prot · GD0950 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:50 Förhandlingarnaleddes till en början av andre vice talmannen. 1§ Meddelande från statsministern om förändringar i regeringens sammansättning,m.m. Frånstatsministern hade inkommit följande skrivelse: Jag har med verkan fro.m. den 12 januari 1990entledigat nedanstående statsråd från sina uppdrag statsrådetoch chefen för , statsrådet och chefen förindustridepartementet samt chefen för arbetsmarknadsdepartementetIngela . Vidare har jag med verkan fro.m. samma dagförordnat statsrådet att vara chef för . Jaghar vidare förordnat att vara statsråd och chef för arbetsmarknadsdepartementetoch att vara statsråd och chef för industridepartementet med verkanfro.m. Skrivelsenlades till handlingarna. Med anledning av regeringsombildningen hadeföljande skrivelse inkommit: Somen följd av att jag lämnar regeringen kommer jag att återinträda i riksdagenfno.m. Av personliga skäl hemställer jag emellertid omtjänstledighet t.o.m. . 1Riksdagetis protokoll 1989/90:50 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga Kammaren biföll dennaframställning. vice talmannen meddelade att MarianneCarlström (s) även i fortsättningen skulle tjänstgöra som ersättare för SvenHulterström. Andrevice talmannen meddelade vidare dels att () den 12 januari 1990återtagit sin plats i , delsatt (), som varit ersättare för , fno.m. den 12januari 1990 skulle tjänstgöra som ersättare för . 2§ Svar på interpellation 1989/90:97 om arbetsmiljön på de rättsvårdandemyndigheterna har mot bakgrund av ett visst fall frågat mig vilkakonkreta åtgärder regeringen ämnar vidta för att förbättra arbetsmiljön vidlandets rättsvårdande myndigheten för interpellationen är ettbesök som yrkesinspektionen gjort vid en åklagarmyndighet. Bl.a.genom de besök jag gjort på olika åklagarmyndigheter och domstolar i landetunder den tid jag varit justitieminister vet jag att arbetssituationen påmånga håll är ansträngd. I ett interpellationssvar tiU i går här ikammaren berörde jag närmare förhållandena vid våra domstolar Undersenare år har det varit svårt att rekrytera åklagare. Antalet kvalificeradesökande har minskat. Huvudorsaken är utan tvivel den ökade konkurrens omskickliga jurister som har rått . Regeringen har därförtillskjutit medel så att riksåklagaren kunnat anlita extern konsulthjälp föratt utveckla och intensifiera rekryteringsarbetet. Om det beror på konsultensarbete eller inte vill jag låta vara osagt, men sedan något halvår förefallerdet ha blivit lättare att rekrytera duktiga åklagaraspiranten Regeringen harvidare i årets budgetproposition bl.a. föreslagit att medel tUlförsåklagarväsendet så att fler åklagaraspiranter kan anställas för att möta föreståendepensionsavgångar Som jag nämnde i gårdagens interpeUationsdebatt finns detockså planer på att öppna möjlighet till att anordna kompletterandejuristutbildning fno.m. nästa budgetår vid u"i*'ersitetet i . Detkommer att underlätta rekryteringen av jurister till . Menman skall inte tro att man löser alla problem genom tillskott av nya resurserDet krävs andra åtgärder också. Därför har vi nu i ,efter mönster av det framtidsinriktade arbete som redan pågått en tidbeträffande domstolsväsendet, påbörjat ett motsvarande projekt föråklagarväsendets del. En huvuduppgift blir att undersöka om det är möjligt attytterligare renodla åklagarnas arbetsuppgifter genom delegering till annanpersonal eller genom att uppgifterna flyttas någon annanstans. Möjligheternaatt effektivisera förundersökningarna bör också undersökas. Detsamma gällerfrågan om man kan avlasta åklagarna arbetsuppgifter genom avkriminalisering elleravgiftsbeläggning av smärre förseelser så att resurserna bättre kankoncentreras på åtgärder mot den grövre brottsligheten. Det finns ocksåanledning att ägna intresse åt åklagarväsendets organisation. Somexempel på åtgärder som är ägnade att redan på kort sikt leda till bättrearbetsförhållanden vill jag peka på den ADB-utbyggnad som satt fart inomåklagarväsendet. En