prot · GD0942 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag menaratt då föräldrar, väljare, lokalt får möjlighet att värdera vad kommunerna görför den egna skolverksamheten, är det en möjlighet för skolan att få en rejälbehandling jämfört med andra kommunala sektorer, en behandling man mångagånger inte har en chans att på en rättvis grund komma i åtnjutande av. Dåkommer arbetsmiljöpengarna in. Det är ett stimulansbidrag. Hur detta skallutformas får vi fundera närmare på, men låt mig säga att jag utgår från att dethandlar om arbetsmiljöerna i skolan. Jaghar också tagit starkt intryck av astma- och allergiutredningens betänkande,som kom . Många av de miljöer som vi har i skolan i dagär i ett sådant perspektiv mindre bra och bör naturligtvis, när vi använderstimulansbidraget, sättas i förgrunden. Eftersatt lokalunderhåll då det gälleryttre faktorer, som tak och fönster, är naturligtvis sådant som kommunernaalltid skall stå för Stimulansbidragen skall inte användas för att lösa uppsådana gamla synder Det är min uppfattning. Däremot behöver arbetsmiljöinsatserav annat slag göras, och det vore en fördel för barnen och för lärarna om detsnabbt kom till stånd en positiv utveckling i ganska många av landets kommunen Ingenav oss som fattar detta beslut vill genomföra det i strid. Ingen av osshar en sådan önskan. Tvärtom är de flesta av oss fostrade i en politisktradition som utgår från samförstånd, den svenska modellen. Mångaav oss har sin erfarenhet från praktiskt kommunalt arbete, där det alltidhandlar om att ta hänsyn till varandra. De flesta av oss har också insiktenatt vi inte alltid kan hamna i beslutslägen som innebär att vi avstår från beslut om vi inte äröverens på varje punkt. Man måste då se till var majoriteten liggen I den härfrågeställningen, som är så tydligt skolpolitiskt och så tydligt förknippad medförnyelse av gemensam sektor, menar vi att det är bra om vi får ett sådantställningstagande från . Stödför dessa tankegångar som jag redovisat har ju funnits. Jag tycker att manskall notera att föräldraorganisationen och skola har uttryckt de härtankegångarna, att elevorganisationer har gjort det, att de tvåkommun-förbunden enhälligt - över alla partigränser - har gjort det, att LO ochTCO har gjort det. Man skall också notera att från att ha haft en situation dåsamtliga fyra pedagogiskt inriktade fackliga organisationer i skolansverksamhet kraffigt har motsatt sig den här åtgärden, har vi situationenatt det är en som är kraffigt för, nämligen skolledarnas organisation, två somaccepterar den, nämligen de två TCO-facken, och en som inte accepterar den. Så ser ju fakfiskt situafionen ut, med alla de olikagrupperingar som på ett eller annat sätt har intresse i den här frågan. Det ärbra att ha detta som utgångspunkt och erinra sig det när man skall diskuteravilket stöd och vilken förankring propositionen han Låt mig slutamitt anförande så här: Närjag träffar ungdomar , finner jag att de inser att utbildningen är viktig.Det är en annan situation än vi hade . Då var många präglade avden dysterhet som arbetslösheten förde med sig. Det var många som inte troddeatt de skulle få ett jobb, att de skulle behövas. När jag pratar med 15-och 16-åringar på högstadium, säger de att det är nödvändigt sköter sig i skolan, "annars får jag inget bra jobb, annars kommer jaginte att få den plats i vuxenlivet som jag vill ha". Alla hittar inte dit,men situafionen är radikalt annorlunda än vad den var sedan.Förändringen på arbetsmarknaden har bidragit, men också förändringen iarbetssätt på högstadium. Och värderingen i ungdomsgruppen spridersig - att utbildning är viktig. Denvärderingen möter jag också när jag reser i landet och träffar dem som kämparför sina regioner och bygder Jag kommer ingenstans utan att man säger:"Du har kommit till en skolkommun, välkommen." Det är inte alltidsant, det vet vi ju. Men det blir allt oftare sant. Och engagemanget går inteatt ta miste på. Allt fler på det lokala planet inser att skall den här ortenvara attraktiv, skall