prot · GD0936 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:36 Förhandlingarnaleddes till en början av förste vice talmannen. 1 §Justering av protokoll 2 §Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motionerna 1989/90: Sk38 och Sk39lill skalleutskoltel /90:Bo38-Bo41 titt bostadsutskottet l989/90:Skl3-Sk37till skatteutskottet l989/90;Sf9-Sfl2 till socialförsäkringsulskotlet 3§ Beslut rörande utskottsbetänkanden som slutdebatterats Företogs titt avgörande Irafiksutskotletsbetänkande /90:TU6, social-utskonels betänkanden /90:SoU4, SoUS, SoUlOoch SoUll, skatteutskottets betänkande 1989/90:SkUl samt kulturutskottetsbetänkande l989/90:KrU2 (betr. debatten i dessa ärenden, se prot. Mom. /(deltagande inyemission i ABA) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 1 av och med acklamation. Mom.2 (försäljning av nyemitterade aktier) Utskottetshemställan bifölls med 198 röster mot 88 för reservation 2 av . 1Riksdagens protokoll 1989/90:36 Prot.1989/90:36 betänkande SoU4 Mom. 2 (enförutsättningslös översyn av abortlagen) Utskottets hemställan - som ställdes mol reservationen avIngrid - bifölls med acklamation. Mom. 3 (abortingrepp på utvecklingsstörda kvinnor) Utskottets hemställan - som ställdes mol motion1988/89:So461 av och - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Ulskoltets hemställan - som ställdes mol motion1988/89;So403 av och - bifölls medacklamation. Mom. 2(konvertering) Utskottets hemställan - som ställdes mol reservation 1 avGudrun och - bifölls med acklamation. Mom. 3 (drogfri vård) Uiskotiels hemställan bifölls med 272 röster mot 16 förreservation 2 av . Mom. 4 (förebyggande barn- och ungdomsvård) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 3 avAnita Stenberg- bifölls med acklamation. Mom. 5 (resurser för förebyggande barn- och ungdomsvård) Utskottets hemställan - som ställdes mol reservation 4 avAnita - bifölls med acklamation. 7 (sjukvårdens organisation) Hemställan Utskottetshemställan bifölls. Först biträddes den i reservation 5 av m.fl.anförda motiveringen - som ställdes mol den i reservation 6 av anförda motiveringen - med acklamation. Härefter godkändes utskottels motivering med 191 röstermol 54 för den i reservation 5 av m.fl. anförda motiveringen. 44ledamöter avstod från att rösta. Övriga moment 2 Utskottets hemställan bifölls. Socialutskottetsbetänkande SoUll Prot. Mom. 1 (legitimation fördietister) Uiskotielshemställan bifölls med 168 röster mol 122 för reservation 1 av . Mom.2 (behörighetsföreskrifter för arbetsterapeuter) Utskottetshemställan med godkännande av ulskoltets motivering - som ställdes motutskottets hemställan med den ändring i motiveringen som föreslagits i reservation2 av m.fl. - bifölls med acklamation. Mom.3 (skydd för yrkestitlarna psykolog och psykoterapeui) Utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering - som ställdes molutskottets hemställan med den ändring i motiveringen som föreslagits ireservation 3 av m,fl. - bifölls med acklamation. Mom. 2 (riskrekvisitel) Utskottetshemställan bifölls med 164 röster mot 126 för reservation 1 av Bo Lundgrenm.fl. i motsvarande del. ElisabetFranzén (mp) anmälde all hon avsett atl rösta ja men markerats ha röstat nej. Mom.3 (motivering av beslut om betalningssäkring) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.5 (muntlig förhandling) Utskottetshemställan - som ställdes mol reservation 3 av m.fl, i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.6 (hävande efler viss lid av beslut om betalningssäkring) Utskottetshemställan - som ställdes mol reservation 4 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.7 (tidsfrist för handläggning av mål beträffande belalningssäkrad fordran) Utskottetshemställan - som ställdes mol reservation 5 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.9 (det allmännas företrädare i betalningssäkringsmål) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.10 (förmånsrätt) Utskottetshemställan - som ställdes mol reservation 7 av m.fl. - bifölls medacklamation. 