prot · GD09137 · 1989-12-31 00:00:00 — Hur det kan ta att komma fram är svårt att säga, menförvisso är det vi som har startat debatten. Närdet generellt gäller kravet att ha en hög nivå på miljöinsatser och resurshushållningsinsatserpekar utskottsmajoriteten på att har sådana ambitioner Det har ocksåredovisats i det arbete som utrikeshandelsministern bedriver när det gällerGATT-förhandUngarna totalt sett, inom alla sektorer Det är naturligtvis envikfig fråga. Problemetför oss och andra som driver dessa frågor är att många länder uppfattar ökadekrav på miljöregler i handelssammanhang som ny protektio-nism riktad motu-länderna. Tyvärr är det så att många , oberoende av politisk regimser insatser av detta slag som nya hinder som vi från i-länderna viU ställaupp. Det är för oss ett mycket viktigt arbete att försöka klara upp medu-länderna att det inte är så. Jag menar - och jag är övertygad om att AnnikaÅhnberg också menar det - att här krävs en ordentlig dialog mellan i-länderoch om dessa frågor Låtmig gå tillbaka fiU den stora miljökonferens som hölls iStockholm, jag tror det var 1972. var det oklart om en sådankonferens alls skulle komma till stånd. uppfattade själva tanken påmiljöregler som riktade mot dem. Men då gick det att brygga över, och det är iden andan vi får försöka att arbeta också fortsättningsvis. Jag nämnde att inte minst den svenska livsmedelsindustrin kommer attställas inför en av sina största utmaningar med de beslut som fattas här ,men också med den internafionella utveckling vi tycker oss se framför oss. Jagtycker detta är en viktig fråga, som inte har diskuterats så mycket . har miljöfördelarnär det gäller livsmedelsprodukfion. mycket bra på att utvecklalivsmedelsteknik. Vi har utomordentligt avancerade och världsledande företagpå det området i . Men vi har en mycket begränsad export av förädladelivsmedel. Vi bedriver i mycket liten utsträckning internationell marknadsföringsom syftar till att öka den exporten. Det har naturligtvis sin bakgrund i denstarka protektionism som alla länder, inkl. vi själva, har byggt upp. Men dettainnebär också problem. Det är inom detta område, förädlade livsmedel, som vihar möjlighet att utnyttja våra fördelar Vi har hög kompetens, högutbildningsnivå, teknisk kapacitet och en god miljö. Vi skall inte som hittillsförsöka tävla om att sälja bulkva-ror - råvaror med liten förädlingsgrad - påen dumpad världsmarknad i konkurrens med de stora bulkvarunationernaAustralien, , osv. Vår livsmedelsindustri är inom vissa sektorerhelt och hållet inriktad på hemmamarknaden och på att sälja lätt bearbetaderåvaror Svenskaföretag arbetar , internationellt sett, inte så att man tar fill vara detindustriella och tekniska kunnande som finns för vidareförädling. vetvi att det kommer att finnas en utökad marknad för förädlade livsmedel av godkvalitet. Miljökraven hos konsumenterna ökar inte bara hos oss,vilket flera talare har sagt . Härhar vi en utmaning som förmodligen kan mötas genom en kombination av tekniskoch industriell kompetens, miljöfördelar i primärproduktionen och en ökadsatsning på internationell marknadsföring. Förädlingsindustrin har i dettaavseende ett ansvar som är lika tungt som det som vilar på näringensorganisationer i samband med den omställning som har att ta ställningtill . Vi ger, om följer utskottets betänkande, godaförutsättningar att skapa möjligheter. hänger det på de enskilda företagensoch företagarnas beslut om dessa möjligheter skall utnyttjas på ett sätt somgynnar såväl konsumenter som lantbruket och den svenska samhällsekonomin. 