människor trivas och vilja bo här, så måste vi ha enskola som är bra, en utbildning som fungerar Man satsar betydandekommunala resurser för att bygga upp en sådan verksamhet, och det sker ocksåmed betydande framgång. Den processen kommer vi inte att kunna stoppa, denprocessen sker av egen kraft eftersom dessa människor förstår hur sambandet serut och känner värderingen i ungdomsgruppen och i ungdomsgruppensföräldragrupp. Det innebär ett tryck på de lokala beslutsfattarna och de i sintur vill förbättra och utveckla. Det är en oerhörd tillgång för skolan. Vi skalllåta dem få den möjligheten, för hos dem finns naturligtvis mycket avkompetens som kommer skolan till del i den meningen att de bästkan bedöma, tillsammans med dem som är professionella i skolans värld, vad somär bäst för utveckhngen just på deras ort. Dettaär värderingen lokalt och regionalt. Höj det nafionell nivå! Många talarehar sagt detta förut . Om man i ungdomsgrupper är klar 1989/90:42 8december 1989 Kommunalthuvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet Kommunalt huvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet över attutbildning är viktig, om man lokalt och regionalt allt oftare ser detta som denavgörande frågan för att hävda ortens eller regionens intressen, så är det juockså så på nationell nivå. Vi är alla medvetna om att detta är den faktor sombär nationen in . När det gäller billig energi, billiga råvaror ochallt sådant som förut har gett oss en särställning, har detta mer eller mindreupphunnits eller passerats av andra. Vad som blir nationens viktigaste resursär naturligtvis de människor som lever och verkar här och de kunskaper de har,den förmåga och villighet de har att ta på sig nya arbetsuppgifter, möta nyauppmaningar, erövra nya världan Där ligger naturligtvis fundamentet förskolpolitiken och för utbildningspolitiken. Det är utifrån ett sådant synsättsom renodlingen av driftansvaret för skolan skall ses - från utgångspunkten attdetta är samhällets viktigaste verksamhet. Den förlorar på att vi har otydligasignaler om vem som gör vad. Den vinner på, har allt att tjäna på, att visamlar oss till ett beslut där vi gör tydligt var ansvaret liggen (Applåder) () replik: Skolministern höll ett anförande som måhändavar mera lämpat för en kommunaladministrativ konferens än för enriksdagsdebatt i ett laddat konfliktläge. Den enda tes han hade när det gällde själva konflikten varatt dagens fråga inte har något samband med den konflikt som pågår utanfördetta hus, att det inte finns något samband mellan regeringspropositionen ochkonflikten eller läget på arbetsmarknaden. Detta är självfallet i grundenalldeles felaktigt. Och i den mån skulle tro vad han säger, ärhan förmodligen den ende i landet som tror att så skulle vara fallet. Sakläget är ju att det var han som bröt mot den ordningsom diskuterades i tidigare. Vi fick ingen analys av den här frågan,vi fick plötsligt en proposition, vi fick ett inbäddande av denna fråga iavtalsrörelsen på ett sätt som har skapat konflikt och bitterhet. Den konfiktenoch den bitterheten har skapats av den soppa som har ställt tillmed. Det var han som pressade fram kommunaliseringsfrågan, och det var det somledde allt detta. Ord kan vara avslöjande. Det var ett ord som återkom fleragånger i vad sade, och det störde mig litet. Jag är inte van vidden skolad-ministrativa jargongen - det kan kanske vara anledningen. talar om att detta handlar omdriftansvaret för skolan, att driftansvaret måste renodlas. Ja, det finns områden där driftansvar är viktigt. Menskolan är nu inte någon mekanisk verkstad. Och jag har aldrig upplevt attlärare tycker att de har driftansvaret för sin klass, att rektorer hardriftansvaret för sin skola -eller att ens kommunalråd eller borgarråd hardriftansvaret för skolpolitiken. Det är ett administrativt synsätt, hämtat frånen annan värld, som då det omsätts på skolan hamnar alldeles fel. Jag vill inteatt någon skall ha driftansvaret för våra barn. Jag vill att lärarna skall haengagemang för att