prot · GD0925 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:25 Talmannen meddelade att () denna dagåtertagit sin plats i , varigenom tjänstgöring somersättare upphört. 2 §Justering av protokoll 3 §Meddelande om en särskild debatt om åtgärder mot våldet Påbegäran av den socialdemokratiska riksdagsgruppen har jag efter samråd med deav partigrupperna utsedda ledamöterna i talmanskonferensen beslutat anordna ensärskild debatt om åtgärder mot våldet , alltså , kl, 09,00,1 debatten deltar (), (),(), (), Margö (vpk) och KentLundgren (mp) samt justitieminister , Debatteninleds av och därefter följer oppositionens representanteroch justitieministern i förut nämnd ordning. Varje talare har rätt till treinlägg. I första omgången har alla talare rätt till 10-minutersin-lägg. I nästavarv får tala och övriga talare . Dettredje anförandet är begränsat för varje talare. 4§Svar på fråga 1989/90:191 om förhandsgranskning av videogram har frågat statsministern om regeringen stödjerkravet på förhandsgranskning av videogram. Frågan har överlämnats till mig. Jagsvarade på en fråga av om regeringens planer pååtgärder mot videovåldet. Jag meddelade då min avsikt alt föreslåregeringen att inhämta lagrådets yttrande över lagförslag med 1Riksdagens protokoll 1989/90:25 1989/90:25 anledningav de två betänkanden, (SOU 1988:28) Videovåld II och (SOU 1989:21) Censuriagen, som den s.k. våldsskildringsutredningen (U 1985:10) Svarpåfrågor jj j,,; delsamma . INGBRITTIRHAMMAR (c): Jag ber atl få tacka utbildningsministern för svaret, även om jag hadeönskat atl statsministern hade svarat i stället. Detär riktigt atl en liknande fråga ställdes av frågan var adresserad till justitieministern, men även då svaradeutbildningsministern på frågan. Bakgrundentill dessa två frågor är alt olika signaler har kommit från olikaregeringsrepcesentanter om hur allvarliga videovåldsinslag kan anses vara ochom man kan bekämpa detta. Inom har vi ansett det vara av vikt atlfå klarlagt om justitieministerns uttalande i pressen att videovåldel inte inågon större utsträckning skapar våld, är den officiella regerings-ståndpunkteneller om statsministerns uttalande skall gälla, nämligen att det behövs ökadeinsatser för alt stävja videovåldet. Utbildningsministernsvarar för dessa båda ministrar och hänvisar nu till förra veckans frågesvar,där det sades atl det inom förbereds ett lagförslag somlagrådet skall yttra sig om. Del betyder att vi får vänta och se. blirdet inget klarläggande. saknas i stort sett förebyggande agerande i och med atl straffen ärobetydliga. Det blir litet böter för den som brutit mot reglerna - pengar somgladeligen betalas i efterhand av ulhyraren. Förtjänsten har varitflerdubbelt större . Närböterna har betalats har skadan redan skett, dvs. många barn har fåll enförljugen verklighetsuppfattning och störningar i form av sömnrubbningar. Jagvill fråga utbildningsministern om han tror alt grova våldsskildringar kanbidra till atl skapa ytterligare våld. Anser utbildningsministern att det gåratl förebygga utan att ha möjlighet atl förhandsgranska videofilmer? Om hade haft tillfälle att lyssna på debatten iförra veckan, eller atl titta i snabbprolokollel, hade hon funnit att jaggjorde en förhandsavisering om att regeringen avser att lägga fram förslag omen straffskärpning. Jaghåller med om hennes redovisning av möjligheterna för folkall komma ganska lindrigt undan om de ägnar sig åt distribution av filmer sominnehåller olaga våld. Men den möjligheten finns även om man har enförhandsgranskning. Det förekommer även atl folk distribuerarocensurerad film. Censurförfarandet i sig innebär inte att de som bryter motlagen inte får möjlighet atl göra det. Därför är det viktigt alt skärpastraffen. Men publiceringen av innehållet i förslaget måste anstå till dess attlagrådsremissen har kommit. (): 2 Herr talman! Jag vill meddela att jag har lästsnabbprotokollet. ingen fråga omslraffskärpningar när del gäller böter och fängelse, utan jag frågade om utbildningsministernanser alt våldsskildringar kan vara farliga för barn och om det kan behövasförhandsgranskning. Jag fick nu beskedet att del enligt utbildningsministerninte behövs någon förhandsgranskning för att nå effekten att minskavåldsskildringarna. Det är där vi har olika ståndpunkter. Jag anser att skadanredan är skedd även om straffen skärps genom att man ökar böterna och gör dellättare att utdöma fängelsestraff, eftersom barnen ändå utsätts för dessavåldsskildringar. 