prot · GD0945 · 1989-12-31 00:00:00 — Det är något gott i sigoch värt att slå vakt om. Handeln får inte reduceras till eller riskera attreduceras till miljöproblem förknippade med transporter, t.ex. till sjöss. Jag försökte i mitt förra anförande att klargöra att utrikeshandeln ärförbunden med fiera problem men har i stort sett bara fått dogmer tillbaka.Reynoldh Furustrand har för all del gjort det allra bekvämast för sig. Han harglidit förbi hela problematiken och bara allmänt talat väl om frihandel. Jaghar som sagt försökt klargöra att här finns ett stort antal problem - urmiljösynpunkt, ur mänsklig synpunkt, ur framtidssynpunkt - som vi borde försökakomma överens om. Allting hänger ihop, vilket en-ständigt vägraratt erkänna. De tycker att frihandel är en sak och miljöpolitik en annan sak.Vi menar att frihandeln måste diskuteras med utgångspunkt i de problem som harmed miljö och resurser att göra och med de problem som vpk påpekar, nämligenojämlikheten och den starkes utsugning av den svage. Attförneka dessa problem, att inte se att vi här har ett stort sammanhang, tyckerjag är ganska sorgligt. Föratt hålla mig till först, vill jag bara säga att frågan omtropiskt timmer är en viktig symbolfråga, där man genom ett fast och klarthandlande kan ge uttryck för åt vilket håll utvecklingen skall drivas. Sedankan vi inte lägga oss i om bedriver svedjebruk eller inte, även omvi naturligtvis på olika sätt kan resonera om det. Men när det gäller tropiskttimmer skulle ett importförbud vara en klar signal. Idet sammanhanget kan jag ta upp fråga, om det skulle vara ohemult avandra länder att säga: Så länge exploaterar sina fjällnära skogar ochförstör sitt eget ekologiska system, vill vi inte köpa svenskt timmer Jagtycker att det skulle vara en högst respektabel ståndpunkt av andra människor,om de resonerade på det viset. Och det skulle vara ett lagom straff förSveriges politik när det gäller de fjällnära skogarna. Såtill det säger om de grundläggande frihandelsdogmerna. Han taladeom de komparativa fördelarna. Jag nämnde redan i mitt förra anförande att detär gamla teser från tid som sedan har upprepats av ochHeckscher och många andra, senast nu av . 1989/90:45 13december 1989 De tar inte ett dugghänsyn till vad vi har lärt oss , nämligen att det är icke barapengar som räknas. Detborde även ha insett när han gjorde sina jämförelser mellan dekomparativa fördelarna av att producera i resp. att produceratextilier i . I kan man nämligen inte med någon fördelproducera . Däremot skulle portugiserna med fördel ha kunnat vävakläder, om de inte hade hindrats av engelsmännen. Miljöfrågornaoch resursfrågorna hänger ihop. Jag påstår inte att de alltid skall tas upp ihandelsavtal, utan de kan tas upp på många andra sätt. Men de internationellatransporterna, framför allt fartygstransporterna men även flygtransporterna, ärett globalt miljöproblem. Om vi inte beaktar det problemet och tar det påallvar, kommer det att betyda att utrikeshandeln och de utrikes transporternamåste begränsas - göras dyrare, om vi så vill. Jagsade inte att vi kan peka på lösning på varje problem, men vi vill i varje fallha ett erkännande av att detta är ett problem. Dessutom menar vi att denpenningekonomiska utvärderingen är otillräcklig, speciellt när det gällerlångsiktiga effekten I en värld där räntoma ligger på är vad som händerom praktiskt taget ointressant kalkylmässigt, men för våra barn ochbarnbarn är det icke ointressant. Vi vill alltså ha tillkommande hänsynstagandenutöver vad penningen sägen Närdet gäller trygghet för konsumenterna och vad konsumenterna verkligen behöverhar jag en annan uppfattning än . Jag är övertygad om att mångakonsumenter uppfattar en trygghet i att varorna kommer från närområdet. Slutligenvill jag säga till att det naturligtvis finns en skadligprotektionism. Men jag tror inte att skall vara orolig för attmiljöpartiet står för en skadlig protektionism. Låt mig börja med . Jag redogjorde redan i min inledningför att jag skulle kommentera