prot · GD0942 · 1989-12-31 00:00:00 — Skall vi ha en bättreskola - och det skall vi - så måste man driva detta arbete tillsammans medlärarna. Det räcker inte, , att tala med en eller annan av demängder av fackliga ledare som finns på detta område. Det gäller att föra enpolitik som är i samklang med och möter förståelse hos lärarna. Regeringenhar nu lyckats skapa en situafion där misstron mellan skolpolitiken som denförs officiellt och de känslor som finns ute bland lärarna är massiv och djupoch kommer att få bestående effekten Hanmå förneka att det finns något samband. Låt mig bara citera , somskrev en artikel i för någon vecka sedan - professor, därtillf.d. ledamot av denna kammare för ett med identiskt parti. Hanskrev så här om : "Hans intresse för verksamhetens innehållär obefintligt. Han försökte på mygelvägar och i realiteten vid sidan avriksdagen driva igenom en kommunalisering." Det var detta som inträffade.Det säger t.o.m. . Så var det. Vorejag statsminister så skulle jag ge ett driftsansvar för någontingannat - gärna ett renodlat sådant, men för ett annat område. () replik: Det finnsfaktiskt ingenting i det beslut som fattade som syftartill en kommunalisering av lärartjänsterna. har kommit tillbakatill den frågan , men det går inte att åberopa dennariksdagsbehandling till stöd för kommunaliseringen. Detfinns en parlamentarisk beredning som har tittat på de här sakerna, nämligenstyrningsberedningen, där det fanns representanter från flera olika partier,och den kom enhälligt fram till att inte rekommendera kommunaliseringen avlärartjänsterna. Detär möjligt att det under vissa omständigheter ändå skulle vara värt att prövaett sådant förslag - jag vill inte förneka det - men problemet är att om manskall göra det mot tidigare parlamentarisk beredning och mot de slutsatser somflera partier har kommit fram till, borde man åtminstone först pröva saken i enutredning. Det har inte gjort, utan han har i stället satt i gångatt förhandla direkt med parterna och sagt: Det här skall vara en förutsättning fördet avtal ni skall träffa. I verkligheten har han inte alls gjort dendistinktion i förhållande till parterna som han nu gärna vill göra i den härdebatten, för att slippa ta ansvar för de allvarliga problem som finns iskolan. Skälettill att vi har den här debatten och skälet till att det sitter så mycketfolk och lyssnar på oss - det är ju tyvärr inte alltid så när vi talar i denhär kammaren - är just att inte har gjort denna distinktion utanblandat ihop allting, precis som på sade iExpressenintervjun. Detfinns faktiskt också en koppling fill det som lärarna strejkar för ,nämligen arbetstidsfrågan. Det är nämligen , som skall ta överlärarna om får som han vill, som har fört in arbetstidsfrågan ibilden. Det hade inte funnits några starka skäl att aktualisera den frågan omman inte hade tagit upp kommunaliseringsfrågan, utan harfogat sig i de direktiv som har kommit med till verkligheten finns det alltså en mycket stark koppling mellan den pågåendekonflikten och de led av lärare som står här utanför och demonstrerarsitt missnöje och den debatt som vi för. Det hade varit önskvärt, som flera avoss har understrukit tidigare, att man verkligen hade gjort denna distinkfion,och vi beklagar att bara i denna talarstol är beredd att göraden men inte i verkligheten. Det är i själva verket detta som är skälet tillatt vi gör ansvarig för den pågående lärarkonflikten. Gemedlarna en chans, säger . Det är nästan det enda som GöranPersson har sagt - åtminstone i polemiken här på slutet - som jag kan instämmai. Ge medlarna en chans! Jag kan garantera att om propositionenfaller så har medlarna fått en betydligt bättre chans än om propositionenbifalls. Detär oerhört viktigt att det blir slut på lärarkonflikten. Jag säger detta som politikeroch som förälder; Hjälp oss, - dra tillbaka förslaget! 1989/90:42 8december 1989 Kommunalthuvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet () replik: Det är naturligtvis inte allUd så lätt för oss generalister i politikenatt hänga med i varje skolpolitisk tur, men uppriktigt sagt tycker jag attockså skolminister verkar ha vissa problem. Jag har nämligen lästde aktstycken som vi har fått. Den reviderade finansplanen har jag utgått från.Sedan har jag läst i regeringens egen proposition. Där heter det följande: "Fråganom hur huvudmannaskapet för lärare skall lösas är av grundläggande betydelseför det fortsatta arbetet. För att skapa en grund för detta ser jag det somönskvärt att redan nu tar ställning till det framtidahuvudmannaskapet för lärare, skolledare och syofunktionärer. Det ger migsamtidigt tillfälle att något närmare än vad som skedde i kompletteringspropositionenredovisa det omfattande arbete som bedrivs i utbildningsdepartementetmed beslut med anledning av styrpropositionen som grund." 