1989/90:25 14 november1989 Jag har inte exakt redovisat innehållet i regeringens förslag tillriksdagen. Det måste få vänta till dess alt regeringen överlämnar förslaget. Jaghar ingen anledning att bestrida att barn kan ta skada av att titta påvåldsfilmer. Tvärtom finns det all anledning att söka motverka sådant. Det ärskälet till att det finns en lagstifining och att vi avser att skärpa lagstiftningen.Det är ett svar på frågan om den principiella synen. Jaghar tagit upp resonemanget om förhandsgranskning för att det exempel somIngbritt Irhammar själv hade valt handlade om de personer som inte bryr sig omlagen. Det blir samma effekt av att titta på en våldsfilm vare sig man inte harbrytt sig om att det är straffbart att distribuera den eller man inte har bryttsig om att det är straffbart att inte låta förhandsgranska den. Det är ingenskillnad i effekt om man tittar på en ocensurerad våldsfilm eller ser en film somär åtalbar. INGBRITTIRHAMMAR (c): Jag konstaterar med glädje att delar vår oro i centernöver att dessa våldsskildringar kan förorsaka skada. Jag gläder mig också överatl det är den linjen som kommer att vara gällande i kommande lagförslag. Jag fick förvaltningsberättelse. När viträffas här diskuterar vi allfid elände, och då finns det anledning attunderstryka alt detta år, som alla andra år, är de tio mest besökta filmernagenomgående bra filmer Även om inte alla de filmerna tillhör de konstnärligapärlorna är de inte filmer som skulle ha drabbats av en sträng förhandsgranskning.Publiken har vetat att välja filmer som håller en god kvalitet. Det tycker jagändå är värt att notera, också i en debatt om filmens avarter. INGBRITTIRHAMMAR (c): Jag tycker också att det är glädjande. Det är sådana tankar som liggerbakom vår uppfattning att en förhandsgranskning skulle vara positiv i mångahänseenden. Ett skäl är att man tar en avgift av dem som vill distribuerafilmerna. Med den avgiften kan man dessutom så att säga överfinansieraverksamheten. Överskottspengar, som inte går åt till en granskning, kananvändas till att satsa på kvalitetsvideofilmer. Överläggningenvar härmed avslutad. 1989/90:25 14november 1989 5 § Svar pä fråga1989/90:193 om ökad forskarutbildning har frågat mig vilka åtgärder jag anser mest angelägnaför atl råda bot på bristen på forskarulbildade personer, doktorer, . Jagvill första påpeka alt det under /88 - det senaste, för vilketvi har statistiska uppgifter - examinerades 1052 doktorer, vilket innebar enökning jämfört med . Delta var ingen tillfällig uppgång.Examinationen inom forskarutbildningen ökar stadigt. Regeringensträvar efter att föra en politik som medför alt forsknings- ochutvecklingsverksamheten kan växa. Den är nödvändig för att vi skall få dentillväxt i produktionen som i sin tur är en förutsättning för samhällets åtagandeni form av avvecklingen av kärnkraften, förbättringen av de sämsta arbetsmiljöernaoch förnyelsen av den offenthga sektorn. Universitets-och högskoleämbetet - UHÄ - har på regeringens uppdrag utrett vissa frågorrörande forskarutbildningen. I uppdraget har bl.a. ingått att göra en analys avexaminationen inom forskarutbildningen i relation till behoven avforskarulbildade på arbetsmarknaden. UHÄredovisar att del för dagen knappast råder någon större brist på forskarulbildadeannat än inom gymnasieskolan, där det finns ett stort antal vakania tjänstersom lektor. Bristen på lektorer avhjälps dock inte i första hand med ökadexamination av doktorer. Problemet är här i stället alt forskarulbildadepersoner, som skulle kunna komma i fråga för