bara några områden. Det handlar alltså inte omatt glida förbi på något sätt. Jaghävdar bestämt att om vi nu deltar i olika internationella fora på dethandelspohtiska området, leder det också till att vi tar vårt ansvar och följerde avtal som vi är med och tecknar Vi kan både på det miljöpolitiska områdetoch på det sociala området i andra internationella sammanhang hävda mycketstarkt vad vi emellanåt kallar den svenska modellen. Vi kan t.ex. se runt om,framför allt i , hur den svenska modellen för arbetsmarknadsutbildningmer och mer blir någonting som man försöker efterlikna. Ifråga om miljölagstiftningen driver en mycket målmedveten linje somgagnar både miljön och den sociala utvecklingen. var t.ex. först medatt fatta ett nationellt beslut om katalytisk avgasrening. Visserligen hade ettantal delstater i tidigare fattat sådana beslut, men det första nationellabeslutet tog vi i . Vi ser nu att EG har fattat i stort sett ettlikartat beslut, vilket innebär att man där 1993-1994 kommer att införa ungefärsamma lagstiftning som vi har i . Viser samma förhållande när det gäller användningen av freonen Vi har tagitbeslut om att avskaffa användningen av freoner i den industriella pro- cessen,och andra länder kommer långsiktigt att anpassa sig till den lagstiftning somvi har i . frågade om det är någon strategi frånsocialdemokratins sida att sälja ut bl.a. det svenska jordbruket och densvenska tekoindustrin. Nej, , vi har ingen strategi för attsälja ut några av dessa områden. Enligt min mening måste vi inse attstrukturomvandlingarna på dessa områden - liksom på andra områden somstålindustrin, gruvindustrin och verkstadsindustrin - motsvaras avstrukturomvandlingar också hän Det är uppenbart att vi i längden inte kan förain mera av statsmedel på dessa områden, vilket skulle innebära att manhandelspolitiskt försämrar våra möjligheter att utveckla svensk industri. Deninternationella utvecklingen visar helt klart att de här områdena mer och meranpassas till varandra i ett internationellt perspektiv. Både textil- ochlivsmedelsindustrin kommer att beröras, men sannolikt kommer detta att innebäraatt nya strukturer växer fram, att branscherna kan fortsätta att varalivskraftiga - möjligtvis i modifierad form - och konkurrenskraftiga. Sedan något om EFTA. frågade hur långtSverige är berett att gå när det gäller att utveckla EFTA för att få bättrekontakter och relationer i fråga om östhandeln. Jag vill understryka vad NicGrönvall sade. Det är helt korrekt att EFTA är en frihandelssammanslutning ochinget överstatligt organ, där man skall bestämma hur andra stater skall handlaoch där man skall vara överens om en viss färdriktning. Däremot anser jag attSverige i de handelspolitiska samtal som förs, både inom EFTA och inom EG, kanse till att de här länderna vidgar sin handel, sin turism m.m. med bl.a. deösteuropeiska länderna. Det är på det sättet som vi har möjlighet att förautveckhngen vidare. Sedan påstod , att den tredjevägens politik skulle ha inneburit att frihandeln har fått för stort svängrumoch därmed gjort den totala utvecklingen något sämre än vad tänktesig. Låt mig påminna om att är ett av de mest utvecklade länderna påjorden industriellt. har en omfattande utrikeshandel. Detta är faktisktockså historiskt betingat. Tänk på exempelvis säkerhetständstickan, kullagret,malmen och skogsråvaran. Allt detta har gjort det möjligt att mer och merutveckla utrikeshandeln. Alla dessa produkter har blivit efterfrågade.Omvärlden har haft behov av att konsumera dessa varor Det vore fel attförhindra en sådan utveckling. Jag tror att denna utveckling måste fortsätta.Vi måste verka på olika internationella plan för att se till att flera kan fåta del av vår teknologi, våra produkter och våra tjänsten Detta, herr talman,är framför allt för att skapa en bättre global fördelning. HÄDAR (): hade naturligtvis rättnär han erinrade om att utvecklingen för att förbättra miljön sker ganskaparallellt i hela . I vissa avseenden har kommit längre, ochdet är