5Riksdagetis protokoll 1989/90:42 Kommunalt huvudtnannäskap för lärare m.fl. pä skolområdet Men bara "något närmare" - inte en fullständigredovisning. Det är ju typiskt att man då hamnar i en enda slutsats: förändrahuvudmannaskapet, ingenting annat. Det är detta som vår protest går ut på - delssammanblandningen med den avtalsrörelse som pågår, dels att man inte gergarantier för resurserna. - ja, ännu tidigare - har vi, som till, haft en stor debatt här i om resurserna till skolan.Jag kan förstå att en ny, ambitiös skolminister försöker komma till rätta medproblem som har legat länge och gå till finansen. Jag misstänker att det ärfinansdepartementet som har sagt att ni skall göra på det här sättet för attkommunerna skall få betala kalaset. Vi går inte med på sådana dumheter, utanvi vill ha helheten på bordet när besluten skall tas. Det gäller båderesursfrågan och de skolpolitiska utgångspunkter som här harnämnt. Vi har, som har nämnts tidigare, ställt upp på dennadebatt för att på medlarnas begäran göra så gott det går i detta läge.Men ansvaret faller tungt på dem som satte i gång processen på de premisser somfanns. vet att jag, även om jag inte har gått ut på gator ochtorg och krävt det, direkt hos statsministern har begärt att propositionenskall dras tillbaka. Jag såg ingen vettig lösning på hur man skulle kunna kommatill rätta med den här sammanblandningen. Jag beklagar djupt att det har blivit så här Men jag harsett det som nödvändigt att försöka övertyga er om att det hade varit denbästa lösningen. Det vilar ett utomordentligt stort ansvar på regeringen -oavsett vilket beslut som fattas - att försöka räta upp relationerna tilllärarna, de skolan-ställda i övrigt och till eleverna. Jag hoppas för detsvenska samhällets bästa att ni skall lyckas. Men ni har inte bäddat bra fördet. () replik; Vem är det som har blandat ihop äpplen ochpäron, ? Påstår verkligen skolministern att vi redan har fått seresultatet av analysen? Var finns i så fall den redovisningen? Har den lämnats,och har vårt utskott fått se den? Visst kan jag ha gjort en sammanblandning närjag har sagt att det analysarbete som pågår beställdes . Men jag harläst propositionen ingående, och i den hänvisas till den analys som finns på s.5. På s. 10 hänvisar man till det analysarbete som pågår Om inte jag kan tydavad som står där utan måste gå till och fråga om det, då ärpropositionen dåligt skriven. Det är ett hastverk. Jag frågar mig än en gång:Var finns helheten i detta paket? Varför inte ge oss paketet först och intebara snören att hänga oss i! talade om att renodla ansvaret. Jag tyckerdet låter hemskt. Jag och de gröna vill i stället odla ansvaret;det tycker vi är viktigt. Vi vill att mycket mer skall föras ut på skolorna,att man odlar ansvaret där, att man kultiverar barnen och lärarna osv. Det ärvad det handlar om. Då kan man tala om en decentralisering värd namnet. Det är inne i klassrummet som vi skall ta ansvaret förskolan. Vi skall ha ett direkt inflytande över budgeten, vad som skall köpasin, vad som skall prioriteras och vilket innehåll skolan skall ha. Jag vänder mig först till ochkonstaterar åter att den analys som utlovades i kompletteringspropositionen hargjorts. I den proposition som vi nu förelägger står bl.a.: "De bedömningar och förslag som jag nu redovisar ärett resultat av det analysarbete som gjorts i ." Det är grunden för propositionen, och det är vad somutlovades i kompletteringspropositionen . Jag tycker det finnsanledning att slå fast detta, eftersom den där aspekten på frågeställningen avoch till förs fram i debatten. Man gör ett slags poäng av att analysarbetetinte skulle ha utförts. Självfallet har det utförts, och det redovisas också ipropositionen. Man kan sedan tycka att analysarbetet inte är tillräckligt djuptoch omfattande; det är en värdering. I så fall skall man kritiserapropositionen på de punkter där man tycker att analysen är för grund och