ny rutin för strafföreläggande utarbetas. Riksåklagarendriver en försöksverksamhet med decentraliserat budget- ochpersonalansvar. ersattes åklagarinstruktionen med två nyaförordningar som innebär regelförenklingar och öppnar möjlighet fördecentralisering för åklagarmyndigheterna. Åklagarnahar en nyckelroll i rättsväsendet. De har ett kvalificerat och krävande arbetemed stort ansvar Men arbetet är omväxlande och mångfasetterat ochsjälvständigheten och friheten i arbetet prisas av många. De juristyrken somvi har inom rättsväsendet är verkligen attraktiva i fråga om arbetsinnehåll,självständighet och arbetstillfredsställelse. Ur arbetsmiljösynpunkt är detett mycket bra utgångsläge. Avslutningsvisvill jag nämna något om förhållandena vid åklagarmyndigheten i Karlshamneftersom interpellation är föranledd av den situation som råderdär besökte åklagarmyndigheten i i september 1989.Yrkesinspektionen ansåg att arbetsbelastningen där är för stor och åladeriksåklagaren att vidta nödvändiga åtgärder Jag har erfarit att riksåklagaren idagarna har lämnat ett utförligt svar till yrkesinspektionen. Riksåklagaren äralltså väl medveten om de rådande förhållandena och kommer i mån av möjlighetatt tillföra regionen åklagare från andra regionen hans svar framgår bl.a.att riksåklagaren så sent som inrättade ytterligare enåklagartjänst i . Riksåklagaren säger också attrekryteringssvårigheterna varit betydande, inte minst i den region somKarlshamn tillhör Det råder stor konkurrens inom regionen om de tillgängligaresurserna. Det är också så att flera distrikt inom regionen, och alltså intebara , är hårt arbetstyngda. Men när det gäller just villjag nämna att myndigheten har en tämligen nytillträdd chef som påett energiskt sätt tagit itu med problemen och bl.a. verkat för att myndighetenalldeles fått nya och ändamålsenliga lokaler med ny utrustning. Manarbetar verkligen på att förbättra arbetsförhållandena. Till detta vill jagsäga att jag så sent som fick information om att ytterligare enåklagartjänst har tillförts åklagarmyndigheten i . Men,som jag sagt, det är viktigt att komma ihåg att problemen inte kommeratt kunna lösas enbart med hjälp av förstärkta resurser Vi måste utveckla ochmodernisera arbetsmetoderna, datorisera och, framför allt, ännu bättre ta varapå den kompetens som finns hos personalen. Jag har också goda förhoppningar attvi inom ramen för åklagarprojektet kommer att kunna hitta lösningar som gör attarbetsmiljön ytterligare förbättras. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga Anf.2 (): Jag villtacka för svaret på min interpellation. Ett väl fungerande rättsväsende ärgrundförutsättningen för ett demokratiskt samhälle. Det tror jagjustitieministern och jag är helt överens om. Prot.1989/90:50 de rättsvårdande myndigheternabörjar svikta är det fara på färde. 12 januari1990 här vara mycket noga med att inteöverdriva men jag tycker att situationen ' vid vissa myndigheter inger starkoro. r pa rpe a- j j j interpellation utgått frånyrkesinspektionens skrivelse tUl ' ° riksåklagaren med anledning av arbetsmiljön vidåklagarmyndigheten i Karlshamn.Det var första gången inom åklagarväsendet som det påtalats att arbetsmiljöförhållandenavid myndigheten är mycket otillfredställande då Jag tycker givetvis att detta är mycket alarmerande menockså principiellt intressant. Om den höga arbetsbelastningen beror på att detsaknas åklagare eller annan personal, vilket i sin tur beror på brist påpengar, vem är då ansvarig? RÅ, riksdag eller regering? Kan yrkesinspektionentvingas stänga åklagarmyndigheten om inte förhållandena förändras? Har vi flermyndigheter med samma problem? Kan hela rättsväsendet med åklagare, poliseroch domstolar tvingas stänga på grund av för hård arbetsbelastning? Ja, jag lovar justitieministern, jag kräver inte svar pådessa frågor här och . Men medge att det onekligen är ett principielltintressant spörsmål. Arbetsbelastningen vid åklagarmyndigheten i ärdess värre ingen isolerad företeelse. Vi har