lektorstjänster, ofta saknarpraktisk-pedagogisk utbildning. ordnas särskild sådan utbildning förblivande lektorer. MenUHÄ redovisar alt antalet forskarulbildade på arbetsmarknaden pålängre sikt kommer att minska, om examinationen inom forskarutbildningenbibehålls på nuvarande nivå. Detta hänger samman med åldersstrukturen inomgruppen forskarulbildade. Pensionsavgångarna blir många . Regeringenkommer atl lägga fram en samlad forskningsproposition . UHÄ;srapport kommer alt behandlas i detta sammanhang. BIRGERHAGÅRD (m): Jag ber altfå tacka utbildningsministern för svaret. Förstkanske vi skall definiera vad vi menar med kort och lång sikt. Med kort siktavser jag i detta fall liden fram till början av nästa århundrade. Från det atten person har blivit student i humanistiska och samhällsvetenskapliga ämnen tardel ungefär innan han kan promoveras till doktor. Det tar i genomsnitt9,på den matemalisk-naturvetenskapliga sidan. Dethjälper oss således inte att vi har en ganska bra examinationsfrekvensinom vissa fakulteter. Del gäller särskilt de medicinska fakulteterna. Iövrigt ser läget inte så bra ut. Antalet examineringar måste öka om vi skallkunna komma upp till samma antal forskarulbildade. Fram till början av nästaårhundrade måste vi öka examinationen på de humanistiska fakulteterna medungefär och på de samhällsvetenskapliga . Det här upplever jag somett problem, och jag tror alt vi - regering och riksdag - måste vidtaåtgärder. Jag vet inte om utbildningsministern delar Prot. 1989/90:25 min syn här, men jag tror atl t.ex. löneförhållandena spelar in. Det ärinte särskilt attraktivt atl med en skuld på 200 000 - . i botten gå utoch ] [ ta en leklorsljänsl viden högskola eller ett gymnasium som har en lön som Pf 8 hgger några tusen kronorunder den lön som poliserna nu begär som ingångslön. Ettannat skäl är naturligtvis själva arbetsförhållandena, som inte heller ärsärskilt gynnsamma. Kanske är del också så atl det har blivit något av ettkunskapsförakt i samhället. Jag kan inte komma ifrån att den nuvarandekonflikten - som ingalunda gynnar en längre utbildning - är ett tecken på någotsom inte är bra i samhället. Vad vill utbildningsministern göra? Jag tillhör dem som med mycket gott samvete kan referera till vad jagtidigare har sagt om kunskapens värde och om respekt för kunskapen. Denrespekten är naturligtvis viktig i alla sammanhang. Den är så viktig allkunskapen inte får reduceras till alt vara enbart någon form av meritvärde somman sedan snabbt glömmer bort när man använt den för meriteringens skull. Närregeringen diskuterar förstärkning, förbättring och utökning av examinationenav doktorer talar vi om hela fältet, om alla fakulteter. Vi är beredda att iforskningspropositionen redovisa hur vi vill hanlera dessa frågor. Jagdelar uppfattning att ett kort perspektiv i detta sammanhanginnebär en något längre tidsperiod än ett kort perspektiv annars brukar göra. BIRGERHAGÅRD (m): Jag sympatiserar med utbildningsministerns ståndpunkt. Låt oss dock taupp ett speciellt brislområde, som också utbildningsministern var inne på,nämligen brislen på lektorer. Ungefär 1 000 av de 2 000 tjänsterna saknarbehöriga innehavare. vet vi också att 200 högskolelektorat saknarbehöriga innehavare. Vi behöver ytterligare 200 högskolelektorer som skallkunna utbilda ingenjörer. Varifrån skall vi få dem? Utbildningsministernhänvisar till att vi ordnar särskild utbildning för blivande lektorer. Vet utbildningsministern vad del har blivit för resultat? Vi hoppades allutbildningen skulle vara attraktiv, men vi vet inte hur det har gått. Vetutbildningsministern något om det? Nej, jag kan här inte redovisa erfarenheterna av en sådan utbildning.Jag vill bara understryka att det alllid är en kombination av insatser som påverkarresultatet i form av tillgång till flera lektorer. Utbildningen är naturligtvisen faktor, finansieringen av utbildningen en annan och lönen en tredje. Ävenom vi har en konfliktsituation har man anledning att föreställasig atl när den upphör