roligt. I andra avseenden har man faktiskt i andra länder i ,inte minst i , kommit längre än , och då får lära sigav dessa länden Men man kan naturligtvis beklaga att som ståendeutanför EG har så begränsade möjligheter att utforma en miljöpolitik för helaVäst- 1989/90:45 13december 1989 , med tanke på dengemenskap som där finns. Men det skulle föra för långt att utveckla dettavidare. RolfL frågade mig om jag under mina resor inte hade sett exempel påutsugning. Jo, dess värre kan jag inte förneka att jag har sett fiera exempelpå utsugning på flera håll i världen, också på avlägsna kontinenter Några av devärsta exemplen har jag funnit på nära håll, på resor i östeuropeiska ländermed socialistiska eller kommunistiska regimer. Det har varit fråga omsysterpartier till kommunisterna. kommunisternahar varit företrätt vid kongresser, sedan bjudit tillbaka vid motsvarandekongresser och därmed markerat sin närhet till dessa östeuropeiska partierDessa partier, eller klickar av människor, har använt sin makt, baserad påfolkpolis och i sista hand på närvaron av utländska arméer, för att suga utsina medborgare och förtrycka och förtrampa dem. Det är en utsugning som detvore intressant om också vpk i våra diskussioner ville ta klartavstånd från. Det är faktiskt på grund av det ekonomiska systemet och bristenpå frihandel och internationalism som det har varit möjligt att bedriva denutsugning som jag här nämnt. Från några partier har den åsikten framförts att det vore mil-jöriktigtoch klokt att förbjuda svensk kärnkraftsteknologisk export. Såvitt jag förstårsäljer en del reaktorbränslen till andra delar av världen. Detär bränsle av hög kvalitet, och jag undrar om det finns någon anledning attförbjuda svenska företag att fullfölja den handeln. Jag tror inte någontingskulle bli säkrare eller mindre riktigt miljömässigt, om företagen inte ficksälja. Skulle det vara felaktigt om t.ex. valde att köpa en svenskanläggning, om en gång fattade beslutet att bygga ytterligare ettkärnkraftverk? En svensk anläggning är kanske en av de allra säkraste i sittslag i världen. Jag tänker på Pius-modellen. Skall vi förbjuda köp av sådanaanläggningar och därigenom kanske tvinga köparen att, som också har skett, köpaav ? Skulle vi därigenom skapa större trygghet och säkerhet i vårtnärområde? Jag skulle vara mera oroad över en sådan utveckling än över detförhållandet att det finns så mycket av kostymer och andra textilier avutländskt ursprung att köpa i våra svenska affären Men för är detprecis tvärtom. Han tycker att detta är mycket osäkert och oroande. Däremotskulle han, om jag förstår honom rätt, motsätta sig att man ger möjlighetertill ökad valfrihet för t.ex. , om ville bygga ytterligare ettkärnkraftverk. Sedanvill jag, , bara rätta några siffror Det är sant att vår handelmed EG är av ungefär den storleksordning som nämnde. Men vifår inte glömma bort att vi har av vårt handelsutbyte medVästeuropa och med . Vi bör inte i sådana härdiskussioner bortse ifrån sådana realiteter De industriaUserade delar avvärlden som vi har av vår handel med spelar faktiskt en viss roll för oss.Att leka med tankar som antyder att vi skuUe kunna hitta mycket stora och nyamarknader som något slags ersättning är inte realistiskt. Slutligen,herr talman, något om talet att gömma sig bakom EG;s tullmur och om talet om"Festung ". Uttrycket skapades av dem i som vill att EGskulle öppna sig för mera jordbruksimport från . Det var mycket förståeligtoch mycket motiverat. Bakom en motsvarande fästningsmur vill gärna bådecenterpartiet och placera . Verkligheten är ju den att EG:stullmur är obetydligt högre än den svenska. Och EG:s vilja till frihandel ochomfattningen av EG:s handel tyder inte på att EG i något avseende skulle varamera fästningsinriktat än mina vänner och trätobröder i ochmiljöpartiet. 