1989/90:137 9 juni1990 18 ()replik: Regeringen hade en jättechans här att göra något bra på miljöområdet.Jag skulle vilja fråga jordbruksministern: tog ni inte den? Det hadefunnits chans att göra miljöfrågorna till en lika naturlig del av jordbrukspolitikeninför som socialpolitiken var . Det hade passat mycketbra att ändra på inriktningen i en situation där vi faktiskt producerar ettöverskott. Jagkan ha viss förståelse för att det blev tidsbrist i arbetet med den livsmedelspolitiskaarbetsgruppens rapport. Man skulle ju alltså kunna säga att miljöfrågorna intebanns med, därför att vi trasslade in oss alltför mycket i de olikaregleringssystemen. Men varför tog i så fall regeringen inte intryck avremissinstanserna? Det var många tunga remissinstanser som kritiserade dels attnågra miljöförslag inte fanns med i rapporten, dels att inga miljökonsekvensanalyserhade gjorts. Det hade funnits möjlighet att göra en ändring innan förslagetlades fram för . Jagundrar också hur det ser ut med energipolitiken inom regeringen.Jordbruksutskottet säger här att utskottet förutsätter att regeringen i fortsättningenkommer att satsa hårt på biobränslen. Det tycker vi givetvis är mycketpositivt. Vi får inte plats med så mycket biobränsle i vår politik just 1989/90:137 9 juni1990 inom jordbruket, men dettaär viktigt för energipolitiken i stort. Jordbruket kan ändå bidra med en del.Hur ställer sig regeringen - kommer man att låta biobränslena konkurreras ut avfossilgas eller kommer biobränslena att få en riktigt chans? Sedanundrar jag om inte regeringen har lovat för mycket när det gällerlivsmedelspriserna. Borde inte förslaget ha innehållit mera på konkurrenssidan?1 samband med den ekonomiska diskussionen som vi förde tidigare underregeringskrisen var detta ett av regeringens stora förslag för att dämpainflationen. Varför har inte regeringen redan nu gått fram med fler förslag somskulle kunna förbättra konkurrenssituationen inom livsmedelssektorn? Varförinte ställa ett sådant självklart krav som att samma krav skall gälla förimporterade produkter som för svenska? Detta är en så självklar sak att deallra flesta människor tror att det är på det viset, och detta krav har ettstarkt folkligt stöd. Varför då inte genomföra det förslaget? AnL 19 () replik: Jag noterar av jordbruksministerns inlägg att han är positiv till detbetänkande som utskottet lägger fram och att han också ställer sig bakom deändringar som jordbruksutskottet har gjort i regeringens proposition. Jag serdetta som värdefullt för det kommande arbetet. Detär också värdefullt att vi understryker miljöfördelarna i det nya förslaget.Jag vill fråga jordbruksministern om han kan hålla med mig om att det genom detförändrade omställningsstöd som vi nu föreslår finns möjlighet att ytterligarehjälpa livet, bioproduktionen, att vara med och ta ett ansvar när det gälleromställningen av energisystemet i . Faktum är ju att villgöra det hela sämre genom producera mindre överallt. På det sättet är miljöpartietinte med och hjälper till. Detförs en debatt kring vad som skrivs. Jag tycker att det är viktigt att vi äröverens om vad som står i betänkandet t.ex. om exportfinansiering. Om jagtolkade jordbruksministern rätt menade han att om inte blir framgångsriktblir förhållandena annorlunda än vi förväntade oss, och då måste man varaberedd att ta upp en debatt om det regelsystem som vi nu tänker införa. Enfråga som jag tycker är viktig gäller hur man skall hantera leden efter bondeni livsmedelskedjan. Jordbruksministern antydde att man nu skall ta upp dessa.Här har vi en erfarenhet som är något besvärande. 1983 tog man upp jordbruketförst, och därefter skulle man ta resten. Den livsmedelspolitiska arbetsgruppenägnade sig först åt jordbruket, och sedan skulle man ta resten.Konkurrensutredningen tog också upp jordbruket först. Jag hoppas nu attfortsättningen kommer, så att vi inte börjar om från början varje gång. Jagtycker att det är viktigt att slå fast detta. Närdet gäller frågan om teknologin och exporten menar också vi att det vorevärdefullt att producera svenska specialiteter för export i stället förbulkvaror, som inte har någon chans. I detta sammanhang vill jag fråga jordbruksministernom han är beredd att i de resonemang som förs exempelvis med EG verkligenbevaka att vi också får ett visst tillträde till marknaden för justjordbruksprodukter, när nu EG vill ha ett visst tillträde till marknaden hososs. 