ge barnen kunskaper. Och ett statsråd som bara talar omdriftansvar men som aldrig talar om kunskaper är ett statsråd ur takt med dekrav som ställs. Det enkla skulle kanske i denna situation vara att säga:Statsminister, förlåt honom, för han verkar inte veta vad han gjort! Men detär för enkelt. Ett statsråd skall veta vad han gör, och det verkar fakfisktinte som om klarar detta ganska elementära krav på ett statsråd. () replik; Jag fick en annons från i Sundsvallmed min post . Den visar att det finns kommuner som redan har börjatförbereda sig, för den händelse att skulle bifallaproposifionen. Det är komvux i som ordnar utbildning "för digsom vill vikariera i ". Utbildningen är förlagd till en kvälli veckan och pågår . Dessutom ingår en praktikdag. Jag tycker det är uppseendeväckande när att den här propositionen skall behandlas alldeles oavsett denavtalsrörelse som på-g in Han säger att den skall vara en förutsättning -han använde det ordet -Hv avtalsrörelsen, medan det i själva verket är så attförslaget har utgjort en förutsättning för den avtalsrörelse som till storadelar redan är avslutad. \ 1 har som riksdagsledamöter fått ett brev från där de ber att få informera om bl.a. följande. De redovisar attregeringen meddelade parterna på den statligt reglerade sektorn avsåg att under den treåriga avtalsperioden framlägga en proposition omkommunalisering. Sedan står det att och "utgick ifrån att frågan om kommunahsering var välförankrad i , varför intresset inriktades på att lämna synpunkter påinnehållet i propositionen". Därefter förs en del andra resonemang. Detta är alltså vad som har förespeglats en av de storafackliga organisationerna och möjligen den andra också. redovisade tidigare i debatten vad ErlandRingborg har sagt i en intervju i , där han konstaterar: "Detunika med Perssonsgrepp var att samköra fackliga och politiska frågor . enokonventionell metod, som har lett till en olycklig sammanblandning avpolitiska och fackliga beslut." Hur kan förneka att det ärende som vi haratt göra med har ett mycket starkt samband med den pågående konflikten påarbetsmarknaden? Det var faktiskt så att när vi samlades här i ihöstas aviserades inte ens den mycket avgörande proposition som vi nudiskuterar, som ändå skulle vara en förutsättning för avtalsförhandlingarna. Jag läste en insändare i Östgöta Correspondentenhäromdagen där en lärare i samhällskunskap säger att hon har lärt sina eleveratt när ett ärende skall beredas börjar det med en offentlig utredning medrepresentanter för de berörda. Därefter blir det remissförfarande, och så blirdet en förutsättningslös beredning i regeringen och sedan en proposition tillriksdagen. Men så skriver hon att nya modell är"hemlig överläggning mellan regering och särintressen" - i det härfallet TCQ-S - "avtalsbud från arbetsgivarverket ,lärarprotestersnabberedning där en del av avtalsbudet omvandlas tillproposition". Hon frågar - och jag vidarebefordrar frågan till GöranPersson - hur de skall göra som samhällskunskapslärare i fortsättningen.Vilken modell skall de undervisa om? Kommunalt huviidrnannaskap för lärare m.fl. på skolområdet Kommunall hu vudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet OLOFJOHANSSON (c) replik: sade attskolpolifiska utgångspunkter skall vara avgörande. Om man tar det som mått förden debatt som följt med anledning av propositionen om kommunalisering avlärarna, får inte högt betyg. Debatten har ju kommit att styrasin på helt andra saken Jag tycker uppriktigt sagt att det är obegripligt hur enbegåvad - jag utgår ifrån det - skolminister bara kan bortse ifrån vadregeringen som helhet står för I den reviderade finansplanen står detpå s. 34: "En mer grundlig analys av innebörden ochkonsekvenserna av en kommunalisering har inte gjorts på . Mot bakgrund avvad som har anförts är det viktigt att en sådan analys genomförs för attt.ex. få klarhet i hur de nationella målen om kvalitet och likvärdighet skallkunna garanteras också vid ett eventuellt kommunalt huvudmannaskap. En viktigdel