1989/90:36 Mom. Il (strikt skadeståndsansvar) Utskottetshemställan bifölls med 170 röster mot 122 för reservation 8 av m.fl. i motsvarande del. () anmälde att hon avsett all rösta nej men markerats ha Mom.12 (visst väsentlighetskrav för skadestånd) Utskottetshemställan - som ställdes mot dels reservation 9 av m.fl. imotsvarande del, dels reservation 10 av och imotsvarande del - bifölls med acklamation. Mom.13 (ersättningsberättigade skador) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 11 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.14 (ersättning för biträde m.m.) Utskottelshemställan - som ställdes mot reservation 12 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.15 (viss begränsning av skadeståndsansvaret) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 13 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.16 (jämkning av skadeståndet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 14 av m.fl. i motsvarandedel - bifölls med acklamation. Mom.17 (sekretess) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 15 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.20 (det allmännas processföring) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 16 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.21 (förtryckta blanketter för förenklad självdeklaration) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 17 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Mom.22 (kontrolluppgifter avseende ränteinkomster) Utskottetshemställan bifölls med 274 röster mot 16 för reservation 18 av ledamot avstod från all rösta. Mom.23 (taxeringsrevision av ADB-baserade räkenskaper) Utskottetshemställan - som ställdes mol reservation 19 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom. 24 (tidsgräns förmeddelande om avvikelse) Prot. Utskottelshemställan bifölls med 153 röster mot 139 för reservation 20 av 30 november1990 m.fl. Mom.25 (beslutsmotivering) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 21 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.26 (myndighet som beslutar om efterlaxering) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 22 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.27 (förutsättningarna för efterlaxering) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 23 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.28 (skattetillägg) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 24 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.29 (lagföring av skattebrott m.m,) Utskottetshemställan bifölls med 254 röster mot 34 för reservation 25 av . Mom.30 (anstånd) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 26 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.31 (tolkningsföreträde) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 27 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.32 (fyllnadsinbetalningsavgiften) Utskottelshemställan - som ställdes mot reservation 28 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.33 (nedsättning av kvarskatteavgift) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 29 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.34 (uppdragsgivares ansvar för uppdragstagares skatt m.m.) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 30 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.35 (avdrags- och uppgiftsskyldighet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 31 av m.fl. - bifölls medacklamation. 1989/90:36 Mom. 36(ställföreträdares ansvar för ej inlevererad skatt) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 32 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.37 (skatteflyktslagen) Utskottetshemställan - som ställdes mol reservation 33 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.38 (omvänd generalklausul) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 34 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.39 (en översyn av skattelagstiftningen) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 35 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.40 (bevissäkringslagen) Utskottetshemställan - som stäUdes mot reservation 36 av m,fl, - bifölls medacklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1 (statens och folkrörelsernas spelverksamhet)Först biträddes reservation 1 av m,fl. med 124 röster mot 18 för reservation 2 avAlexander Chrisopoulos. 