20 ()replik: Det är glädjande att kunna konstatera att jordbruksministernuppskattar det arbete och den produkt som jordbruksutskottet har åstadkommit.Det är särskilt glädjande att jordbruksministern har den uppfattningen, trotsatt jordbruksutskottets betänkande på många punkter skiljer sig från denproposition som regeringen lämnade till . Jag tycker att det hadevarit ännu bättre om regeringens förslag från början mera hade sett ut som jordbruksutskottetsbetänkande nu gör Den negativa attityd i förhållande till jordbruket som i höggrad har varit regeringens har i stor utsträckning bidragit fill den brist påframtidstro och den pessimism som tillbaka finns i näringen. Jag tyckeratt det är litet oansvarigt av regeringen att hantera en så pass viktig frågapå det sätt som man har gjort. Jordbruksministernundvek nogsamt att säga någonfing om momsen på maten när han talade om hurviktigt det är för konsumenterna med lägre matpriser. Men är det ändå inte såatt det skulle gagna konsumenterna i hög grad om man kunde ta bort elleråtminstone kraftigt reducera momsen, som ju faktiskt omfattar en fjärdedel avmatpriset? Varför kan inte regeringen, som ju så väldigt varmt värnar om livsmedelskonsumenterna,tänka sig att göra en sådan sak? Det är ett krav som har stöd av en mycket stormajoritet av den svenska befolkningen. Jordbruksministernsäger att nästa steg nu blir att följa upp de senare leden ilivsmedelsproduktionen och livsmedelshanteringen. Man måste då fråga: Varförrör det sig alltid om nästa steg, och varför kommer ni aldrig till det steget?Varför är det alltid bara primärproduktionen som blir föremål för utredningaroch beslut? Det känns som att vi ännu inte har några garantier för att vi ensden här gången kommer att i tillräcklig omfattning ta itu med de senare leden ilivsmedelsproduktionen. Jagnoterar också att jordbruksministern framhåller att i de internationelladiskussionerna driver frågorna om miljön, de etiska aspekterna ochlivsmedelskvalitet i övrigt. Det tycker jag är mycket glädjande. Men jag villockså ställa frågan: Varför kan man då inte kräva att vi skall ha rätt attställa samma krav på det vi importerar som på det vi producerar inhemskt? Detär ju egentligen en självklarhet att det skulle kunna vara på det sättet. 1989/90:137 9 juni1990 AnL 21 () replik: Det är bra att ha en minister som är glad och nöjd även om han bliröverkörd i det mesta i fråga om sina ursprungsförslag. Jagskulle vilja anknyta till de pågående GATT-förhandlingarna. Jag tyckte inte attministern klart nog uttalade sin inställning till vad som händer om dessaförhandlingar bryter samman på jordbrukssidan. Kommer vi i då attställa oss parallellt med EG eller våra konkurrenfiänder, eller kommer vi atthålla fast vid det beslut vi fattar? Eftersomvi har en jordbruksminister som är ute och reser mycket, som har mångainternationella kontakter, som har ett handelspolitiskt förflutet och alltsåfortfarande har tillgång till mycket av dessa kontaktytor skulle jag viljafråga: Hur är läget i de förhandlingar som pågår mellan EG och EFTA? Detryktas att EG ställer hårda krav på att få ett ensidigt marknadstillträde tillSverige. Det skulle vara mycket nytfigt och intressant för Sveri- ges bönder,för oss politiker och för producenterna att få ett klart besked om hur läget äri dag. 22 () replik: Jordbruksministern framhöll i sitt anförande,precis som tidigare talare har gjort, att det råder en stor enighet om detjordbrukspolitiska beslut vi skall fatta. Jag fann ingen anledning attbegära replik på anförande, och det är bara på en del avjordbruksministerns anförande som jag skulle vilja ställa en kompletterandefråga. Jordbruksministern uttryckte sig i sitt anförande ungefär så här: Nufattar ett beslut om den nya jordbrukspolitiken, och ankommer detpå lantbruket och lantbrukarna att anpassa sig till detta beslut och se tillatt en omställning sker Vi har i jordbruksutskottets betänkande framhållit att detbehövs en noggrann uppföljning av det beslut vi fattar om