så innebär det - i denna konflikt liksom ikonflikter i regel - att de båda parter som har prövat sina stånd- 1989/90:25 punkter mot varandra har kommit fram till lösningar som de finner accep-14november 1989 tablå. I det stycket är jag vid ganska gott mod. Svarpå frågor (): Jag hoppas att problemet löser sig. När det gäller lektorer är det dockså att även om vi får in 25-50 personer på sådan här utbildning,dröjer det länge innan vi kan täcka det enorma behov som har vuxit fram. Jagkommer till själva kärnfrågan. Skulle utbildningsministern viljarekommendera en student eller ung akademiker som är humanist ellersamhällsvetare atf ägna sig åt forskning och att skaffa sig en forskarutbildning?I samma andetag måste han väl i så fall säga sig att det inte kommer att lönasig ekonomiskt men att vi alltid har velat premiera ideell verksamhet. Om en ung man hade frågat mig vad jag tyckte att han skall göramed sina pengar som han hade fått ärva, om han skulle satsa på en utbildningoch doktorera eller köpa Fermentaaktier, hade jag sagt att han skulle satsasina pengar på en utbildning. Den som frågar mig om de skall satsa sinapengar på en utbildning eller på spekulation kommer jag alt ge samma svar.Många av de alternativa yrken som erbjuder mycket goda inkomster harvissa inslag av spekulation. Det finns trots allt anledning att komma ihåg attmånga av de högst betalda yrkena är sådana alt man inte kan förutsätta attlivslönen blir densamma som dagens ingångslön som man får när man är som mestattraktiv på marknaden. Det gäller icke bara tennisspelare. BIRGERHAGÅRD (m): Som universitetslärare måste jag naturligtvis helt instämma iutbildningsministerns synpunkt; jag skulle också gärna vilja rekommendera enutbildning till alla människor. Jag tror att ett visst självförverkligande betydermycket. Detfinns emellertid också ett val mellan en kort utbildning, som ändå kan löna sigrelativt bra , och en lång utbildning, som vi vet ger myckel dåligavkastning, och man måste kanske ha en partner som arbetar heltid för attförsörja en . Med sådana auspicier vill man inte gärna ägnasig åt en ganska påkostad och inte minst ansträngande utbildning som det mångagånger är fråga om. Överläggningenvar härmed avslutad. 6§ Svar ])å fråga 1989/90:145 om anpassningen till EG och den kommunalasjälvstyrelsen CivilministerBENGT K Å : har frågat mig på vilket sätt den kommunala 5 självstyrelsen i skall kunna tryggas med denya regler för offentlig upphandhng som förestårinom EG. Självagrunden för vår politik är atl svenska företag och enskilda männi- Prot.1989/90:25 skor inte skall diskrimineras på EG-marknaden. är del så att de upp- handlande myndigheterna inom EG i stor utsträckning kan behandla [ svenska varor ochtjänster enligt det egna landets mer eller mindre diskrimi- Pf 8 r nerande upphandlingsregleroch praxis. Detta är naturligtvis otillfredsställande. Det är därför ettstarkt svenskt intresse alt vi blir mer delaktiga i den öppning som skerinom EG. Man bör enligt min mening se positivt på detta även från kommunalthåll. Vårinriktning i de förhandlingar som vi räknar med kommer att inledas är självfallet alt verka för fortsatt kommunall självbestämmandeinom ramen för den ömsesidighet som kommer att krävas. Jag menar allEuroparådskonventionen om självstyrelse här, liksom i övrigt när vidiskuterar kommunernas roll i ett framtida , bör vara en grundläggandeplattform. Jagvill också nämna att det ingår i den parlamentariskt sammansattakom-munallagskommilténs uppdrag att behandla frågan om inlegralionsarbetetsbetydelse på det kommunalrältsliga området. Kommittén kommer atl lägga fram ettbelänkande (vpk): Jag ber att fålacka civilministern för svaret. Det innehåller en del bra saker att ta fastapå, men jag vill ändå ställa ytterligare några frågor. Denkonvention som jag har nämnt i min fråga och som även civilministern nämnerantogs av . Syftet med denna konvention är enhgt en skriftfrån som har kommit ut all lägga fast grundläggandeprinciper för all trygga den kommunala