145 ledamöter avstod från Härefter bifölls utskottets hemställanmed 166 röster mot 125 för reservation 1 av IngridSundberg m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.2 (överföring av medel till idrottsrörelsen under innevarande budgetår) Utskottelshemställan - som ställdes mol reservation 3 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.3 (en kultur- och folkrörelsefond) Ulskoltetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av och - bifölls med acklamation. Mom.5 (visst automalspel) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 5 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.7 (fast försäljningsställe) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 av 6 m.fl. - bifölls med acklamation. övriga ttioment Utskottets hemställan bifölls. 1989/90:36 30november 1990 4§ Meddelande om samlad votering Förste vice talmannen meddelade all lagulskollelsbetänkanden LU6, LUS och LU9 skulle debatteras i angiven ordning och avgöras ielt sammanhang efter avslutad debatt. Föredrogs lagutskottets betänkande 1989/90:LU6Vissa arrendefrågor. ALLANEKSTRÖM (m); Under rubriken för överläggningsämnel döljer sig en fråga som brukar gåunder beteckningen friköp och inlösen av historiska arrenden. Beteckningen kange intryck av något harmlöst eller oskyldigt, av något som inle berör ellerutmanar rällssamvetel eller rättsmedvetandet. Ingentingkan emellertid vara mera felaktigt. Vad saken gäller - med en korrektvarudeklaration - är hell enkell all beröva en grupp jordägare deras egendommol deras vilja lill förmån för dem som genom avtal brukar marken. Ett sådantförfarande är självfallet straffbart enligt gällande rätt. Del är eltallvarligt brott enligt atl tillägna sig annans egendom, atlangripa annans äganderätt. Det heter stöld på oförfalskad svenska. Eltmått på rätlslillslåndet och på den rättsliga kvaliteten i ett land är innehålleti och omfattningen av den kalalog över fri- och rättigheter som tillkommerlandels medborgare och som värnar dem mot övergrepp från staten ochkollektivet. Vilka i folksjälen eller i rällsmedvelandel nedlagda rättigheterfinns uttryckta eller bekräftade i konstitutionen? - det är frågan. Altyttrandefriheten och tryckfriheten är skyddade i vår regeringsform är uppenbarl,men hur är del med äganderätten? Grundlagen skyddar här den enskilde enligtordalagen bara från sådana Ivångsavhändanden som sker utan ersättning förförlusten. Denna brist i regeringsformen utfylls i realiteten numera avEuropakonventionen som anslutit sig lill, varvid förklarades alt vårregeringsform väl motsvarade den rättsliga standard som konventionen geruttryck för. Iartikel 1 av tilläggskonventionen stadgas; "fysisk eller juridiskpersons rätt till sin egendom skall lämnas okränkl. Ingen må berövas sin egendomannal än i del allmännas inlresse och under de förulsättnirigar som angivas ilag och av folkrättens allmänna grundsatser." Somframgår av reservation 1 har artikeln getts den tolkningen av lagrådet atl den,i likhet med konventionen i övrigi, bygger på förutsättningen atl en rimligavvägning skall göras mellan samhällets intressen och kravet på skydd av denenskildes grundläggande rättigheter (prop. 1985/86:1 s.220). 1989/90:36 30november 1990 del hänför sig i sittuttalande till dom i Sporrong- och Lönnrothmålel där domstolenjust uppställer ett sådant villkor (a fair ba-lance between the demands of thegeneral interest of the communily and the requirements of the proteclion of theindividuaPs fundamental righls; punkt 69). Europakonventionenanses visserligen ej formellt utgöra del av svensk intern rätt, eftersom deninle införlivats med vår inhemska räll genom transformation ellerinkorporering. har här ett dualistiskt system, till skillnad från EGsom bygger på ett monistiskl synsätt. Å andra sidan är det en accepteradlolkningsprincip hos oss att rättstillämpande organ presume-rar att svenskintern rätt står i överensstämmelse med internationell rätt, sådan den kommittill uttryck i av ratificerade internationella konventioner.Spörsmålet beskrivs närmare av professor i en artikel i s. 63. Innanjag lämnar vill jag understryka att konventionen har tillsyfte atl skapa en minimistandard för den rättssäkerhet och det rättsskydd somvarje medborgare i det fria har rätt att göra anspråk på, enminimistandard och inget mera. Det är mot denna bakgrund som majoritetens beslut att ge rättsligtgodkännande ål annektering och beslagtagande av annans egendom skall bedömas.Närmare uttryckt innebär majoritetens ståndpunkt att det -med utskottets ordval- skall införas en friköpsrätt vid historiska arrenden. Man är dock inle nuberedd atl ange hur denna räll skall vara beskaffad eller utformad. Delöverlämnas ål regeringen att bestämma. Regeringen skall med andra ord återkommatill med en proposition i ärendet. Tillfrågan om denna ståndpunkts förenlighet med vår konstitutionella rättåterkommer jag strax. Iarrendets idé ligger att den ena parten ställer kapital i form av jord ochannan fast egendom till den andra partens förfogande mot det alt den senareålar sig atl bruka jorden. Förfarandet är detsamma som då t.ex. innehavaren aven bilverkstad hyr lokal av en fastighetsägare för att kunna driva sin rörelsedär. Dethar tidigare funnits tankar på att låta arrendatorer hell generellt tvångsvisförvärva den arrenderade marken. Bakgrunden är att det inte - dvs.före - i svensk rätt förekommit att arren-dator har kunnatlägga beslag på jordägarens mark mol dennes vilja -tvärtom. uttaladeriksdagen atl en lagstiftning för arrendatorer skulle innebära ell myckel långlgående ingrepp i den enskilda äganderätten och sannolikt komma att medföra attjordägarna blev obenägna att upplåta jord på arrende. Tankarnapå tvångslösen, expropriation, dök emeUertid upp igen. De blev effektivtavlivade av arrendelagskommittén i betänkandet Arrenderätt 2 (SOU 1981:80).Betänkandel är underskrivet av generaldirektören ochriksdagsmännen , centerpartist och ,socialdemokrat. I gengäld har arrendatorn efler hand erhållit rättsligabefogenheter över marken genom besittningsskydd, förköpsrätt och rätt attöverlåta arrendet som i vikliga hänseenden motsvarar äganderätt. Även i dettasammanhang kan man hänvisa till reservationen. Begäretefter vissa jordägares egendom har dess värre inte gått att utrota Prot.1989/90:36 helt och hållet. Taktiken är emellertid nu en annan. riktas inteangreppet mot jordägarna som sådana utan främst mot några få som råkat äga sina fas- ~ tigheter ,om man ser till det sammanlagda släklinnehavel. ' Dagens ägare av mark kaninle - det måste vara tanken bakom - göra anspråk på ett och samma mått avskydd ulan deltas kvalitet är beroende på om föräldrarna en gång i liden ägtmarken före ägaren. Lagen gäller inle Uka för alla; den växlar från person tillperson. Förfullsländighetens skull bör det nämnas atl den begärliga marken kan tillhöraäven vissa juridiska personer, nämligen kyrkan, staten, universitetoch ett okänt anlal stiftelser. Inleheller den nu nämnda taktiken är ny. Den utnyttjades för omkring iförsök all kunna tvångsförvärva fideikommissegendom då denna institutionavvecklades . avslog då motioner om friköpsrätt förfideikommissarrendatorerna med motivering atl bärande skäl för en sådan rällinle anförts och atl dessa inle borde komma i åtnjutande av en förmån som deinle med större rätt än andra arrendatorsgrupper kunde göra anspråk på. Somjag nämnt avvisade arrendelagskommittén tanken på expropriation avjordägarens mark till förmån för arrendatorn. Som en ullöpare av denna sattesår 1984 ytterligare en utredning i sjön, som enligt direktivenförulsäilningslösi skulle pröva om en friköpsrätt borde införas för innehavareav vad som kallals historiska arrenden. Uppdraget fullgjordes genom betänkandelFriköp vid historiska arrenden (SOU 1986:52), Utredningen avstyrker efter engrundlig analys av ämnet tanken på en sådan friköpsrätt. Helt parentetisktanmärker utredningen atl nuvarande fideikommiss inte till någon del harkaraktär av kungliga förläningar Detfanns en reservant i utredningen. För honom var det avgörande all marken blivitutarrenderad före , inte att arrendatorn brukat jordensärskilt . Här skulle del - märkligt nog - räcka med minst fem årsinnehav. Som framgår av reservation 1 instämde nästan samtligaremissorgan i utredningsmajorilelens ståndpunkt. Det kan påpekas all blanddessa remissorgan finns - förutom domstolar, kammarkollegiet, domänverket,och lanlbruksstyrelsen - även ,jordbruksarrendalorers förbund och jordägareförbund.Slutsatsen kan inte bli någon annan än den som vi reservanter dragit, nämligenatt införande av en - med majoritetens språkbruk - friköpsrätt inte harnämnvärt stöd i det svenska samhället. Dethade legat nära till hands alt tro alt denna uiredning, i förening med delmassiva stöd som den erhållit bland remissorganen, definitivt skulle halilUntetgjort tanken på expropriation av arrendemark i någon form. Men tyvärrlever begäret efter annans egendom kvar i begränsade kretsar. Insatser frånmassmedia - i en ansedd morgontidning kallade för kloakjournalistik -har dessvärre bidragit till atl göra ämnet inflammerat med förlöpningar om livegenskapoch liknande i dagens . Detförslag som föreligger från majoritetens sida innebär som nämnts att arrendatorer skall ha rätt alt tvångsvis inlösa sina arrendeställen, om ar- 9 rendet kanbetecknas som historiskt. Majoriteten vägrar emellertid all uttala sig om hurkretsen skall bestämmas. Dock framgår atl majoriteten underkänner denståndpunkt som den socialdemokratiske reservanten i utredningen intagit ochsom innebar atl det räckte med innehav, bara marken varit utarrenderadsedan år 1900, Vad säger då majoriteten om de rättsliga förutsättningarnaför detta ex-proprialionsliknande tvångsförvärv, som ju innebär all en enskildberättigas atl tillägna sig en annan enskilds egendom? Som jag nämnt fårexpropriation ske endast för tillgodoseende av allmänna ändamål, sedan del allmännaintresset befunnits väga tyngre än skyddet av den enskildes grundläggande rättigheter.Självfallet berör utskottet inte alls frågan - av helt förståeliga skäl. Heltobekymrad är man dock inle. Avslutningsvis - men först i en sista mening -ullalar utskollel nämligen att del är angeläget alt regelsystemet utformas såatl inle åsidosätter sina förpliktelser enligt ommänskliga rättigheter Detta är allt. Uttalandet är nalurliglvis bättre än ingenting alls - mendet avslöjar inställningen lill , som uppfattas uteslutandesom möjligt hinder för genomdrivandet av majorilelsuppfaltningen. Inte så sällan kan en beslutsfattare, iefterhand, säga sig att del kanske inle hade så stor betydelse vilkenuppfattning som segrade vid det aktuella lillfällel. Det fanns skäl för bådaståndpunkterna. Så är del inle här. Vi bevittnar nu hur en riksdagsmajoritethar för avsikt att utrusta en grupp arrendatorer med laglig befogenhet allbemäktiga sig annans egendom. Som försvar för detta exempellösa ellerhistoriska rätlsövergrepp har jag mött uppfattningen all skadan drabbar så få,en ståndpunkt som gör mig på ell sätt ännu mer beklämd. Några få blir på grundav sitt ringa antal tillåtet villebråd. Alla skall behandlas lika inför lagen.Och lagen skall vara lika för alla. Dessa fundamentala teser slås fast redan ivåra gamla domarregler. är en mörk, myckel mörk, dag förrättsstaten . Jag yrkar bifall lill reservation 1. vill jag ändå uttrycka den förhoppningen altregeringen, och då närmast justitieministern, besinnar sitt ansvar förrättsordningen och för de rättsprinciper som våra gamla domarregler ger ullryckför, nämhgen atl makt inte brukas så atl orätt begås mot enskild. Så längeingen proposition framlagts för har ingen skada hunnit ske. Ochrättsstatens anseende har inte blivit definitivt fläckat. 1 detta anförande instämde , , , , och (alla m). ULLAORRING (fp): Del är både en principiell rättsfråga och enemotionell, värdeladdad och i vid mening social fråga som vi skallavgöra i , nämligen förslag om införandel av förköpsrätl vidhistoriska arrenden. Beslutet blir definitivt bestämmande för framliden inteenbart för dem som berörs ulan även för kommande generationer. Frågansavgörande kommer ulan tvivel all totalt påverka samhällets syn pä äganderätten,inle enbart på s.k, historiska arrenden. Fråganom arrendatorernas ställning och friköpsrätt har varitföremål för utredningar, remisser, riksdagsbehandUng och lagstiftning. Jagvill först erinra till en del om tidigare utredningar och lagstiftning. Förejordabalkens ikraftträdande hade jordbruksarrendato-rerna ivissa fall förköpsrätl enligt en lag om arrendalorers förköps-rätt.Avsikten med lagen, som var tvingande, var atl trygga arrendatorernasbesittning och motverka försäljningar av arrendefasligheter. Vidare avsågförköpsrätten s,k, sociala arrenden och omfattade högst 50 ha odlad jord. När jordabalken infördes avskaffades förköpsrällen. 1985 återinfördes en lag omförköpsrätl. Avsikten var också då atl trygga arrendatorernas besittning motrisken atl tvingas lämna sin bostad och sill arbete. Omarrendatorn nu vill använda sig av sin förköpsrätl anmäls delta lill inskrivningsmyndigheten,som har skyldighet att underrätta jordägaren. Ett arrendeställe kan sålundainle säljas ulan all den arrendator som har gjort intresseanmälan eller hansdödsbo har erbjudits all förvärva stället. Jag anser, fru talman, all det ärviktigt alt framhålla all denna möjlighet finns , liksom all del tidigarefunnits möjligheter till friköp i vissa fall. Men några regler som gerarrendatorn rätt alt friköpa arrendestället finns sålunda inle . Före 1977fanns ensittarlagen, som gav vissa arrendatorer rätt till friköp. Avsikten medden lagen var främst all skydda egnahem som uppförts på arrenderad mark. 1981kom betänkandet om Arrenderätt 2, som erinrade om i sittanförande. Där hade man utrett frågan om friköpsrätt. Man kom där fram lill altfriköpsrätten är förenad med så stora nackdelar att dessa på intet sätt vägsupp av den förmån som skulle komma vissa arrendatorer liU del. Man definieradeordet friköp som elt exproprialionsliknande Ivångsför-värv som sker på arrendatornsinitiativ. Slutsatsen var all förslaget skulle innebära ell långtgåendeingrepp i jordägarens rätt atl disponera över sin egendom, och utredningenavstyrkte förslaget. 1986kom nästa utredning, betänkandet Friköp av historiska arrenden. Även dennautredning avstyrkte en lag om triköp. En av ledamöterna reserverade sig,vilket också relaterades här tidigare. Frågan är sålunda noga beredd. Vadmenas då med ett historiskt arrende? Del finns inte någon allmänt vederlageninnebörd. Utredningen stannade för sin del för begreppet alt historiskt arrendebör anses föreligga om en arrendator eller närstående innehaft arrendeställetsedan omkring 1920, dvs. grovt räknat två generatio- 1989/90:36 30november 1990 Imajoritelsförslaget i lagutskottets betänkande LU 1989/90:6, som vi behandlari dag, beskrivs historiska arrenden som "elt arrendeställe som innehaftsav samma släkt i generationer", dvs. ytterligare en obestämd definition. 1986års friköpsulredning kom fram till alt en friköpsrätt skulle få eft drag avgodtycklighet. Det fanns ju ingen naturligt avgränsad grupp. Del ligger isakens natur all verkligt starka skäl måste kunna anföras för alt gynna en gruppframför det övriga arrendalorskollektivel, anser jag. Del blir krångligt,kostsamt, arrendeavräkningar, domslolsförfarande m.m. och slörre 1989/90:36 30november 1990 mått avskälighetsbedömningar än vanUgl i lagstiftningsarbetet. Här handlar det ju omIvångsingrepp i enskildas rättigheter. Omman bortser från det praktiska förfaringssätt som följer med en friköpsrättvill jag ändå speciellt här i kammaren och inför dem som lyssnar påläktaren uppehålla mig vid själva grundprincipen om äganderätten.