debatlotn den ekonomiska politiken I protokoll 1989/90:86 Prot.1989/90:86 ning. det vittnar verkligen ombristande förtroende för ekonomi 15 mars1990 och för dem som iir satta atl skötaden. Dagens höjning av diskontot till den Dehalt om den eko nomiska polillkcti högstanivån sedan devalveringsårel 1981 bekräftar våra balansproblem. Vid sidan av bylesunderskottet. som alltså verkligen ärstort nog. sker det en irtstrcimning av kapital lill följd av storainvesteringar i företag, fastigheter och aktier utomlands. Det borde egentligeninte vara något bekymmer -ökat iiiteriiatioiiellt utbyte iir i princip av godo.Men problemet är att det inte torekommer någol motsvarande flöde i den andrariktningen. Även detta bottnar naturligtvis i misstro rnot utvecklingen iSverige. Bland orsakerna lill en sådan misstro kan nämnas den kommandeskärpningen av kapitalbeskalt-ningeii rned över 30 miljarder, den planeradeförtida avvecklingen av kärnkraften och osäkerheten beträffande förhållandetmellan och EG. Finansministern skriver i sin proposition altdet centrala sla-biliscriiigspolitiska problemet är inflationen. Överhettningenskall minskas med en stram ekonomisk politik, heter det. Finanspolitiken börges ökad tyngd och diirigenom avlasta penningpolitiken, som anges ha fått bäraen alltför stor del av den stabiliseringspoliliska bördan . Detsiigs också atl den ekonomiska politiken bör innehålla så mycketutbudssli-inulans som möjligt och så mycket efterfrågedämpande åtgärder som nödviindigl. Återigen blir omdömet; alldeles utmärkt! Men avståndetfrån dessa allmänna målsiitliiingar till de åtgärder som faktiskt föreslås ärstort. Frågan iiistiiller sig; Kommer den nye finansininistern all likna sinföreträdare i det atl han siiger en sak och gör något annat? Eller för atlanvända djurgårdaren karakteristik av ; Han varbra på träning men misslvckades när det blev match! Hur det blir med den saken kan endast erfarenheten utvisa.Men jag vill ändå med utgångspunkt i de spridda rester som föreligger av detursprungliga krispaketet ställa några frågor till . Vad ;lr det som får finansministern att tro alt dennyutnämnde riksmedlaren skall bli mera framgångsrik med att "prataned" lönerna än vad regeringen var pä ? Föreställer sig centrala parisföreträdare kan sälta sig ned och fastställa vadlönerna faktiskt skall bli . när de bestäms i samspelet mellan utbudoch efterfrågan på en i huvudsak fri marknad? Är det ens bra atl lönerna sättslägre än vad jämviktsprisbild-nirigen föreskriver? Då kommer ju överefterfråganpå arbetskraft att bestå. Och en sista fråga på detta område; Hur kan del i dagräcka rned en riksmedlare, når del för en månad sedan var absolut nödvändigtmed lönestopp och slrejkförbud för att kunna regera vidare? Vidare; Hur kan vår nye finansminister-mot alla uttalandenav ekonomer och av ledande socialdemokrater som den förre finansministern, denny-gaiiile statsministern och faktiskt också av sig själv - våga tro på värdetav prisstopp? Framstår inte elt sådant mest som elt skämt, när prishöjningarnalill stor del beror på politiska beslut och därmed automatiskt fär dispens? Ochom prisstoppet lill äventyrs ändå får någon verkan, betyder inte det atlutrymmet för konsumtion ökar och att effekten då blir raka motsatsen lillefterfrågedämpande? Regeringengodtar nu del moderata förslaget om arbetsgivarperiod i sjuk- försäkringen,och det är bra. Men när merkostnaden för arbetsgivarna inte fullt utkompenseras med sänkt socialavgift, uppkommer en skattehöjning som väl måsteverka koslnadsdrivande och därmed också prishöjande. Vill finansininisternklara ut om det verkligen är meningen alt