självstyrelsen som en av de viktigaste grundstenarnai ett demokratiskt styrelseskick. Det är inte små ord, civilministern. Det ärenligt min mening mycket kraftfullt uttryckt. Jagblev litet ängslig när jag, nästan som denna skrift utkom, fick enannan, liten giftgrön skrift från UD. Denna tar upp några olika områden, bl.a.området offentlig upphandling vad gäller hur långt arbetet i fråga omintegration mellan och EG har fortskridit. I skriften sägs del nämligenatt man skall inleda förhandlingarna mellan EG och EFTA på områdetoffentlig upphandling. Och,civilministern, vad gäller den demokratiskt grundläggande frågan om kommunernassjälvbestämmanderätt är del ju inte kommunerna som ser sig diskriminerade. Detär nämligen affärsmässigheten, alltså de olika ländernas stora företags syn pånär de skall få komma in och sälja sina varor, som - och del kommerväl alt gälla även i fortsättningen - har verkat övertrumfande. Utifråndelta vill jag ställa en konkret fråga; Kan kommun - för all ta ettexempel som kanske intresserar oss båda - köpa en sopbil som har precis delångtgående miljö- och kvalitetskrav uppfyllda som man i kommunen anser varalämpligast, och har bestämt sig för, utan all detta betraktas somdiskriminerande? 1989/90:25 CivilministerBENGT K Å : Ja, det utgår jag från. Vi har all anledning att ställa [ krav på atl få en god miljö och på att de upphandhngar görs som visjälva vill P J 8 Y\a.Jag kan inte se att del skulle finnas någon som helst anledning till att man inte skulle kunna köpaden sopbil som uppfyller de kriterier som ställs Men,, jag tror alt det är att se det litet snålt att säga att detinte skulle vara av intresse för kommunmedlemmarna att på upphandlingsområdetfå i:ill stånd en situation som gör upphandlingsreglerna rättvisa sett också ursvensk synpunkt. Det har enligt min uppfattning varit till fördel att vi iSverige har ett syslem som innebär alt man i de olika kommunala församlingarnahar antagit upphandlingsreglementen som i princip ansluter sig till det svenskastatliga upphandlingssystemet, dvs. att upphandling skall ske på bästa ochbilligaste sätt för kommunmedlemmarna. Detta bör gälla även inom EG. Vad som nuär fallet är att delta system följs i men inte på andra håll. Och detkommer naturligtvis ytterst att drabba svenska förelag, svenska medborgare ochsvenska arbetstagare om vi när det gäller upphandling inte kan konkurrera pånågorlunda Hka villkor. (vpk): Inser intestatsrådet att den största komphkation som har diskuterats ärsituationen vid de tillfällen när det bästa sättet inte rimmar med detbilligaste? Här kan man nämna ett exempel från och , därman har varit beroende av textil. Vad gäller könfektionsom-rådet har justatliga verk och myndigheter ansett att det har varit bilHgast att göraupphandling av t.ex. uniformer i ett helt annat land, detta trots attuniformernci i fråga om kvalitet och funktion var bäst där man tidigare köptedem, t.ex. på ett konfektionsföretag i . Dåundrar jag; Är inte den diskriminering som civilministern talar om i sittfrågesvar någonting som sker utifrån affärsmässigheten och utifrån företagensintressen? Och är inte den oro som kommunerna nu visar med tanke på dettabefogad? CivilministerBENGT K Å : Jag har sysslat så pass mycket med upphandling åt staten att jag direktkan säga att den beskrivning som gör, nämligen att man skulletvingas atl göra en felaktig upphandhng om man väljer efter priser ochkvalitet, den är inte alls korrekt. Jag tror inte heller att kommunerna gör så.Vid en upphandling kan man ställa krav på kvahtet och kvantitet. Det är denupphandlande myndigheten eller kommunen som avgör vilka krav man skall ställa.Det finns ingen skillnad i synsätt mellan kommunerna och den svenska statenoch, hoppas jag, det synsätt man skall kunna komma fram till inom EG. (vpk): En av de största rubrikerna i tidningen -Aktuellt - en myckel bra, läsvärd ochinformaliv tidning - lyder: Vakna, 8 det är snart 1992. Artikeln handlade omintegrationsarbetet och om det Avdenna debatt all döma verkar