enomställning. Ingen av oss tror att detta blir det enda beslut som riksdagenkommer att fatta med anledning av denna omläggning av jordbrukspolitiken.Regeringen sitter ju lantbruket och lantbrukarna närmare än vad görgenom att regeringen har som uppgift att effektuera det beslut vi fattar . Jag önskar bara fråga jordbruksministern om inte ävenregeringen är beredd på att det kommer att finnas anledning att korrigera deförhållningsor-der och de bestämmelser som lantbruksstyrelsen och andra organnu kommer att utforma med anledning av riksdagsbeslutet. Eller ärjordbruksministern övertygad om att framtiden i och med att detta beslutfattas helt och hållet ligger i händerna på lantbrukarna? Menar alltsåjordbruksministern att i den mån lantbrukarna inte förmår anpassa sig tillriksdagsbeslutet ankommer det på jordbruket att klara det hela? Jag skullegärna vilja höra hur jordbruksministern ser på den delen. Jag vill också när jag ändå står i talarstolen påpeka attäven vi i har haft en annan uppfattning om vissa delar av detjordbrukspolitiska beslut som vi skall fatta. Främst gäller det vårtförslag till en generell arealersättning. Jag har inte tagit upp denna fråga inågon replik, eftersom senare kommer att beröra detta i sittinlägg. Jag vill börja med att svara på den viktigafråga som tog upp. Han frågade om regeringen i och med detta beslutinte avser att återkomma. vet mycket väl, eftersom utskottetposifivt refererar till regeringens förslag om de omfattande utvärderingar somskall göras, att regeringen förvisso har för avsikt att utvärdera de åtgärdersom vi vidtar Detta har utskottet positivt noterat. Vad jag menar, och det hoppas jag att äröverens med mig om, är att regering och riksdag nu till näringens förfogandeställer betydande resurser för en omställning. Det är utomordentligt viktigtatt näringen uppfattar dessa signaler och påbörjar omställningen, så att viicke på nytt får uppleva dét som vi tyvärr har upplevt och somflera här har refererat till, nämligen att det 1985 fattades ett beslut och attvi tyvärr måste konstatera att väldigt litet har hänt. gram ochannat är vi kvar i en omfattande överskottsfinansiering och betydandemiljardförluster för den faktiskt uteblivna omställningen. har vi andra förutsättningar, och jag är för min delhelt övertygad om att detta beslut ger en bra möjlighet för lantbruket attställa om. Det är emellertid viktigt att lantbruket uppfattar signalerna. Detär, som flera talare från olika partier här har påpekat, ett långsiktigt beslutsom skall kunna stå sig över val och nyval. Och beskedet till Sverigeslantbrukare är också det som jag tror att de efterfrågar. ställer frågor om miljön. Sent skall syndarenvakna, . har inte velat delta så aktivt i de samtaloch det arbete som har bedrivits . Vi har varit öppna för det, ochalla andra partier har uppenbarligen också uppfattat det som fruktbart att föradessa diskussioner. kommer , som flera har påpekat, in litetsent i detta arbete. Beslutet innebär såväl en minskning av jordbruketsnegafiva inverkan på miljön som möjligheter att utnyttja jordbruket för att fåen rikare och mer varierad flora och fauna i känsliga områden. och ställer samma fråga, påvilken de mycket väl vet svaret. Jo, , detta är genomfört. På svenskmat och på utländsk mat ställs samma krav när det gäller produktens innehåll.Det vet ni mycket väl, och det var onödigt av er att ställa den frågan. Ni vet lika väl att tanken att man i alla delar av världenskulle förbinda sig att ha exakt samma produktionsmetoder är helt orealistiskoch inte genomförd på något område inom handeln. har också därförsagt nej till den typen av orimlig tolkning. Som jag sade i mitt tidigare anförande försöker vi däremotatt ta upp frågan om sådana produktionsmetoder som är särskilt starkt etisktstötande, som t.ex. genteknik, för att se om vi kan få in dessa frågor iförhandlingarna. Det är svaret till och på denpunkten. Jag tror att både och togupp frågan om konkurrensen i efterliggande led. Jag delar förvissouppfattningen