arbetsgivarna netto skall slå förinte bara en betydande del av sjuklönen ulan också erlägga arbetsgivaravgift pähela beloppet. Det blir i så fall en merbelastning med -16 miljarder eller 17 miljarder, har det sagts - för företagen, och del elt årdå del ursprungligen helte alt skalleomläggningen bara skulle betyda enomfördelning och inte någon ökning av skatteuttaget. förslag orn skaltehöjning som föddes med den nyaregeringen gäller tobaksvaror och alkoholhaltiga drycker. Kan finansministernförklara för mig; Hur går del till när rnan bekämpar inflationen genorii althöja priserna? Det blev många frågor del här En del får vi kanskeåterkomma lill och diskutera i finansdebatten. Men del finns en frågeställning,som det verkligen ar angeliiget att nu belysa. Regeringen förordar en stramfinanspolitik. En sådan kan ha formen av besparingar på statsbudgetensutgiftssida eller av skattehöjningar. frågade i debatten omregeringsförklaringen vilken väg som skall väljas- utgiftsminskningar ellerskattehöjningar-, men statsministern gav inget besked. Finansministern harsedan vägrat att utesluta skattehöjningar. Går del all få en klarare bild avvad regeringen planerar och få besked här och ? Orsaken till alla dessa frågor årnaturligtvis att regeringen ännu inte i dess helhet redovisat delekonomisk-politiska program som den är skyldig alt lägga fram i början avjanuari. Mycket skall tydligen dröja, åtminstone tillkompletleringspropositionen . Den moderata linjen, så som denkom till uttryck på ut.satt tid i vår partimolion , ligger List.Sank skattetrycket, spara i den offentliga verksamheten, avreglera och släppfram enskilda alternativ på områden där det allmänna har monopol. Om vi därtill ser till atl trygga energiförsörjningen,inte minst när del gäller effektiv elektricitet, och om deltar iEuropasamarbelet. då skall vårt land åter kunna hävda sig när det gällertillväxt och välfärd. Men är vi på fel kurs, och det skall bli myckelintressant atl höra under den följande debatten hur pass medveten visa sig vara om de djupgående problem som vi har Debatt om den ekonomiska politiken AnL 2 (): Jag vill först instämma i välkomstorden tillden nye finansministern . Han har inledningsvis sagt flera brasaker. Det mesta handlar om så myckel ulbudspolitik som möjligt och så mycketåtstramning som behövs. har därigenom skaffat sig ett inteoväsentligt förtroendekapital. Men det är faktiskt gärningarna som räknas,inte orden och gärningarna talar tyvärr inte samma språk. Jag tänkte gå igenom några av de gärningar som hör lilldessa ord. "Så rnycket utbudspolitik som möjligt", vad innebär del?Längre semester och utbyggd föräldraförsäkring - detta betyder enligt allanormala bedömningar mindre arbetsutbud. Atl skattereformen fullföljs ärsjälvfallet bra. Debatt om den ekonomiska politiken bra skyddas av kommunalt skatlestopp, men jag tror all ett är är . Förslaget om en arbetsgivarperiod isjukförsäkringen är i och för sig bra, men tillsammans med en mycket kraftig skattehöjningär del inte bra. Om verkligen önskade så mycket ulbudspolitik sommöjligt, skulle han självklart avstå från ökad semester och utbyggd föräldraledighet.Del vågar han inte, såvitt jag förstår. Jag vill fråga om han hållermed om atl mer semester och mer föräldraledighet betyder mindre arbetsutbud. Hur iir det med den andra komponenten då, "så mycketeflerfrågedämp-iiing som nödvändigt"? Så här ser de viktigaste förslagenut; Utbvggd föräldraförsäkring och prisslopp medför faktisktökade utgifter och mer efterfrågan. Signalen från prisstoppet är; Köp nu -sedan stiger priserna mer. Arbetsgivarperioden innebär kraftigt ökadekostnader för företagen, motsvarande flera prt)cenlenheter i höjdaarbetsgivaravgifter. Del är i och för sig en åtstramning, men med höjda skattersom följd. En del av de höjda skatterna skulle sedan användas för ökadeutgifter, och då blir efterfrågan iinrui större. Höjd invesleringsskatl ochökad byggreglering är också åtstramning, men genom mer skatter och merreglering. Det konstiga tvångssparandet är knappast någon åtstramning, och omså skulle vara beror det på att det upplevs som skatt. 