i ett sådant analysarbete blir att klarlägga hur övriga, för statenviktiga styrinstrument kan utvecklas, preciseras och göras mer aktiva för attgarantera de nationella målen." Detta haralltså redogjort muntligt för . Detta understryker hur viktigt det är att man följer sinaegna riktlinjer när man går till för beslut, dvs. har parallellitetmellan de skolpolifiska avgörandena och utgångspunkterna samtställningstagandena i andra frågor som berör fackliga organisationer i enpågående avtalsrörelse. Detta var vår huvudinvändning för att yrka avslag påpropositionen. Vi begriper inte hur det hela kan hanteras i så bakvänd ordning.En parallellitet hade varit det minsta. Det vikfiga hade varit att sätta deskolpolitiska utgångspunkterna först och därefter dra slutsatser om vad dettainnebär för det s.k. driftsansvaret. Detta hade varit rimligt, och då hadedebatten fått en annan framtoning. Litet grand av den här upprördheten känner jag också motbakgrund av att jag tidigare i som personalminister haft atthantera de här frågorna. Hur kan man hantera denna fråga på sådant sätt - såklantigt? Det är inte oss det handlar om utan våra barn och ungdomarOm det vore så enkelt att det var vi i som kände oss förnärmade,skulle vi snabbt kunna komma över det. Men det är faktiskt större värden somstår på spel. Det handlar om lärarnas möjligheter att göra ett bra jobboch att vilja göra ett bra jobb , ! EVAGOÉS (mp) rephk: säger att vi inte skall kopplaihop riksdagsbeslutet med avtalsrörelsen. Men hur skall vi kunna bortse frånkonsekvenserna av det politiska beslut som vi skall ta ? Det är ju direktkopplat till avtalsrörelsen! Man kan fråga sig om i realiteten arbetsgivarverket är denena parten, eller om det är regeringen. begär inget ingripande iavtalsrörelsen. Däremot tar sittförfattningsenliga ansvar för de förslag som regeringen lägger fram. Dåbedömer givetvis inte bara propositionen utan också det samhälleligasammanhanget. År det rätt tid för reformen? Hade det inte varit hederligare attlåta analysen - som pågår- ligga till grund för en remissrunda bland berördaparter? Jaghar här ett urklipp om den analys som pågår och skall läsa innantill:"Jobbet med att kommunalisera och decentralisera skolan pågår för fullt Arbetet i de olika delprojekten eller arbetsgrupperna ska pågåunder ett ån Grupperna innehåller företrädare för ,och andra intressenter Personuppsättningen kan variera fråntid till annan." Årdetta det stöd och den förankring som talar om? Jag läser vidare:"Arbetsgrupperna ska lägga fram förslag successivt. De konkretaförändringar" - talade själv om konkreta åtgärder -"somdessa resulterar i, är också tänkta att genomföras successivt. Allt ska varaklappat och klart till . Då har vi den kommunaliserade ochdecentraliserade skolan. (I lönebud till lärarna hartidpunkten dock angetts till .)" Hadedet inte varit bra att vänta på den analys som pågår och som skall pågå i ettår till och därefter följa samhällskunskapsvägen, som taladeom, med remissrunda och beredning, för att sedan lägga fram förslaget som enproposition, så att vi hade kunnat ta ett riksdagsbeslut om förslaget i lagaordning, som man skall göra i en demokrati? Pro 1989/90:42 8 december1989 Kommunalthuvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet FÖRSTE VICETALMANNEN: Meningsyttringar från åhörarna är inte fillåtna. Först några ord till som i sin replik nämnde ordetdriftsansvar Det skulle ha en kommunalekonomisk eller skoladministrativinnebörd. Det är ett uttryck som är lånat från beslut varvid i den här församlingen rådde största enighet. Så är det! Varfördiskuteras den saken? Jo, därför att vi har en situation som vi lider av ;Det är inte tydligt vem som skall göra vad. Alla som har haftperso-nalledaransvar, som haft ansvar för en verksamhet, vet att om det inte ärklart vem som har befogenheter och av vem ansvaret utkrävs, då inträffar lättpassivitet. Det är den passiviteten som har drabbat skolan och dess personal.Ingen kan komma här och påstå att den ordning som många försvarar