1989/90:45 13december 1989 LARSNORBERG (mp): tar upp några exempel på tillfällen när harvarit tidigt ute med initiativ. var tidigt ute och införde katalytiskavgasrening och tidigt ute med förbud mot freonen Vi vill att skallvara tidigt ute när det gäller att förbjuda import av tropiskt timmer, så längeden typ av skogsskövling som är grunden för denna import pågår. Jag kan inte seannat än att det borde vara logiskt för att säga, atteftersom vi har tackat ja till katalytisk avgasrening, eftersom vi har stoppatfreoner, bör vi också möjligt inta en klar ståndpunkt när det gällertropiskt timmen Det vore ett klart sätt att säga ifrån till världen vad Sverigeanser om den skövling som pågån Jag tror alltså att den typen av aktionerfår efterföljare ute i världen. Säljinte ut det svenska jordbruket! Jag instämmer med i den frågan. Detfinns en blindhet inom socialdemokratin och regeringen inför de problem somligger i att en öppning enligt GATT-principen blir en öppning förkemikaliejordbruket och industrijordbruket. Detta innebär stora problem bådeur miljösynpunkt och ur resurssynpunkt. Vi måste försöka att i en större breddse vad det är fråga om för problem. Vimenar att EFTA, just som frihandelsorgan, just för att EFTA är ett organ sominte ställer krav på medlemsstaterna i diverse politiska frågor, kan vara ettredskap för samarbete med de länder som frigör sig ur det gamlastatskapitalistiska handelsmönstret. Vi menar att om EFTA - det vet vi att EFTAkan - för samtal med EG, varför skulle inte EFTA också kunna föra samtal meddessa länder, som kanske efter skulle kunna bli medlemmar avEFTA? Att de skulle kunna bli medlemmar av EG däremot, torde stå skrivet långtin . Sedan vill jag bara bemöta när detgäller kärnkraften. ser uppenbarligen inte att kärnkraften är enmänniskofientlig teknologi och någonting som borde utplånas från jordens yta.Detta är uppfattning. Varje aktion för att bromsa dessaaktiviteter måste vi helt klart förorda. Vi vill naturligtvis inte alls hanågra reaktorer i vårt närområde, varken ASEA-reaktorer i eller ryskareaktorer Vi viU stoppa all bränsleexport från Sverigeför att om möjligt ge klart besked om att detta är en teknologi som skallavskrivas från världens energisystem. (vpk): jag vill instämma i det sade om kärnkraftsteknologin ochom avståndstagandet från export av denna. Det underströk jag i mittinledningsanförande. Jagvill också ta tillfället i akt att ge det klara och tydliga avståndstagande,som han begärde, från de socialistiska kommandoekono- 1989/90:45 13december 1989 mierna i , somfaller sönder framför våra ögon. Jag förstår att den frågan egentligen varretorisk, för det avståndstagandet har gjorts av vårt parti för länge sedan.Men för att göra honom glad kan jag säga att det vore dumt att förneka attdetta var en återvändsgränd och att det är mycket kostsamma misslyckanden somde östeuropeiska folken har fått uppleva. Det som händer nu kan vi se som englädjande utveckling - det sade jag också i mitt inledningsanförande - somöppnar möjligheter för en positiv demokratisk, enligt min förhoppning,socialistisk utveckling av de här länderna. Jag hoppas också att detta öppnarvägen för en ökad handel mellan dessa länder och . HÄDARCARS (fp): kommunisterna tar nu avstånd från sina partivänner i deösteuropeiska staterna när dessa faller sönder och samman, när deras svagheterblottas. Men hur var det, herr talman, när de var starka, när de alltjämt gavintryck av makt och förmåga att fortsätta att förtrycka sina folk? Då varavståndstagandena inte särskilt påtagliga från vpk:s sida. Då var det snarastdet vänskapliga utbytet med systerpartierna som stod i centrum. ROLFL (vpk): Det kanske för oss för långt att ha en partihistorisk debatt här, mennog har och den svenska allmänheten ganska länge varit medvetna omde klara markeringarna mot avarterna av socialism i . REYNOLDHFURUSTRAND (s): har påstått tidigare i debatten att vi socialdemokraterskulle vara både blinda och döva för utvecklingen på detta område. Låt miglugna med att säga att på samma sätt som vi har utvecklatpolitiken för människor med handikapp i vårt land, på samma sätt kommer vi attutveckla handelspolitiken på de områden som jag har pekat på. kansannerligen med all tillförsikt se framtiden an. Det finns ingen anledning attvara orolig. Det vore klädsamt om vi använde den typen av ton i fortsättningeni debatten. LARSNORBERG (mp): Om det finns en blindhet för problemen återstår att se när vi fårresultaten av den socialdemokratiska jordbrukspolitiken. Jag framför här enstark farhåga. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §.) Föredrogs näringsutskottets betänkande 1989/90:NU9Näringspolitik. 1989/90:45 13december 1989 PER (): Den näringspolitik som grundats på en fri företagsamhet, med fri marknadsekonomi,näringsfrihet, privat äganderätt och fri konkurrens är den näringspolitik somhar byggt upp de västliga demokratierna och som närmast gör ettsegertåg över världen. Vi har sett hur denna näringspolitik har anammats iFjärran Östern, , , , och ett flertal andraländer, hur många av de socialistiska staterna i denna del av världen alltmerbörjat närma sig de fria ekonomierna och anamma den ekonomiska framgångsvägdenna politik medför Vi ser de socialistiska misslyckandena i och ihela , där man nu börjar svänga över till det ekonomiska system som viförespråkar och vill använda oss av. Enfri marknad, en fri företagsamhet med fri konkurrens ställer också krav. Detställer krav på anpassning, förmåga att kunna anpassa sig till nya konkurrenteroch nya förhållanden på olika marknaden Vi kunde på mor-gonnyheierna hörahur , ett gammalt östeuropeiskt land, nu är på väg att sälja ut 150 av depolska statsföretagen. På samma nyhetssändning kunde man höra hur gamla svenskaStatsföretag, , i hägn av den gjorde stora affärermed . Statligtföretagande och närmast monopol på den offentliga sektorn är något inomnäringspolitiken som måste ändras i . Vi måste försöka hänga med i densnabba utvecklingen runt om oss, se till att det finns möjligheter att spridaägandet och skapa företag som har större förutsättningar att konkurrera. Närdet gäller statligt företagande har vi från denna talarstol under senare årfrån socialdemokraterna fått höra att de statliga företagen skaU bedrivas påexakt samma sätt som motsvarande privata. Vi har då ställt frågan: Varför skallde i så fall vara statliga? Varför inte sälja dem? Närvi nu ser hur säljer och Provendor till genom enriktad nyemission, ser vi också hur staten går in i affärer ochdirektförhandlar med . Ett av motiven sägs vara att regeringen genomdenna affär vill få insyn i läkemedelsindustrin. Man frågar sig om regeringendå inte börjar föra en ny form av statiig företagspoUtik, där det ställs andrakrav än de som marknaden och företagen han Man frågar sig också hur de småaktieägarna i ställer sig till att regeringen nu går in i denna affärmed andra motiv än rent företagsekonomiska och talar om insyn iläkemedelsindustrin. Man frågar sig vidare om den här affären med den fortsattaägande- och maktkoncentration som den innebär är den bästa regeringen kundegöra för att uppnå detta resultat. Jag tror att det kan vara riktigt att mansamlar delar av läkemedelsindustrin, men jag tror att det vore bättre om detskedde genom privatisering och aweckling av statligt ägande och om man istället lät marknaden sköta sig själv och det enskilda kapitalet 3Riksdagens protokoll 1989/90:45 1989/90:45 13december 1989 styra efter sitt egethuvud. Det är dessa modeller som visat sig vara den bästa framgångsvägen. Vihar väldigt svårt att förstå att staten skall ligga kvar med 40 å ägande iProcordia med motiveringen att det skall ge möjligheter till insyn iläkemedelsindustrin. Inteminst med hänsyn till de mindre aktieägarna i vore det klädsamt omstatsmakten i stället avyttrade hela sitt ägarengagemang i ochdärmed närmade sig den utveckling som sker i större delen av västvärldenoch även i stora delar av . Det är den modellen vi måste satsa på föratt få bättre konkurrenskraft och bättre anpassningsförmåga. Därmed inte sagtatt vi inte skall ha insyn. Statsmakten skall ha insyn i egenskap av statsmaktoch inte som ägare till en eller annan aktie i ett eller