1 delta sammanhang vill jag fråga ; Delar haneller tar han avstånd ifrån den ideologiska nedvärdering av enskilt sparandesom 90-lals-rapporten har manifesterat på följande sätt; "För alt nå ettstort, positivt hushållssparaiide krävs del alt den privata sektorn gödslas medstimulanser atl öka de redan rikas förmögenheler". Huvudnuinret i eflerfrågedärnpning är nogden s.k. Stålmannen, dvs. den riksförlikningsman som i strid mot marknadensnabbt skall klara att låga avtal sluts för . Han har faktiskt enfullständigt omöjlig uppgift. Det finns ändå vissa åtstramningsförslag, men alla riktasmot företagen och det förviirrar kostnadsproblemet. Del finns inte en endautgiftsbe-gräiisning. del är bara skaltehöjningar för hela slanten. Det pågår en viss dämpning av efterfrågan och detregeringen bör ägna sig åt är alt lägga till sådant som är långsiktigtönskvärt, dvs. i första hand besparingar i socialförsäkringssystemen. Om dådämpningen skulle bli för stor så skulle del möjliggöra sänkt skatt. Altdäremot la lill höjd skatt är alldeles fel. eflersom det strider mot vad somiir långsiktigt nödvändigt. Den förra regeringen skrev i sina finansplaner allskattehöjningar inte bör användas som finanspolitiskt medel. Delta har nufallit bort i proposition. Därför vill jag fråga den nya regeringen har återgått lill en traditionell socialdemokratiskpolitik där höjda skatter är universalmedlet i den ekonomiska politiken. Detta, herr finansminister, kommer inte alt skapaförtroende och det kommer inte atl möjliggöra en lättare penningpolitik rnedlägre ränta. Det blir som får dra lasset även i fortsättningen. Del kortsiktiga överheltningsproblemet ärviktigt och måste lösas. Men har, tycker jag, valt fel metod, enmetod som dess- uloniförviirrar del grundläggande problemet. problem är niimligen inte baraelt kortsiktigt överhettiiiiisgproblem. utan i grunden finns det ettlångsiktigt strukturellt problem -den låga ökningen av produktiviteten. Mycket förenklat kan man säga att problem är atl"ett" är ett så litet tal och atl "tio" är ett så storttal. "Ett" är ökningen av produktionen och "tio"är ökningen av lönekostnaderna . tycks tro att alltblir bra om tian minskar, men det är fel. Hans förslag leder möjligen, i bästafall, lill alt tian minskar litet grand, men till priset av atl också ettanminskar. Del stora långsiktiga problemet iir att det finns förlitet alt fördela. "Ett" är helt enkelt elt för litet tal. Alt fåbalans i ekonomin niir det finns real ökning att fördela skullekräva en permanent högre arbetslöshet. Dä handlar det inte om de 2,5-3%-arbetslöshet som slatsminislern talade orn , utan om iinnuhögre tal. Orn man vill undvika detta, och det vill åtminstone vi ifolkpartiet, krävs långsiktiga åtgärder för alt öka produktiviteten - för althöja ettan till en tvåa eller helst ännu mer. Här spelar sjiilvfallel skattereformen en stor roll. rnendet behövs faktiskt mer, framför allt inom den t)ffenlliga sektorn. Sorn luriir finns det ett säkert medel för att främja en god produktivitetsutveckling,nämligen konkurrens. Men lill detta säger uppenbarligen nej. Konkurrens och slopade monopol som