ochbetraktar som höjden av rättvisa och som en garanti för en effektiv verksamhethar givit goda resultat vad gäller skolpersonalens ställning påarbetsmarknaden. Närman ser denna situation är det faktiskt rimligt att fråga sig om det bakomdetta kan ligga strukturella hinder som vi med polifiska beslut kan undanröja.125 års fid har vi fört en diskussion om just den här frågan utifrån deutgångspunkterna. Alla har nog varit överens om att där ligger grunden för attfå fill stånd ett tydligt ansvar och på så sätt också få till stånd en decentraliseringvärd namnet. Det är i det perspektivet som ordet skall ses. Kommunalt.-hu vudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet i detperspektivet som ordet har använts. Det är också rimligt att vi faktiskt, när vi nu harlyssnat på dessa partiledare och andra partiföreträdare, konstaterar att ingenav dem har invänt i sakfrågan om just detta som är propositionens huvudsakligainnebörd, nämligen en renodling av ansvaret. Vi måste ju se till att vi kommerförbi den här frågan i skolpolitiken och får till stånd en vettig lokalutveckling. Det är nog ganska många av dem som har fått intentionernai det här förslaget beskrivna för sig som är förvånade över att denprincipiella enigheten ändock tycks vara så stor om att det är i den härriktningen som man bör gå. Tidpunkten diskuteras, sammanhanget diskuteras - menden principiella åtgärden är man tydligen rörande överens om. Det är envärdefull iakttagelse och något som faktiskt bör kunna användas i detfortsatta reformarbetet. berörde frågan om propositionen iförhållande till pågående konflikt. Jag gjorde en mycket tydlig distinktion,. Det var den distinktion som företrädare för själva har gjort så tydligt så , nämligen attkonflikten rör löner och arbetstider - inte politiska beslut som skall fatta. Den fackliga organisationen vet att konflikträtten intetillkommer dem. De tar inte den typen av steg för att gå ut i en konflikt föratt påverka den här församlingen att fatta ett bestämt beslut. I det läget varmin utgångspunkt, , att det ansvaret gentemot voredet väl rimligt att en partiledare som visade mot den mycketsmärtsamma och mycket svåra process som pågår i avtalsrörelsen och lätmedlarna få sin chans att i lugn och ro föra diskussionen till punkt utan attgå ut också här och i slutänden partipolifisera på detta sätt som gjort. Det vore klädsamt om den respekten visades. har blandat ihop två saken Den analys somutlovades i kompletteringspropositionen är grundvalen för propositionen. Detframgår i propositionstexten, om man läser den. Det jagsade här, och som tydligen inte har uppfattat av propositionen,om de nationellt likvärdiga förutsättningarna, de sex förutsättningar sombygger detta, är ju det som ligger i analysen. Där har vi ju de faktorer somstyr den nationellt likvärdiga skolan som garanterar den. Det får OlofJohansson inte höra från talarstol. Det har han fått i propositionenoch kunnat ta del av redan. Det har varit underlaget för utskottsbehandlingenav frågan. för också ett resonemang om att det pågår ettanalysarbete i departementet. Det är fel! Hon blandar ihop det analysarbete somhar föregått den här propositionen med det projekt som vi nu bedriver idepartementet och som syftar till att verkställa de beslut som riksdagenfattade i ån De som sysslar med skolpolitik kommer ihåg att vi dåbestämde att vi skulle ha en ny statlig skoladministration med länsskolnämnderoch ett nytt SÖ. Vi bestämde oss för ett nytt statsbidragssystem. Vi bestämdeoss för en utvärdering och uppföljning av skolans verksamhet. Vi måste ju någongång också komma till en fas då det inte bara handlar om ord utan också om handling,alltså då besluten verkställs. Det är det som detta syftar till, och det är vadden skrivningen i propositionen beskriven Det är väl det som har fångati något pressklipp. Det råder inget tvivel om att den tid vi nu har bakom osshar varit oerhört smärtsam för många av oss och naturligtvis kommer att påverkamycket av arbetet i fortsättningen. Förhoppningsvis kan vi hantera situationenpå ett vuxet och moget sätt, men det finns ett inslag i den iver att nu avslåpropositionen som jag faktiskt vill peka på och som jag tycker äranmärkningsvärd. Propositionen har ju beskrivits av motståndarna som ett avde mer brutala övergreppen på skolan. Den som har lyssnat till vad jag nysssade, till vad utskottets ordförande sade och till vad centernsföreträdare sade förstår ju att propositionen har en helt annanmateriell innebörd. sprider sig naturligtvis skräcken hos dem som harsvartmålat och bak-talat propositionen. Blir detta beslut har visnart en verklighet då propositionens intentioner sätts i verket. Då kommer manju inte att känna igen sig. Så har vi upplevt detta: man harvantolkat, svartmålat och snedvridit. När beslutet väl är fattat visar det sigatt det inte blev så som det var sagt att det skulle bli. 1 det läget faller ansvaret inte på den som har föreslagitoch genomfört förändringen utan på dem som faktiskt beskrev den på ettfelaktigt sätt, låt vara med partipolitiska utgångspunkter och med syftet attkanske ta en och annan partipolitisk poäng. Sådant kommer alltid att fallatillbaka på den som sysslar med den sortens verksamhet. Jag har ingen anledning att vara orolig över det sakligainnehållet i propositionen - tvärtom! Propositionen är väl förankrad iskolpolitiken bakåt och väl förankrad i en bred uppslutning i den här kammaren.Jag har all anledning att hoppas på att vi, när beslutet skall verkställas,kommer att få ett seriöst samtal med de kommunala företrädarna i landet somfaktiskt, oavsett vad vi tycken alltid kommer att betyda så mycket för skolarisverksamhet. De skall ha den chansen. Det samtalet skall drivas - det ärpropositionens utgångspunkt - tillsammans med dem som är professionella,nämligen lärare, skolledare och syo-funktionären De kommer naturligtvis i takt med att utvecklingenfortsätter att kräva ökade möjligheter att påverka och få inflytande justdärför att de möter föräldrar och elever som i sin tur kräver störremöjligheter till inflytande och påverkan av den anledningen att de tycker attskolan är viktig och att de vill engagera sig. Det är det som är kraften idecentraliseringen. Det är det som är bakgrunden till propositionen. Det är påså sätt den skall beskrivas, och det är på så sätt den skall ses. , mina vänner, när detta blir genomfört ochkommer ut i den praktiska verkligheten, faller ansvaret tungt tillbaka på demsom drev upp en hetskampanj omkring propositionen av ett slag som inte hadetäckning i verkligheten. Kommunalt huvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet () replik: Skolministern kryper bakom - det gjorde hanockså i sitt huvudanförande - ställningstagande i februari i årtill den s.k. styrningsberedningen. Han säger att vad han nu gör bara är attunderdånigt förverkliga vad har beställt. hör det till saken attdet var han som 1989/90:42 8december 1989 Kommunalthuvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet föreslog riksdagsbeslutetoch att vi reserverade oss mot just detta beslut. Det vet han. Han får själv taansvaret för alla riksdagsbesluten - det går inte att skylla ifrån sig. "Driftsansvaret"- jag tycker det är ett avslöjande språkbruk, oavsett hur han haranvänt det tidigare. Det är ett språkbruk hämtat från den mekaniska industrin,som inte hör hemma i skolans andra typ av värld. Sedantill det som är denna debatts själva kärnfråga, nämligen sambandet mellanregeringens agerande i kommunaliseringsfrågan och den avtalsrörelse som pågåroch som har lett till konflikt. Detta samband är entydigt. Det är GöranPersson och regeringen som har dragit in kommunaliseringsfrågan iavtalsrörelsen och därmed skapat den bitterhet som gör denna konfliktannorlunda än många andra i och för sig beklagliga konflikter som vi har upplevtpå arbetsmarknaden. Detär viktigt att driva ett förändringsarbete i skolan. Få säger detta flifi-gareän vi moderater brukar göra. Men en sak borde vara alldeles klar: Man kan intebedriva ett förändringsarbete i skolan emot lärarna.