att det är mycket viktigt att konkurrensen ökar i leden efterbondens led, och detta gäller såväl i den bondeägda livsmedelsindustrin som iden privata livsmedelsindustrin, grossistledet och handelsledet. På en av erafrågor lät det som om detta över huvud taget icke behandlades, men det sitterju nu en konkurrensutredning som har fått i uppdrag att lägga fram förslag pådessa områden, och dessa förslag skall läggas fram . Så dåligt ställt ärdet alltså inte med samordningen på detta område. Jag vill till säga att jag ser en mycketsvag koppling mellan det mycket fina inlägg hon höll inledningsvis där honrecenserade recensenterna och hennes uppfattning att regeringen skulle skapapessimism på landsbygden. Pessimismen skapas av två grundläggande element. Detförsta är dålig lönsamhet till följd av gamla regleringar som driver framförlustbringande kroniska överskott är . Såvitt jag förstår är allaledamöter i överens om att detta är ett system som har bäddat förpessimism. Detta gäller också för de regleringar som skapar oklarhet förbonden när det gäller vem som såatt säga är hans eller hennes uppdragsgivare. Är det den statliga regleringen,eller är det konsumenten? Det är inte bra för en näring att få så oklarasignaler. Där finns den grundläggande orsaken till pessimismen. Sedan tillkommer det som själv tog upp isitt inledningsanförande, nämligen att LRF har fört en överdriven kampanj därman skapar pessimism och förstorar de negativa effekterna av en omställning.Det har flera talare berört här, bl.a. . ske lov är det intealls så dåligt i det svenska jordbruket. Jag reser mycket, som tidigare nämndes här, och jag reserofta runt och ser på svenskt jordbruk. Det ser inte alls så dåligt ut som mankan föreställa sig när man tar del av somliga av dessa kampanjer Det är inteovanligt att den jordbrukare jag talat med berättar med stor glädje om sittarbete och därefter kommer tanken på de andra som det är så besvärligt för ,som LRF har påpekat. Många jordbrukare har det besvärligt. Det är därför som vimed stor kraft ägnar oss åt en omställning av jordbruket. Det är sannerligeninte regeringen som skapar pessimism på landsbygden. Tvärtom försöker jagefter min ringa förmåga att sprida en på realism grundad optimism på de områdendär det finns skäl för detta. Slutligen fill de frågor som och ställde om EG och EFTA. Jag delar uppfattningatt vi från svensk sida i förhandlingarna med EG skall driva linjen att Sverigeskall få tillträde till EG med lägre tullar på förädlade livsmedel. Det ställdes en fråga om när EG kan tänkas komma med sinaanspråk. Några krav på ensidighet har inte ställts från EG - och dettaär ett svar även till . Man har utgått från de samtal som harförts före förhandlingarna. Det handlar om ömsesidiga sänkningar av tullar ochavgifter på de livsmedelsvaror som man kan komma att förhandla om. Det är sombekant inte fråga om en förhandling om jordbrukspolitiken, den har lyfts undanfrån den här förhandlingen, utan det är fråga om förhandlingar om enskildalivsmedel. Vi har framför allt att vänta krav från , vilkahar markerat att de vill ha tillträde till EFTA-länderna för sina produkter påexempelvis grönsaksområdet, där de anser sig vara starka. Dessa krav harhittills inte preciserats, såvitt jag känner till, men det är ungefär deninriktningen som man har angivit. Regeringen har, liksom företrädare för , utgått från attdetta är förhandlingar som skall vara reciproka. Vi skall i dessa förhandUngar- precis som gav uttryck för, och jag är av samma mening -ställa krav på lägre tullar och avgifter i för sådana förädladelivsmedel som den svenska jordbruksnäringen och den svenska livsmedelsindustrinför sin del tycker är intressant att kunna exportera till EG. AnL 24 () replik: Jordbruksministern talade om att vakna sent.Det skall tydligen ta decennier för socialdemokraterna att förstå attmiljöfrågorna måste vara en integrerad del av jordbrukspolitiken. Jagkonstaterar att både och har vägrat att svara påfrågan varför miljön