likartade problem på de flestaställen. Åklagare och övrig personal går bildligt talat på knäna. Av riksåklagarens svar till yrkesinspektionen framgår attsituationen på vissa håll har varit krisartad. Det har talats om Gävle-och Västeråsregionen, och när det gäller åklagarmyndigheterna i ochKarlskrona bedömer överåklagaren att arbetsbelastningen vid dessa är större änvid . Tyvärr är det en klen tröst. Riksåklagaren beskriver i sitt brev förraåret arbetsläget vid landets åklagarmyndigheter bl.a. på följande sätt:"Det kan som exempel nämnas att riksåklagaren frågadeöveråklagarna om det var möjligt att få åklagare som förstärkning till ,och distrikt. Inte en enda åklagare har kunnat erhållas." Vid ett besök på åklagarmyndigheten i min egen hemstad.Mariestad, fick jag bekräftat att situationen där är likadan. Chefsåklagarenuttrycker det så här; "har vi fått slita hund.Vi har haft en bedrövlig situation med otroligt långa arbetsdagar och målenhar samlats på hög." Justitieministern nämner när det gäller Karishamn attmyndigheten alldeles har fått en tämligen nytillträdd chef som på ettenergiskt sätt tagit itu med problemen. Det är givetvis glädjande att höra. Vibehöver sannerligen sådana eldsjälar inom rättsväsendet. Frågan är dock hurlänge man orkar när målhögarna bara växer Vi ställer stora krav pååklagarna. De skall klara av mer och mer Senaste exemplet är de nyaanhållnings- och häktningsreglerna som bl.a. medför en sönderrycktarbetssituation. Oron bland åklagarna tycks nu vara stor Under förra årethar inte mindre än 23 åklagare övergått till annan anställning. 24 åklagare ärför närvarande tjänstlediga för att pröva annat arbete. Rekryteringen ingerockså bekymmer, trots att speciella insatser gjorts. Visst ärdet bra med de tio ytterligare åklagaraspiranter som föreslås i bud getpropositionen och som justitieministern hänvisar till. Med nuvarande 4 åklagarflykt och pensionsavgångarräcker det dess värre inte för att hålla nu- Det vorevärdefullt om justitieministern ville utveckla sin syn på behovet av åklagareför att häva nuvarande läge. Iinterpellationssvaret sägs att man inte skall tro att man löser alla problemgenom tillskott av nya resurser Det kan väl vara sant, och det är bra att t.ex.ADB-utbyggnad kommer i gång. Det är något som jag för övrigt varit tillskyndaretill. Men nog betyder pengar en hel del för att man exempelvis skall kunna fåförstärkning där så behövs. Riksåklagarenhar i det förut nämnda brevet uttryckt det så här: "Eftersom det i rådandeekonomiska läge inte kunnat påräknas medel för nya tjänster har riksåklagarenvarje gång en utökning beslutats nödgats utgå från att finansieringen av dessakunnat ske med anlitande av vakansmedel." Fårjag mot denna bakgrund slutligen fråga justitieministern om åklagarväsendetkan påräkna ytterligare resurser för att kunna klara av detta högstbekymmersamma läge. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpä interpellationer och fråga Anf.3 (): Jag har med stort intresse tagit del av interpellationoch av justitieministerns svar på densamma. Det är synnerligen anmärkningsvärtatt man på yrkesinspektionen bedömer arbetsmiljöförhållandena vid enåklagarmyndighet så som man har gjort i det här fallet. Tyvärr är det nogegentligen bara toppen av ett som vi här sen iKarlshamn har blivit den myndighet som i första hand har plockats fram. Rättsväsendetutgör en av de viktigaste delarna för att vi skall kunna ha ett väl fungerandeoch demokratiskt samhälle. Man måste se till att det finns resurser och kraftersom på ett effektivt och riktigt sätt kan arbeta med de olika frågorna. Dessvärre noterar vi, vilket också har framgått i debatten, att ett stortantal åklagare har lämnat sin tjänst för annan verksamhet och att ett stortantal har begärt eller fått tjänstledighet för att pröva andra sysselsättningar Dettainnebär att man i många fall bara hinner ta itu med de allra grövsta brotten.Det medför att en hel del brott blir preskriberade, eftersom åklagaren intehinner lägga sin hand vid