del som om jag har större förståelse än statsrådetför den oro kommunerna känner. Mendet finns ändå positiva inslag i statsrådets svar. Låt oss återvända till det,1 svaret sägs atl kommunallagskommittén som har fått ett uppdrag kommer medsitt betänkande . Kommer man att invänta delta betänkande, innanman går in i EFTA och förhandlar med EG om offentlig upphandling? CivilministerBENGT K Å : Jag kan inte se att det finns anledning atl så atl säga lägga heladiskussionen om upphandling sedd i ett EFTA-EG-perspektiv, på is tills helalagstiftningen är klar. Vi får ett förslag, och detta kan man ta hänsyn till iden mån man kommer in på upphandling som är av intresse i del sammanhanget.Men det dröjer ändå ett tag innan vi i har en lagstifining som utgårfrån delta nya förslag. Och detta måste ändå vara utgångspunkten. Men,, jag kan inte se alt det här finns någon grundläggandemotsättning mellan de kommunala intressena och de intressen vi bör ha iSverige. Kommunerna har engagerat sig ganska starkt i debatten om EG. De hadevid sin kongress en rapport som gick igenom diskussionen. I den rapportenkonstateras alt de svenska upphandlingsreglerna - som alltså i princip ärdesamma för stal, kommun och landsting - i grunden har samma övergripande målsom EG:s, de syftar nämligen till atl skapa och tillvarata konkurrens och tillatt inga företag skall diskrimineras på grund av hemvist. Dessa regleröverensstämmer också till stora delar med . Enligt min mening bördetta vara utgångspunkten för debatten i stället för att man blir förspekullativ när man diskuterar vad som kan komma ut av del som sker. (vpk); Då tänker jag lafasta på vad civilministern har sagt. Och om det inte stämmer finns detgivelvis möjlighet att återkomma till frågan. Jagtolkar debatten som så alt den förekommande förändringen enligt civilministerninte medför någon risk och atl kommunerna inte kommer all få det svårare atlhävda kvalitetskrav och andra krav som jag har nämnt i debatten. Det är i såfall bra. Överläggningenvar härmed avslutad. 1989/90:25 14november 1989 7§ Svar på fråga 1989/90:187 om villkoren för skolbefrielse har frågat mig om regeringen avser atl vidta några åtgärder medanledning av atl skolstyrelsen i befriat 22 elever i frånundervisning i ämnet religionskunskap under /90. Föräldrarna tilleleverna tillhör den religiösa sekten . Enligt3 kap. 12 § andra stycket skollagen (1985:1100) skall befrielse alltid medgesfrån undervisning i religionskunskap, om eleven tillhör ett Irossam- 1989/90:25 14november 1989 fund, som har regeringenstillstånd att i skolans ställe ombesörja sådan undervisning, och om elevenvisar all han deltar i denna. Enligt tredje stycket samma bestämmelse får, omen begäran om befrielse avslås, beslutet överklagas hos skolöverstyrelsengenom besvär. beslut får överklagas hos regeringen. Regeringenhar givit vissa trossamfund tillstånd alt i skolans ställe ombesörjareligionsundervisning, Plymoulh-bröderna omfattas inte av dessa tillstånd. Jagfinner inte skäl att föreslå regeringen atl vidta någon särskild åtgärd medanledning av skolstyrelsens i beslut, utan jag utgår från attlänsskolnämnden i och i egenskap av till-,synsmyndighel följer utvecklingen i ärendet. (vpk); Jag börjar ipedall lacka för svaret på min fråga. Bakgrunden till denna fråga ärinte i första hand atl jag är ute efter att regeringen genast skall gå tillhandling, utan jag är snarare ute efter att få föra en diskussion kringläroplanen och hur den följs. Den i detta sammanhang aktuella sekten har intefått regeringens tillstånd atl bedriva religionsundervisning och inte helleralt bedriva samlevnadsundervisning. Det senare svarade inte på.Jag utgår från tidningsuppgifter, och det är möjligt alt de är felaktiga. Menenligt dessa uppgifter har denna sekt fått befrielse även frånsamlevnadsundervisningen. Sekten har också krävt all bli befriad från film ochteater, arbete med datorer samt simundervisning. Mot bakgrund av sådana kravanser jag atl jag måste ställa följande fråga: Var går gränsen?