produktivilelsfriinijandemedel frarnhiivs ibland även av socialdemokrater, t.ex. när det gäller denprivata tjänstesektorn, jordbruket m.m. Men när det gäller denskattefinansierade tjänstesektorn är det stopp. Då finns det. herr talman, ingen lösning på ekonomiskaproblem. Den dystra sanningen är att med en produktivitetsökning på mindre änen procent sä blir det mindre iin en procent att fördela. Da är ekonomiskbalans omöjlig utan stor arbetslöshet, utan konflikter och utan stora motsättningar.Så fort efterfrågan ökar litet mer skulle slå i taket igen, med snabbapris- och löneökningar som resultat, nya stora underskoll gentemot utlandet,dvs. ökade balansproblem som följd. Vad som krävs är insatser över ett mycket brett fäll - denoffentliga sektorn, socialförsäkringssystemen, energipolitiken. EG-poliliken -förutom den enda ljuspunkten som finns , nämligen skattereformen. har tempot matlats.bäde i den ekonomiska debatten och den ekonomiska krisen. Ingen verkar längrevara särskilt upphetsad, regeringen minst av alla. har självsagl atl han måste få litet tid pä sig, innan han svarar på frågor och läggerupp sin politik, för atl finna sig lill rätta på . För sexveckor sedan var del oerhört kritiskt och brätlom. Lönestopp, slrejkslopp,regeringen skulle avgå om inte godkände förslagen bums. Del enda somegentligen har hänt är atl har avgått. Var det rentav så att han tog krisen med stort K med sig när han gick? Jag vill sluta med alt fråga om del årregeringens avsikt att än en gång försöka hanka sig fram med skallehöjningaroch rulla de växande ekonomiska problemen framför sig. Då blir det merprisökningar mer räntehöjningar och mer arbetslöshet tills någon annan taröver. Debatt om den ekonomiska politiken Debatt om den ekonomiska politiken 3GUNNAR (): Får jag börja med alt hälsa den nyefinansministern välkommen lill . Det är roligt atl seatt åtminstone ett av de få resultaten av regeringskrisen är av så pass konkretoch påtaglig natur. Del krispakei som föranledde regeringen atl avgå innehöllju däremot mest en rad chimära åtgärder. Förslagen gällde framförallt en radregleringsåtgärder, åtgärder som regeringen själv veckan innan förslagen ladesfram förkastat som helt verkningslösa. S.k. stopp löser inga ekonomiska kriserDet år i stället motsatsen lill de nödvändiga strukturåtgärder som långsiktigtkan få svensk ekonomi atl fungera bättre. försvann ju ingalunda hela krispakelel i och med atlriksdagen motsatte sig slrejkförbud och röstade ner förslaget om lönestopp.Nej, åven om oppositionen fick in en fullträff, så atl regeringsskeppet ochhela besättningen sjönk, flyter nu vrakspillror i form av"krispaketproposilioner" i land som drivved pä Helgeandsholmen.Besättningen verkar ha klarat sig, och de flesta har åter mönstrat på. Senast behandlade finansutskottet del s.k.utdelningssloppet, och har vi begåvats med förslag om höjdalkohol- och tobaksskatt samt om godkännande av pris- och hyresstoppet. Ett intressant fenomen är att i och med att den nyaregeringen tillträdde, tycks - som sade - en del av debatten om denekonomiska krisen ha försvunnit. Regeringen anser inte längre atl del ärnödvändigt alt skjuta på några reformer Regeringen anser nu all priser ochhyror skall frysas, trots att lönerna tillåts stiga. Regeringen anser intelängre alt del är bråttom med finanspolitisk åtstramning-den kan vänta tillkompletteringspropositionen. Vi har hört jungfrutala om vikten av allföra en stram finanspolitik för att därmed avlasta penningpolitiken. Sammaåsikt återfinns i den senaste propositionen om ekonomisk politik. Men idagsläget innebär tvärtom regeringens politik atl räntorna