dem. Det kan också bh stora besvär i utredningen dåtiden går, vittnen hinner glömma etc. Tyvärr kommer ofta den människan ikläm, den som har blivit utsatt för det som anses vara ett mindre allvarligtbrott. Jagnoterar att justitieministern i sitt svar här säger att man skall undersökaen del saker för att kunna underlätta för och avlasta åklagarna vissaarbetsuppgiften Det kan exempelvis ske genom avkriminalisering av smärreförseelsen Då kan man fråga sig vad det är för typ av förseelser man i så falltänker sig att avkriminalisera. Vilken effekt kommer det att få på vårtsamhälle om man helt enkelt säger att vissa brott är kriminella?Vad har det för effekt på den allmänna rättsuppfattningen? Vad skall medborgarnarätta sig efter? Närdet gäller åklagarmyndigheten i det aktueUa distriktet, , kan vinotera att det har funnits tre åklagare där finns det,på grund av delpension, två och en halv tjänst vid åklagarmyndig- Svar på interpellationer och fråga Detbetyder således att antalet tjänster har minskat. Det borde i stället ha ökat. Det finns även anledning att studera hur många åklagaredet finns per tusen invånare i närliggande regionen I finns det enåklagare på ungefär 20000, i en på ungefär 21 000 invånare, medan deti finns en åklagare på 25000 invånare. Det betyder att det går 25 %fier invånare på en åklagare i än vad det gör i exempelvis Växjö.Under förutsättning att antalet brott och förseelser är lika stort i de olikaområdena per 1000 invånare räknat, vilket är fallet, innebär det attarbetsbelastningen är orimligt stor i . När det gäller yrkesinspektionen är det faktiskt så,enligt uppgifter jag har inhämtat , att yrkesinspektionen kanstänga en åklagarmyndighet om det anses att skäl därtill föreligger. Islutändan kan man också använda sig av de grövsta delarna i ett föreläggande,dvs. man kan utdöma fängelsestraff för den ytterst ansvarige för arbetsmiljön.Det är väl absolut inte det vi önskar, att någon åklagarmyndighet skall tvingasstänga eller att straff skall utmätas. Jag tycker också att det är viktigt att man tittar litetvidare och ser vad man kan göra på det här området. Det är visserligen bra tillför resurser, men resurstilldelningen verkar tyvärr vara alltför liteni förhållande till de resurser som vi ser behövs. Av mitt svar på interpellationoch av det svar som jag lämnade i går till med anledning av UllaOrrings interpellation, torde framgå att regeringen med största allvar underflera år mycket aktivt har arbetat för att förbättra rättsväsendet ochåklagarmyndigheternas situation. Även jag känner en stark oro för attsituationen fortfarande ser ut som den gör på sina håll i landet. Jag vill ändåunderstryka att bilden har varit dystrare, men genom de åtgärder som harvidtagits och en allmän utveckling i samhället börjar situationen nu bU någotbättre. Såväl som har enbenägenhet att tro att den här problematiken i huvudsak är en fråga omtillförda resurser. Dess värre är inte förklaringen så enkel. Vore det enbarten resursfråga skulle vi ha löst problemet. Problematiken ärsammansatt av många fler faktorer Låt mig bara peka på de rekryteringssvårigheter som vi harhaft Orsaken till den svåra situationen ligger dels iatt vi ligger efter i fråga om rekryteringen på grund avrekryteringssvårigheter, dels - och här är jag för att kunna klargöra bildentvungen att åberopa litet historia i sammanhanget - i att vi under lång tidgjorde alltför litet rekryteringar till åkla-garbanan. Dess värre går dessa problem tillbaka till då vihade en borgerlig regering. Låt mig erinra om att det rekryterades 130 åklagaraspiranter. därefter har detrekryterats dubbelt så många. Det var mycket beklagligt att intagningen avåklagaraspiranter under en så begränsades. Riksåklagaren har tillmig uppgivit att det är en av orsakernatill att vi fortfarande har en eftersläpning att arbeta med. Pågrund av de gamla försyndelserna och rekryteringssvårigheterna har vi satt inextraordinära åtgärder i syfte att öka rekryteringen. Bl.a. handlar det om attintressera unga jurister för åklagarbanan. I årets budgetproposition öppnar vimöjligheter för att inom ramen för notariemeriteringen arbetapå åklagarmyndigheter, allt i syfte att öka intresset och möjligheterna förunga jurister att pröva på detta intressanta arbete. GunillaAndré frågade om behovet av åklagare är tillgodosett genom den rekrytering somvi nu försöker genomföra. Svaret på den frågan är ja. Det är riksåklagarens ochmin bedömning att så sker Det handlar alltså inte om 10 nya aspiranter, utan om35 ordinarie enligt den planering som finns och därutöver 10. Problemet liggeralltså i rekryteringen; det är icke i första hand en penningfråga, utan det ären fråga om tillgång på arbetskraft. Lyckas vi med denna rekrytering, så bordesituationen kunna bli avsevärt bättre än . frågar mig om avkriminalisering och vad vi har för tankar i fråga omdetta. Jag vill med anledning av det bara säga att det rör sig om dendiskussion som vi rent allmänt för om att överväga i vilken utsträckning mankan avkriminalisera områden som är straffbelagda, områden där man skullekunna tänka sig ett avgiftssystem i stället. Det är helt i enlighet medriksdagens uppdrag till regeringen. Jagvill inte närmare gå in på vilka överväganden som finns. Låt mig peka på sådantsom har nämnts i denna kammare: innehav av TV-apparater och innehav av hund.Skall en person straffas om han har försummat att anmäla dessa innehav, ellerskulle man kunna tänka sig ett rejält avgiftssystem i stället? Det är dentypen av överväganden som sker och som i längden har betydelse för åklagarnassituation. Dessa frågor torde emellertid ha mycket liten betydelse förallmänhetens syn på kriminalitet och brottslighet i allmänhet. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga Anf.5 (): Justitieministern nämnde att det har blivit klart attdet kommer att bli ytterligare en åklagartjänst i . Jag är givetvisglad över att min interpellation har fått detta omedelbara resultat. Sedantill frågan om pengar kontra andra insatser Visst är det bra om man med olikametoder försöker effektivisera åklagarväsendet och delegera arbete till annanpersonal. Detta är enligt min mening helt riktigt. Men vi måste komma ihåg attarbetsuppgifterna som sådana i det här fallet är personalkrävande och mycketmaktpåliggande. Jag tror inte att det finns så stor rationaliseringspotentialkvar. Givetvis utgår jag från att vi kommer att eftersträva högarättssäkerhetskrav också i fortsättningen. Enuppgift som jag tycker att det finns skäl att nämna och som jag anser varaviktig är kontakten mellan åklagare och målsägande. Denna kontakt är viktigt.ex. i samband med svåra våldsbrott. Jag tror att om åklagaren har tid och kanha en ordentlig kontakt med ett våldsoffer, t.ex. en kvinna som har utsatts försexuella övergrepp, kan detta betyda oerhört mycket för den som blivit utsattför våldet. Det heter vidare attrekryteringssvårigheterna är på väg att försvinna. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga har haftrekryteringssvårigheter, det medges. Jag menar att det är bra att man harkommit fram till detta. Naturligtvis är nyrekryteringen av åklagare beroende avsituationen för dagens åklagare. Det är således här fråga om orsak och verkan.Och när åklagare i många fall, som det har framkomnut, har en orimligarbetsbörda, är det kanske inte så konstigt att det är svårt att rekrytera tillåklagarbanan. Behovetskulle enligt justitieministern kunna täckas. Jag stäUer mig mycket tveksamtill detta. Jag är väl medveten om att det bUr fråga om 10 ytterligareaspiranter och att det tidigare finns 35, sammanlagt alltså 45. Men motbakgrund av det som jag nämnde i mitt inledningsanförande, nämUgen att detbland åklagarna förekommer en sådan stor avgång - 23 stycken ,24 som provar andra tjänster och dessutom en pensionsavgång som omfattarungefär 23 stycken åklagare - är det med min matematik mycket svårt att fådetta att gå ihop, att behovet nu skulle kunna täckas. Anf.6 (): Justitieministern svarade på min fråga om vad det är