inte kanvar en lika viktig del i jordbrukspolitiken som socialpolitiken var på30-talet. Det har funnits gott om tid att lyssna på miljöpartietsförslag. Det fanns i den livsmedelspolitiska arbetsgruppen möjligheter att gå iriktning mot ett mer extensivt jordbruk och kombinera miljöåtgärder medavregleringen. Det har funnits en möjlighet att stödja våra förslag iutskottet, och det finns faktiskt en möjlighet att göra detta i riksdagenskammare . Även om det inte funnits ett intresse att lyssna påmiljöpartiet så hade det varit möjligt att lyssna på de många remissinstansersom har presenterat förslag i liknande riktning. De har helt enkel kritiseratatt miljöfrågorna inte har fått plats. Den möjligheten hade också funnits. Dåhade regeringen kunnat baka in dessa förslag redan i sin proposition och intebehövt lyssna på , om nu detta skulle vara förödmjukande. Sedan måste jag tyvärr också konstatera attmiljöministerns uttalande att miljön numera är den viktigaste frågan förarbetarrörelsen saknar stöd i regeringen. När det sägs att man ställer sammakrav på de importerade varorna, gäller detta om man ser till det kemiskainnehållet i produkterna. Det är sant. Men om jordbruksministern hade läst vårreservation, och hört de tidigare diskussionerna i , hade han sett vaddet handlar om. Det är fråga om att ställa samma hälso- och miljökrav. Man kan inte hitta allt när man analyserar produkterna. Omman accepterar att en livsmedelsprodukt är behandlad med en kemikalie som iSverige är förbjuden av hälso- och miljöskäl accepterar man attmiljöförstöringen flyttar utomlands. Det är väl helt naturligt att vi ställerexakt samma krav. För många konsumenter är just odlingsmetodernaviktiga för produktens kvalitetsegenskaper. Det måste vara helt riktigt - omvi nu skall tala om ökad frihandel - att vi ställer samma krav på odlingen iandra länder som vi ställer på odlingen i . Det är rätt och riktigt ochhelt logiskt. Regeringen borde kunna lägga fram förslag, något som enmajoritet av svenska folket säkert stöder. AnL 25KARL () replik: Jag skall börja med att tackajordbruksministern för hans kommentar när det gäller ansträngningarna att skapaett bättre tillträde för svenska livsmedelsprodukter på andra marknader Det ärbra att vi kan vara överens också på den punkten. Sedan till frågan om huruvida det ser bra ut inomjordbruket. Vi har noterat att i har vetet det här året gått i ax mer än14 dagar tidigare än vad som vanligtvis är fallet. Men det kan väl inte barabero på den positiva debatt om jordbruket som har förts i och inteheller på regeringens proposition. Det finns en del andra faktorer som spelarin här också. Jag är något förvånad över jordbruksministerns kommentartill att ställa samma krav på importerade livsmedel som på svenska livsmedel.Vi får säkert anledning att i debatten i särskild ordning återkomma tillfrågan om livsmedelskontroll. Här har vi olika uppfattningar om vilka krav somskall ställas. I sitt anförande tog jordbruksministern inte särskiltmycket upp frågan om bioenergi. Jag har därför anledning att ställa en liknandefråga till jordbruks- 1989/90:137 9 juni1990 ministern som den jagställde till . Det talas mycket om att näringen nu har ansvaret.När det gäller energi finns det ingen god organisation vare sig för producentereller konsumenter. Det är mycket angeläget att samhället medverkar på denpunkten, både regering och andra organ. Jag vill fråga jordbruksministern omhan ställer sig positiv till att medverka till att skapa en varaktig marknadför bioenergi. Detvar positivt att höra det som sades om god fördelningspolitik, att konsumenternaskall sättas i centrum och att låginkomsttagare och barnfamiljer skall habilligare livsmedel. Det är sådant som ständigt arbetar för. Menvore det då inte dags, som jag sade i mitt inledningsanförande, att taställning för att sänka momsen på maten? Det hade varit ett politiskt ganskaenkelt grepp som i detta avseende skulle få en mycket större effekt än mångaandra åtgärder. AnL26 () replik: