prot · GD0963 · 1989-12-31 00:00:00 — vill genomföra en arbetsgivarperiod isjukförsäkringen Och vi har och morgonen hört attregeringen också lutar däråt. vill vi förlänga tiden för samordningmellan sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen. Detta ger betydandebesparingar dels till det glömda , dels till frigörande av personal vidförsäkringskassorna som kan jobba med rehabilitering i stället föradministration av sjukförsäkringen. föreslår ökade satsningar på en miljard fördet glömda ; Vi höjer vårdbidraget till familjer med handikappade barnfrån 57000 till Vi satsar på 550 nya platser vid , inte minst förgravt handikappade och utvecklingsstörda. Vi satsarpå ett förbättrat bilstöd för handikappade. Vi satsarpå ökat stöd till handikapprörelsen. Vi satsarpå utökad vuxenutbildning för vuxna utvecklingsstörda. Vi satsarpå att minska operationsköerna. Vi satsaräven på eget rum i långvården. Vi vill ge pensionstillskott förundantagandepensionärerna. Det är en grupp som verkligen fått stå tillbaka.Många av dessa pensionärer har ekonomiska förhållanden som ligger långt undervad som är rimligt. Dessa förslag och flera till finns i våra motioner så jagbehöver inte räkna upp alla förslag. Jag ber att få återkomma med resten av mitt anförande. AiiL.35KARIN (): Jag får hälsa välkommen tillkammaren. Den har varit förödande tom på representanter från regeringspartiet.Det känns ganska bedrövligt att stå och tala i en allmänpolitisk debatt utannågon motståndare. Regeringen har på punkt efter punkt visat sin oförmåga attkomma till med de ökade kostnaderna i fördelningssystemen som står fören växande del av människors inkomster. Det är inte rimligt att fleramiljarder kro- 4 protokoll 1989/90:63 norutbetalas över statsbudgeten utan att man försöker åstadkomma en förändring.Sjukförsäkringens krånglighet med timsjukpenningsystemet och alla de orättvisordetta innebär sade vi från sida nej till. Vi anförde som ett skäl attdet blir ökad byråkrati som skapar orättvisor har vi fått rätt. införregeringen äntligen en arbetsgivarperiod i sjukförsäkringssystemet, tyvärrutan att sänka arbetsgivaravgiften i den utsträckning som vi från sidabegärt. Lät mig bara konstatera; Timsjukpenningen blev ett fiasko. Regeringen har helt tydligt väntat med förslaget till dessman läst årets motioner. Regeringens förslag om arbetsgivarinträde, som ladesfram , måste nu dras tillbaka. 1 sanning en regering som saknar klaramål för sin politik! Det är väl mycket av ryckighet i de förslag som kommerfrån kanslihuset numera. Vi från vill skynda på andra förslag somytterligare skulle minska byråkrati och orättvisa. Genomför därför också ensamordning av sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen! Försäkringskassornas personal hinner inte med sinaordinarie uppgifter för att arbetsskadorna och timsjukpenningen tar all desstid i anspråk. har personalstyrkan minskat på landetsförsäkringskassor Genom förslag om en samordning av arbetsskadornaoch sjukförsäkringen friställs personal som kan arbeta med rehabilitering avlångtids-sjukskrivna samt uppföljning av korta sjukfall. iren vinst finns att hämta för som vi kan förkorta sjukskrivningarnamed. Vi vill också införa en arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen - och detvill tydligen även regeringen . Det innebär att arbetsgivaren får ett totalansvarför av en sjukperiod. På det viset kan avgiften tillsjukförsäkringen också sänkas. Då försvinner timsjukpenningen, alla sjuka fårhundraprocentig ersättning, arbetsskadorna kan bedömas särskilt för erhållandeav livränta, och försäkringskassorna kan spela en aktivare roll i detskadeförebyggande arbetet. ger detta stora besparingar. Arbetsgivaren får större ansvar för arbetsmiljön. Ju flersjukfall, desto högre kostnader anser att det iir en central uppgift församhället att garantera grundtrygghet för alla människor och att ge rättvisaoch jämlikhet. Pensionssystemet skall medverka till detta och ge utrymme förvalfrihet och livskvalitet för den äldre generationen. Ca 1,5 miljoner människor har uppnått pensionsåldern ivårt land. Det är människor som var och en på sitt sätt varit med om att byggaupp vår välfärd. Pensionssystemet är vårt största fördelningssystem. Syftetmed det nuvarande pensionssystemet är att skapa rättvisa levnadsbetingelser Nuvarande skatteregler innebär emellertid att pensionärermed låg eller ingen ATP blir hårt beskattade om de får en extra inkomst. Detextra avdrag som utgår för att ge dem som har lägsta pension skattefrihet,avtrappas så kraftigt att oacceptabla marginaleffekter uppstår Detta tillsammans med de övriga inslagen i pensioneringen- pensionstillskottet, kommunala bostadstillägget, folkpensionen och delar avATP-pen-sionen - har medfört ett pensionssystem som är krångligt och inte gerrättvisa. Det iirockså kvinnorna som är de stora förlorarna i dagens pensionssy- stem.Kvinnor som till största delen haft deltidsarbete eller varit hemma i inånga årmed barn eller varit närståendevårdare - det blev de kvinnorna som förlorademest på ATP-reformen. Nuvarande regering har inte för avsikt att ge dessakvinnor någon kompensation för detta arbete. I stället säger man stadigt nejtill retroaktivitet när vi från sida kriiver vårdar för alla från detatt ATP-systemet infördes. En högre grundpension som beskattas som andra löneförmånerinnebär ökad valfrihet för pensionären. Många ges möjlighet att tjäna på attvara kvar i arbetsuppgifter, många kominer att erbjuda sina tjänster ibarnomsorgen och äldreomsorgen. Det finns mängder av kunskap och kompetens hosden stora gruppen äldre i vårt land. Alltmer har vi upptäckt möjligheten attutnyttja denna reserv av kunskap i fortsatt arbete efter pensionsålderns inträde.Men det går inte med nuvarande skattesystem. har de senaste årenmed kraft drivit kravet på en förändring av skattesystemet för pensionerade -och med viss framgång. Med vårt förslag till grundpension kommer det att blihelt andra möjligheter till extrainkomster har med anledning av detta föreslagit etthelt nytt pensionssystem med en grundpeiision, lika för alla. Detta skall skeinom ATP-syste-mets ram, penningvärde skulle vårt förslag innebäraen pension med . Förmånerna i folkpensionen ochtilläggspensionen samordnas, liksom berörda avgiftssystem. Hela grundpensionenskall betalas via ATP-systemet. Utöver detta kommer en inkomstrelateradpension att utgå. Vi vet redan att förslaget ligger väl i tiden. Orättvisornainom nuvarande pensionssystern försvinner med vårt system. De högamarginaleffekter som åstadkoms med extra inkomster eller när en låg ATP trapparner KBT och pensionstillskott bidrar till att dagens pensionär inte finner detlönsamt att arbeta, även om krafterna räcker till. 1 gårdagens debatt anförde statsministern att man frånregeringens sida skulle kompensera pensionärerna för de effekterskatteomläggningen får Tyvärr glömde han bort att ge beskedet att de s.k.undantagandepensionärerna inte får del av den kompensationen. Det var nog englömska med vett och vilja. Dessa pensionärer har till mycket liten delpensionstillskott och sällan kommunalt bostadstillägg. De får enbartfolkpension, och den kommer inte att höjas i takt med kostnadsutvecklingen1991 på grund av att regeringen urholkar basbeloppet som ligger till grund förfolkpensionens storlek. Alla andra pensionärer, och till synes alla löntagare,får kompensation men undantagandepensionärerna lämnas utanför. Inte att undrapå att statsministern glömde bort dem. Detta är ren skandal. Hur kan ett arbetarparti såkategoriskt förvägra sina trogna arbetare en välförtjänt trygghet på åldernshöst? Genom manipule-ring med basbeloppet kommer denna grupp av pensionärer attdrabbas mycket hårt, som höginkomsttagarna får de stora skattelättnaderna.Det är inte konstigt att det mullras långt nere bland fotfolket. I dettasammanhang har ett annat fördelningspolitiskt synsätt. En annan orättvisa som drabbar de sämst ställda haruppenbarat sig sedan friåret i sjukvården togs bort. I fråga om detta haderegeringen stöd från både moderater och folkpartister. Allt skulle bli så bra.De sämst ställda pensionärerna skulle få sin sjukvårdsavgift reducerad när delåg Vi i sade blankt nej till att friåret skulle tas bort. Vi sågdetta friar som en möjlighet för den äldre sjuke pensionären att behålla sinbostad och bli bättre motiverad att rehabiliteras. har det visat sig att vi fick rätt. Det är inte mångapensionärer som har fått sin sjukvårdsavgift reducerad sedan de nya reglernainfördes, I stort sett får alla betala den räkning som kommer eftersjukhusvistelsen. För många blir den en ren överraskning, och flera tvingassöka socialhjälp för att klara den. I stället för att snabbt rehabilitera sig och återvändatill egen bostad blir alternativet att dessa pensionärer förlänger sinsjukhusvistelse för att slippa stå för de stora kostnaderna. Detta tycker vi icenterpartiet talar för vårt förslag, Återinför friåret för pensionärer isjukvården. vill genom sitt förslag till en nygrundpension, genom att återinföra friåret i sjukvården för pensionärer, genomatt införa en arbetsgivarperiod i sjukförsäkringen och genom att samordna denmed arbetsskadeförsäkringen, åstadkomma ett bättre utnyttjande av de resursersom finns. Vi tror på en fördelning som inte missgynnar de sämst ställda,tvärtemot vad regeringen förespråkar. Vi har väckt förslag som har en annan inriktning änregeringens förslag och som gynnar hälso- och sjukvård samt barn- ochäldreomsorg. Jag vill därför fråga den frånvarande socialministern: beredd till krafttag för att ge pensionssystemet ochsocialförsäkringssystemet en fördelningspolitisk profil som gynnarlåginkomsttagare? Anf.36 (vpk): Låt mig få börja med att konstatera att det är en mycketkonstig debattordning i denna kammare och i politiken över huvud taget just nu.Nu har kommit till kammaren. Och det är bra att det finns någotstatsråd som vi kan adressera våra frågor, vår ilska. Men det ärbeklagligt att den nya socialministern inte är här. Det hade väl varit biittreom man i det litet krisartade läge som regeringen befinner sig i hade sagt skjuter på debatten tills presskonferensen är över. så att det ansvarigastatsrådet kunde delta i debatten. Det hade varit en ganska enkel manöverDessutom hade det visat att statsrådet har litet respekt för oss som står härnu i denna debatt. Man kan i och för sig säga att den respekten redan harförsvunnit i och med den debatt som fördes här . Jag tycker själv attdet är litet svårt att veta vad vi skall tala om. Det är tydligen denekonomiska politiken som är övergripande och som gäller. Det är det"ekonomistiska" tänkandet som har slagit rot. och det breder ut sig.Det är inte tal om social välfärd eller om solidaritet, utan det är tal omkronor och ören. Det är en utveckling som inte borde vara så förvånande förmånga, även om många ger uttryck för att det iir förvånande. Detta har jupågått under inånga år då den socialdemokratiska regeringen, ofta tillsammansmed olika borgerliga partier, sett till att framför allt kommunerna - där judet stora ansvaret för vår välfärd och socialpolitik ligger- men ävenlandstingen, har blivit berövade de medel de har för att föra dennavälfärdspolitik. Statsbidragen har dragits in, och möjligheternatill beskattning har minskat drastiskt under en lång följd av år. Samtidigtövervältras allt fler uppgifter på kommunerna. Jag tycker att de första stroferna i var mycket bra. Jag instämmer till fullo i dem. nämligen att krisennär det gäller välfärden är akut. Krisen iir akut inom alla de onnåden somdetta berör, inom sjukvården, barnomsorgen, äldreomsorgen, mentalvården,kriminalvården, socialvården, vård och behandling, osv. Man kan inte på någotområde se någon ljusning, och framför allt inte efter dagens debatt och deavise-ringar som görs när det gäller den ekonomiska politiken. Det är ju,såvitt jag förstår, huvudfrågan. Sedan kan ju vi stå hiir och utgjuta oss överhur väl vi vill, att vi vill att människor skall leva ett drägligt liv och attde skall få leva i valfrihet och i solidaritet. Men om denna ekonoiiiiskapolitik skall föras, omöjliggörs ju det som man säger sig vilja göra. Jag sitter i socialutskottet. Där för vi ofta diskussionerdär vi i sak är ganska överens orn att det finns en hel del missförhållandensom vi faktiskt vill ändra på. Vi har inte så få gånger knäppt regeringen pånäsan på ett sätt som den kanske inte hade väntat sig. och vi har gjortbeställningar till regeringen som åtminstone ibland blir effektuerade. Det ärlätt att sitta och vara överens om dessa frågor som rör människors väl och ve.men när det vi är överens om sedan spolieras av den ekonomiska politiken kännsdet ibland ganska tröstlöst och meningslöst. De frågor som jag skulle viljarikta till de ansvariga ministrarna är följande: Hur skall det bli? Hur har ni tänkt uppfylla devälfärdsmål som ni säger er vara förespråkare för? Hur har ni tänkt finansieraden utbyggnad av barnomsorgen som ni har lovat? Jag tänker inte nu ge mig in inågon debatt om huruvida det handlar om målsättning eller löfte. Jag anser attregeringen har lovat att barnomsorgen skall vara utbyggd till 1991. Vi har frånvpk föreslagit att det är lika bra att lagstiftar om den saken,annars tror inte vi att detta blir verklighet. Det behövs också en nyplanperiod, så att det blir klarhet i dessa frågor och så att den förvirringsom finns hos både föräldrar och personal inom barnomsorgen försvinner. Då kanarbetet komma i gång. Jag förmodar att delar den uppfattning somjag nu framför Jag vill ställa följande frågor till honom; Hur skall dettafinansieras, när regeringen säger att konnnunerna skall införaskattestopp? På vilket sätt skall all den personal som behövs för att vi skallfå en fungerande äldreomsorg rekryteras när det råder lönestopp? Det gäller juhela vård- och omsoigssektorn. Jag tror att vi iir ganska överens om att omdessa arbeten skall göras attraktiva krävs det en mängd saker, inte minstlönehöjningar för den stora gruppen lågavlönade som arbetar inom denna sektorDet behövs personalbefrämjande åtgärder av olika slag för att personalen skall kännaatt den kan utvecklas i arbetet och för att personalen skall kunna vidareutvecklas.Det krävs att arbetstiderna blir drägliga. Vi har föreslagit att skall införas först inom vård- och omsorgsområdena. Det är ett sättatt rekrytera personal, så att den välfärd som vi säger oss vilja ha, och somalla faktiskt i ord bekänner sig till, också skall kunna förverkligas. Om socialministern vill lyssna på vad jag säger, även omhan bara är biträdande socialminister - det finns nämligen inget annatstatsråd hiir i kammaren, så jag skulle gärna vilja att han lyssnade på mig -så skulle jag vilja ta upp ettannat område, nämligen den förebyggande socialvården. Där finns de storabristerna, I socialutskottet har vi suttit och konstaterat attför att man skall kunna göra något i fråga om vård och behandling, för attundvika gatuvåld, barnmisshandel, att barn och tonåringar far illa, osv. -detta är en välkänd problematik - krävs det framför allt förebyggande arbete. Hur skall detta förebyggande arbete - som alla är överensom är det enda rätta, och det är t.o.m. vetenskapligt bevisat - komma tillstånd när kommunerna inte har pengar och folk utan dränks i akutauppdrag. Där sitter folk fortfarande och administrerar utbetalningar tillsocialbidragsta-gare som, fortfarande i det vi lever i, är över1.5 miljoner människor. Detta gjorde att det blev braskande rubriker itidningarna. Regeringen tillsatte en krisanalysgrupp för bara några år sedan.Efter ett tag kom man ut ur sammanträdesrummet och konstaterade att det varsamma gamla fattigdom som det alltid har varit. Sedan lades utredningen ner ochglömdes bort i någon byrålåda. Det här ger inga rubriker . men situationen ärlikadan . och det är samma människor det handlar om. Om utslagningen påarbetsmarknaden och om dem som har det svårt att komma tillbaka talar man inte.De ökande förtidspensioneringarna i ett arbetsliv där många människor har svårtatt hänga med talas det inte heller om. Det finns en social ofärd i det härlandet som går tvärtemot den välfärd som den berömmer sig omatt vilja ha. Då frågar jag: Hur skall man kunna leva upp till löftenaöver huvud taget? När skall socialpolitiken och välfärdspolitiken bli likaupphöjda och föremål för samma omsorg som exempelvis den ekonomiska politiken?När får vi se Hagaöverläggningar om den sociala välfärden? När får vi se enförsvarskommitté som utreder frågan om de sociala rättigheterna i det härlandet, alltså inte bara när det gäller det militära försvaret utan också försvaretför vårt människovärde? Det är ändå detta som det i grunden handlar om. AnL .37ANITA (); Jag vänder mig till den ,och den enskilde svenske medborgaren. Jag vill tala om hur barnen hardet i dagens . Barn svälter inte eller far illa rent materiellt i vårtvälfärdssamhälle. Men det finns en brist på tid. en fattigdom på engageratintresse, som måste upplevas som ett förräderi av barnen. Du är min mamma, duär min pappa -bryr du dig inte om mig? Vill du offra på att prata medmig i stället för att se den där serien i TV? Hinner du läsa en saga ?Har du tid med mig? Vi har för litet tid. för litet ork med varandra i detsamhälle som skulle bli så bra om vi bara fick tjäna ihop tillräckligt medpengar, saknar vi ändå något väsentligt. Vi har glömt bort att på ettenkelt och självklart sätt ta hand om varandra, ta ansvar för den omgivning därjust du och just jag verkar. Segregeringen i boendet har gjort att barn och ungdomarinte längre får den närkontakt med far- och morföräldrar som förr var heltnaturlig. Det beror delvis på att farmor eller mormor arbetar i mycket störreutsträckning än förututanför hemmet. Det kan också hända att den äldre generationen helt enkelt harflyttat in på , t,o,in, utomlands för att få sol och värme på åldernshöst. Det kan vara bra för de gamla, men det är inte bra för den yngstagenerationen. Den tapparen mänsklig kontakt och det historiska perspektivet.Den får inte höra hur det var förr, inte sitta i lugn och ro i kniiet hos engammal människa som har tid att lyssna, tala. att bry sig om. Vad ger vi våra barn i stället? Vi ger dem saker,sportutrustningar och resor, ofta utan föräldrarna eftersom mamma och pappa ärså jäktade att de ofta måste få koppla av helt ensamma för att orka hålla ihopäktenskapet. Pengar, pengar, pengar! Så blir det en språkresa utomlands förtonåringen eller en vistelse hos mor- eller fiirföräldrarna, ibland medanföräldrarna åker på sin egen utlandsresa. Det är inte bra om vi stjälper avbarnen hos någon annan också på semestern när vi äntligen har tid att varatillsammans. Även om det är bra med kontakten med äldre släktingar måstekontakten mellan föräldrar och barn vara mycket starkare. Det här beror på att vi vuxna tar alldeles för stor del isamhället. Vi vuxna tar för oss för mycket. Se bara på konferensverksamheten.Den lär enligt nygjorda uträkningar omsätta mellan 20 och 25 miljarder ,och detta hjälper vi alla till att betala för på ett eller annat sätt.Konferensanläggningarna, omkring 1 500. omsätter ungefär 16 miljarder. Såtillkommer resor och uppehälle, arvoden, konferensmaterial, löner och produktionsbortfall.Dessutom all den tid vi iir hemifrån. Detta iir en flykt undan verkligheten påvåra familjers bekostnad, på våra barns och våra gamlas bekostnad. Visst behöver vi utbildning och information, men detbehöver inte vara i sådan lyx och vi behöver inte resa så långt. Det hiir ärsnarare fråga om förtäckta löneförmåner som dessutom ger företagenavdragsrätt. Därför har de gröna motionerat i denna fråga ochkrävt att man tittar över konsumtionen i samband med uppdrag i tjänsten somleder till en överkonsumtion, som drar resurser från andra samhällsavsnitt. Vivill att man omprövar skattefrihet för nattraktamenten.representationsmåltider och vissa konferenser Någonstans måste vi ju tapengarna till ungarna. Vad ger vi våra barn för utbildning? Många får vistas iostiidade. mögliga skolor som de får allergi och eksem i därför att lokalernaär dåligt byggda och underhållna och har dålig ventilation. I många skolorärver barn gamla, slitna, sönderliista läroböcker med föråldrade fakta i. Detär vad våra skolbarn får när vi får flotta dyra konferenstryck. De fårrelativt dålig mat till ett alldeles för lågt pris, åtminstone om man jämförmed konferensmaten. Vi har inte råd, säger man i kommunerna, med mer pengartill våra barn. Somliga kommuner har inte ens råd att låta barnen dricka mjölktill maten, de får vatten i stället. Vad sysslar vi med? Vi vuxna beter oss som några krösusar fastän vi egentligeninte har råd, vi som lever på kreditkort . Vi sparar in på vikarierså att ungarna får vara ensamma på lektionerna om läraren är sjuk. Vi sparar inpå städningen så att ungarna blir sjuka av dammet. Vi sparar in påskolvärdinnor och skoltandvård. "Vi behöver inte undersöka friska barn. Tavuxna patienter i stället, det ger mer inkomster till folktandvården." Såsade en cynisk tandvårdschef när man skulle dra in på den förebyggandetandvår- 1989/90:63 8februari 1990 Det är verkligen snålheten som bedrar visheten som talar i det hårrelaterade fallet. Det är för sorgligt att barnen har det så illa, för dethar de faktiskt. Barnen bäringen rösträtt. Vi kanske behöver en lag som gerbarnen en starkare ställning i samhället. Vi har faktiskt en motion om barnensrätt i samhället. Vi har även motionerat om en statlig barnombudsman. Även det ofödda barnet behöver en starkare ställning idagens , Vi vill inte sovra människor redan i moderlivet på grund avdiverse för föräldrarna olämpliga egenskaper hos det blivande barnet. Detfinns med den avancerade fosterdiagnostik som vi har möjlighet attsortera bort barn med icke önskat kön redan före 18;e veckan. Vad skall vi göra med de som har diagnostiserbara medföddafel? Skall de ha rätt att få födas? Hur kommer samhället i en allt stramareekonomi att agera ? kan inte acceptera sådana resonemang. Detmåste finnas möjlighet till abort och fosterdiagnostik, men det får inte bliett urvalsinstrument för att få fram enbart friskare, starkare människor avlämpligt kön. Jag har valt att tala om barnens situation i , förde kan inte själva göra sin stämma hörd. de har ju ingen rösträtt. Det talas omföräldrarnas rätt till ledighet, till ersättning och barnomsorg. Låt oss istället tala om barnens rätt till samvaro med sina föräldrar, rätt till gottomhändertagande under barndomen, rätt att få vara friska och ha en braförskola och skola. Låt oss göra till ett bra samhälle för barnen! Dethar vi faktiskt räd med. Det måste vi ha råd med. om så vi vuxna skall behövainskränka på våra förmåner. Vi får inte spara på barnen. Ett samhälles etik och moral bedöms efter dess förmåga attta hand om just sina svaga grupper Dit hör barnen. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf,38INGRID (); Också jag avser att i mitt anförande hållamig till familjen och barnen. De flesta människor i vårt land anser att det ärsjälvklart att familjerna skall ha möjlighet att välja sina egna lösningar,eftersom de vet bäst vad som passar dem. Familjerna är olika och därför krävsdet en mängd olika lösningar för att deras vardag skall fungera bra. Men så tycker inte socialdemokraterna. De misstrormänniskor och tror att om bara politiker får bestämma vad familjerna skallvälja så skapas det rättvisa. kan man nästan misstänka att det ocksåinnebär ett slags rättvisa orn alla har det lika illa ställt. är det så att människor har slutat att tro att ju flerbeslut politiker fattar som rör familjens vardag, desto bättre blir det. Detnegativa resultatet är alltför märkbart. Familjerna kan inte leva på sina löner - det går inte ensnär båda föräldrarna heltidsarbetar. Skatterna bara ökar. Familjer betalarlika mycket skatt oavsett hur många som skall leva på inkomsten. gen föratt föräldrarna skall kunna betala skatten. Det blir en alldeles otrolig rundgångsom i sin tur medför att det inte går att förbättra den ekonomiska situationengenom extrainkomster för då minskar bl.a. bostadsbidraget.