för typ av brottsom skulle kunna avkriminaliseras, att det t.ex. skulle kunna bU fråga ominnehav av hund, att man skulle kunna fundera på att inte se så allvarligt pådetta. Handen på hjärtat - jag tror faktiskt inte att det är den typen av brottsom gör att åklagarmyndigheterna är överbelastade. Jag tror att det ärbrott av annan art som är anledningen till att man har mycket att göra, att manegentligen har alltför mycket att klara ut i förhållande tiU den personalstyrkaman har tillgång till. Detär viktigt att åklagarna hinner vara med mera aktivt ute i samhället, vara medi brottsförebyggande arbete, i upplysningsverksamhet riktad tiU allmänheten,skolor och liknande. Tyvärr hinner de inte med detta på grund av att allade tunga brotten kräver handläggning direkt och att dessa egentligen tar denstörsta delen av tiden. Vikan notera att i det nu aktuella distriktet, , ökade antaletbrott som kunde föranleda frihetsberövande jämfört med . Under år1989 ökade dessa brott i antal jämfört med . Arbetsbelastningen äronekUgen stor. Oavsett om man tar bort brottet hundinnehav eller inte så ärdet onekligen flera stora brott som väntar på att bli uppklarade och som krävermycket tid och arbete. Detär också viktigt att notera att ingripandena mot exempelvis narkotikabrotteninte blir prioriterade i detta fall. Anmälningarna rörande narkotikabrott blirliggande på hög. Vad detta får för följder i samhället i övrigt, det vet vialla. Vi kan i alla händelser konstatera att detta är synnerUgen olyckligt.Narkotikabrotten är som jag ser det svåra saker, och dessa måste vi verkligenkomma till rätta med. Detär också viktigt att konstatera att vi, om vi vill att den lagstiftning vi harskall fylla sin funktion och att vi skall kunna har rättssäkerhet i samhället,faktiskt också måste se till att resurser tilldelas exempelvis åklagarmyndigheternaså att detta kan säkerställas. Jag har ingen annan grundläggande uppfattning än den Sven-OlofPetersson har givit uttryck för hän Låtmig tillägga till vad jag har sagt om personalsituationen: Detframställs ibland som oerhört olyckligt att åklagare lämnar åklagarbanan ochövergår till annan juridisk verksamhet. När detta leder till personalproblem ärdet givetvis i sig olyckligt. Men jag vill understryka det som riksåklagareni flera sammanhang har framhållit, nämligen att det är värdefullt för åklagar-och rättsväsendet att funktionärer inom olika delar av rättsväsendet prövar påandra verksamheter av juridiskt slag. Det är värdefullt att åklagare under någonperiod lämnar åklagarbanan och prövar på annan juridisk verksamhet. Givetvisär det också önskvärt att de kommer tillbaka tillåklagarverksamheten. Jagvill här närmast understryka att vi kan, utan att det finns särskild statistiköver det, men ändock genom den personkontakt vi har, konstatera att åklagare iallt större utsträckning återvänder till åklagarbanan. Även här finns detalltså en ljusning i den annars delvis mörka bilden. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga Anf.8 (); Jag håller med justitieministern om att det är viktigt att juristerhar möjlighet att pröva på ohka verksamhetsfält. Jagåtergår till vad justitieministern nämnde tidigare om hur viktigt det är attnotarierna under sin utbildning har möjUgheter till utbytestjänstgöring. Om viskall gå tillbaka i historien, som tydligen justitieministern har en vissfäbless för, är det så att det var svårare att få notarier att genomgå en sådanutbildning inom åklagarväsendet när man drog ner på utbildningen. har jagsett i budgetpropositionen att det skall bli en försöksverksamhet härvidlagoch att notarierna skall kunna få utbytestjänstgöring inom åklagarmyndigheterna.Jag tycker att det är bra att man har kunnat komma fram till den ståndpunkten. Närdet gäller den ytterligare tjänst som har tillkommit på förmiddagenmåste pengarna, med tanke på det uttalande av riksåklagaren som jag citeradetidigare, tas av vakansmedel. Det finns alltså inga extra pengar till tjänsten.De måste tas från vakansmedel.