annat företag. Detär emellertid inte bara det statliga företagandet som är orosmoln i svensktnäringsliv, utan även investeringsströmmarna ger anledning till oro. Detmåste vara oroande när vi i ser hur kostnadsläget steg för steg ökar,hur vår förmåga att konkurrera med omvärlden försämras dag för dag, hur mycketsnabbare kostnadsutvecklingen är i än i omvärlden, hur svenska företaginvesterar mer och mer utomlands, medan nästan ingen vill investera i investerar förhållandevis litet i , och utländskaföretag verkar inte vilja göra sig besvär Dettaär larmklockor som ringer; det är larm om att vi håller på att få ettnäringsklimat och en näringspolitik som gör att vi inte klarar av att konkurreramed omvärlden. Har man avreglerat, minskat tullhindren och fått en merinternationaliserad marknad, måste man också se till att man skapargrundförutsättningarna för svenskt näringsliv att på likvärdiga villkor konkurreramed företag i andra länden Närman talar med representanter för stora svenska företag får man veta att desvenska dotterbolagen är de sämsta inom koncernerna och har den sämstalönsamheten. Detta är djupt oroande. Det är så mycket mer oroande som man nudiskuterar en svensk förvärvslagstiftning som gör att utländska företagsmöjligheter att förvärva svenska företag blir mindre än vad som gäller i våromvärld, trots vårt intresse av att utländska företag investerar i . Vianser att detta är fel. Det bör finnas samma möjligheter i som iomvärlden. Vimåste se till att vi i får en kapitalbildning som gör skäl för namnet.Den skatteomläggning som håller på att genomföras är otillräcklig.Skatteomläggningen kommer att medföra att vi i får kanske västvärldenshårdaste beskattning av kapitalbildning och sparande. För låg kaptial-bildningi industrin och för låg riskkapitalbildning kan endast mötas genom att vi härskapar samma möjligheter till kapitalbildning som gäller i andra länden Endastpå det sättet kan vi se till att det kommer fram riskkapital i den utsträckningsom är nödvändig för att vi skall klara våra investeringan Detfinns, förutom de statliga företagen och problemen med investeringar ochkapital, en tredje sak som jag tycker är oroande i näringspolitiken. Det är detljumma intresset för småföretagen. Deborgerliga partierna i näringsutskottet har år krävt ett handlingsprogramför att hjälpa upp de mindre företagens situation. Svensk lagstiftning harhela tiden koncentrerats på de stora företagens situation, och den har många gångerkommit att misshandla de mindre företagen, som inte Prot. 1989/90:45 haftsamma konkurrensförutsättningar som många av de stora företagen. De 13december 1989 små företagen har inte haft samma möjligheter att utjämna vinsteroch investeringar och att klara sig i de olika system och med de regelverk somstaten byggt upp. Nyföretagandeoch småföretagande ger kanske den främsta dynamiska effekt man kan få iekonomin för en snabb tillväxt och välståndsökning. I är reglerna förde mindre företagen sämre än för de stora företagen. Det innebär att vimissgynnar de mindre företagen i stället för att gynna dem, något som man gör ide flesta andra länder runt om i världen. Dessutom kommer den föreståendeskatteomläggningen dess värre att skärpa beskattningen av de mindre företagenoch av nyföretagandet. Vi får kanske en av de högstarealisationsvinstbeskattningarna i världen när det gäller de mindre företagen.Särskilt kommer de icke börsnoterade företagen att straffas genom högreskattesatser än för andra företag. Det blir vidare en mycket hård beskattningav småföretagens näringsfastigheter Denna beskattning blir mycket hårdare änmotsvarande beskattning i de flesta andra länder Det kommer att bli svårigheteratt kvitta överskott mot underskott i olika förvärvskällor, och man kommer istor utsträckning att tvingas över till något slags ny aktiebolagsform ellerbolagsform med skärpta regler av ett slag som inte finns i många andra ländenDessutom har socialdemokraterna sagt nej till lokal handel med värdepapper iform av lokala börsen