får sköta helaåtstramningen. Räntorna sleg, som nämnde, med fleraprocentenheter efter del alt regeringen hade presenterat krispaketet. Därefterhar de äter sjunkit något, men är de alldeles för höga. Regeringenåser detta passivt. Del får, sorn vi alla vet. negativa effekter på investeringarnaoch fördelningspolitiken. "Hata inflationen", slår del på en del storareklamskyltar som regeringen låtit sätta upp. Ändå halar mantydligen inte inflationen mer än atl man år beredd all höja den med sammanlagtcirka och lika mycket lill följd avskattereformen. Del beror främst på finansieringssättet, dvs. på höjd ochbreddad moms på en rad varor och tjänster. Inte ens nödvändig konsumtion, sombostad och mat. tillåts ha en lägre beskattning. Rubriken på den nya skaltereformen skulle kunna vara;"Moms lill varje pris!" Det verkar vara inriktningen avfinansieringen av reformen, elt första-handsönskernål. Det här är inte någon särskilt klok politik. Med ett redanalltför högt pris-och kostnadsläge och rned prisklausuler i avtalen riskerarpolitiskt beslutad inflation ovanpå detta alt få inflationstakten attaccelerera ytterligare. skatt pånödviindig konsumtion drabbar också låginkornsltagarna hårdast. Låg beskattningav nödviindig konsumtion kommer alt bli iinnu viktigare iin tidigare förfördeliiiiigspoliliken i och med att progressiviteten i skalleskalan minskar.Vill socialdemokraterna vara med och skapa ett mer rättvist skattesystem kundede med fördel fundera över alternativ, framför allt förslaget omdifferentierad moms. En sådan skulle också friimja EG-harmo-niseriiigen,eftersom "de tolv" redan tillämpar ett sådant system. Finansministern har ju också hunnit med atl likna ekonominvid en krukväxt. Det tål att fundera över den liknelsen. Den här krukväxtenhar stuckit i väg för mycket, och del är därför dags att ansa den. De förslagsom regeringen vill se genomförda innehåller dock mestgödningsmedel och det gamla beprövade sättet att prata med blommorna. Det ärmöjligt att det sistnämnda kan lyckas och därmed bidra till en förbättring. Vifår väl se! Vi har niir det giiller frågan om den siirskildaförhandlaren ingen annan åsikt än att den vägen kan prövas, men vi är tveksammatill om han kommer att lyckas med uppgiften. Eftersom riksdagsbehandlingen redan är försenad måste jagfråga finansministern; Om en uppgörelse genom förhandlingsmannen inte kan nåslill , avser regeringen då atl lägga fram ännu ell krispaketutöver kompletleringspropositionen? Vad regeringspolitiken den senaste lidengått ut på är så att säga att man skjuter bekymren framför sig och hoppas påatt någon skall lätta dem. Jag tycker all frågan kräver elt svar; Om man misslyckas,kommer det dä ytterligare ett krispaket ? Hur ser då verkligheten ut? Vad har hänt senaste månadernamed svensk ekonomi? Utvecklingen visar tyvärr att densvenska ekonomin försvagats ylleriigare. Industrikonjunkluren försämras,exportpriserna går inte längre väg. Exporten - mätt i volym - sjönkunder fjärde kvartalet mer iin vad den gjort sedan hörjan av 80-lalet.Importpriserna är också mer ogynnsamma för . Oljepriset har stigit ochriskerar att stiga iin mer Inflation och bytesbalans visar en mer oroväckandeutveckling . Inflationen steg med 3,2 procentenheter- denhögsta siffran under en enskild månad. Såväl i faktiskta tal som sett i relation lill BNPär underskollen , högkonjunktur, större än de sämsta åren underden förra internationella lågkonjunkturen. Prognoser, som redovisas i media, tyder på ettbytesbalansunderskotl . Ocksåhandelsbalansen börjar nu alt försvagas. Vad händer om dessa prognoser visarsig vara rikliga? Trots dessa oroviickande uppgifter har överhettningen istort sett ännu inte minskat i någon märkbar omfattning, även om del inom vissabranscher och regioner finns tecken på en minskning. Arbetslösheten ärexempelvis lika låg sorn . Produklivitetslillväxten är svag,och utvecklingen av BNP är långsam. Krisen iir hemrnalagad. Den internationella konjunkturenär fortfarande stark, och framtidsutsikterna betraktas som goda. Dehati om den ekonomiska politiken Debatt otn den ekonomiska politiken chans förSverige atl öka exporten. Del gäller all se till att vi skapar förutsättningarför atl ta till vara denna starka inlernationella konjunktur. Det är nu mycket som pekar på atl del är för sent med enkraftig åtstramning av den privata konsumtionen. Däremot är del motiverat rnedåtgärder för ett ökat hushållssparande och återhållsamhet med offentligautgifter. Strukturåtgärder och stimulanser för alt öka arbetskraftsutbudel ärockså nödvändiga. Det är också viktigt att skapa förutsättningar för att räntanså småningom skall kunna sänkas. Under den allmänna motionstiden lade fram sinakonkreta förslag lill en alternativ ekonomisk politik. De åtslrarnningsåtgärder som regeringen kom överens omvåren 1989 var i full verkan och är så också under år 1990.Del tillfälliga sparandet innebär en åtstramning av den privata konsumtionenmed ca Övriga ålstramningsåtgärder ger en effekt på ungefärpå Arbelslivsfonden kommer atl innebära ökad rehabiliteringoch bättre arbetsmiljö, vilket också höjer arbetskraftsutbudel.Åtstram-ningsåtgärder i denna omfattning kan inte övriga partier redovisa. Jagtycker atl del är riktigt att säga delta, eflersom dessa partier kritiseraruppgörelsen . tog ansvar för svensk ekonomi. Enåtgärd - del tillfälliga sparandel - har övriga partier utnyttjat mol ,och det gäller för övrigt hela åtslramningspaketet. Vi i är dockberedda atl även forl-såttningsvis la ansvar för nödvändiga ekonomiska åtgärderförutsatt all förslagen är de rätta. De bästa möjligheterna lill politiskalösningar finns enligt vär uppfattning i del sakpolitiska mitlfället. Under delta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhaiidlinaar. AnL 4 (vpk); Jag instämmer i kören som hälsar AllanLarsson välkommen lill ekonomiska debatter Vi har alltså fåll en ny finansminister men knappast någonny politik. De politiska hiindelser sorn vi upplevt ,med regeringens avgång som huvudpunkt, är inte i första hand uttryck för endjup ekonomisk eller allmänpolitisk kris. ulan i första hand elt resultat avsocialdemokratins kris. Dagens ekonomiska problem har naturligtvis en bakgrund.Den tredje vägens politik har under 90-lalels första månader faktisktpolitiskt kraschlandat. är del uppenbart för alla vilka makt- ochfördelningspoliliska konsekvenser 80-lalels politik har fört med sig. Ingenkan förneka eller blunda för atl det skett en gigantisk vinst- ochförmögenhetsökning i företagen, atl börsen haft en rekordutveckling och altspekulalionsinslagen i ekonomin är mycket omfattande. Dessutom har skatte- och lönepolitiken inneburit althögavlönade och nyckelgrupper varit vinnare, medan låginkomsttagare ochlågavlönade samt kommunerna är 80-lalets förlorare. Omfördelningenunder 80-talel kan illustreras med vad derslrömsade i en TT-intervju, publicerad bl.a. i ; 80-talels utveckling meddevalveringarna har överfört från löntagarna tillkapitalet. har överförts från den offentliga tillden privata sektorn genom bl.a. budgetuiiderskottei och statens betalningar avräntorna på lånen. Det iir alltså en stor omfördelning som har skett isamhället. Del är enorma belopp sorn har fördelats från del offentliga och frånlöntagarna till kapitalet.