begäramer av utredning och av inträngande studier. Vi har fått höra svepande och rent allmänt hållen kritik.Men konstruktiva synpunkter och krav på var man ytterligare skall gå in pådjupet saknas. Möjligen beror det på att det är lättare att kritisera och taavstånd än att själv bidra med konstruktiva förslag i en diskussion. Det ärnågot som vi alla har mött i skilda sammanhang. Jag trodde inteatt jag skulle behöva möta det i den här typen av diskussion. Här har också talats om ett sammanträde i början av aprilmånad. sade att han läste om det i en information frånSveriges . En av de myter som har spritts kring den här frågan harvarit att man då gjorde upp om hur saker och ting skulle hanteras. Vad som dågicks igenom med arbetsgivarverket, och var en informafion som jag tidigare hade lämnat tillLärarnas och till inför den kompletteringspropositionsom kom och som innehöll den skolpolitiska nyheten attvi åter skulle ta upp frågan om skolans kommunalisering och den kommunalaregleringen av lärarnas och skolledarnas tjänsten De av er som sysslar medskolpolitik inser att den hanteringen var nödvändig och helt naturlig medtanke på att det gäller en så laddad frågeställning. Frågan var också nyligenutredd, och det sades då att den inte skulle tas upp till diskussion. Det ärbakgrunden till det nämnda sammanträdet. Jag tycker att en del av den kritik som har riktats motden typen av information är överdriven och grovt osaklig. Om vi skall försökaförändra en så stor verksamhet som skolan utgör, eller någon annan del avgemensam sektor, då måste vi faktiskt informera dem som företräder och arbetari verksamheten, oavsett om de är medlemmar i , eller LO. Självfalletmåste information lämnas på ett tidigt stadium. Den här frågan är av sådan art att den både skall hanterasi och naturligtvis på det fackliga planet. Det handlar ju om att bytaarbetsgivare i den meningen att man byter avtalsslutande part. Det var enfullkomligt naturlig information inför vad som sedan delgavs ikompletteringspropositionen. kommer tillbaka till februaribeslutet här iriksdagen om skol-propositionens hantering i kammaren. Det var en propositionsom jag fick Kommunalt huvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet Komtnunalt huvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet Propositionen var mycket bra ochprincipiellt hållen samt gav riktlinjer för mycket av det vi nu diskuterar. sade att i en mening hänger propositioneni dag samman med avtalsrörelsen, nämligen på så sätt att hardrivit kravet om den totala arbetstiden. Därmed skulle man alltså kunna se enkoppling mellan propositionen och avtalsrörelsen. Det är kanske något krystatmen möjligen ett logiskt resonemang. Låt mig peka på vad beslöt ochvad som fanns med i skolpropositionen, vilken en stor del av kammarensledamöter ställde sig bakom. Så här skrev man; "Vi har alltför länge haft ett oklartansvarsförhållande för skolan. Det kan vi inte fortsätta med. Det drabbarskolan och personalen. De insatser som behöver göras är av flera olika slag, enlönemässig uppvärdering, en ännu större professionell kompetens inomfortbildning, en bättre personalvård, en bättre fysisk arbetsmiljö" osv. Därefter fördes ett långt resonemang om utgångspunkternaför personalpolitiken i skolan. I det resonemanget fanns med förslag som vi känner igen i avtalsrörelsen. Kom inte och säg att arbetsgivarverket ellerandra inte har haft förankring i sitt resonemang när de har gått in iavtalsrörelsen! Detta finns bl.a. i det riksdagsbeslut som fattades och som en stor del av denna kammares ledamöter ställde sig bakom. Jagtycker att rätt skall vara rätt och att också den saken skall framhållas ochgöras tydlig. envisas med att föra debatten medfinansdepartementet. Som alla andra inser jag att det är en mäktig institutionmed stort inflytande. Det är dock så att det är vi i utbildningsdepartementetsom svarar för den här propositionen, som förelagts för behandling.Det måste finnas en tagg någonstans i , då han på detta sättkommer tillbaka till oerhörda inflytande. Kanske kan man idetta rent av spåra något slags brist på tilltro. Möjligen kan det ha sinförklaring i hans eget regeringsarbete eller i någon annan erfarenhet - vilkenden nu kan vara. Vad det nu handlar är faktiskt ett beslut som riksdagenfattar. Precis som så klokt sade är det beslut somgäller Efter detta får regeringens ministrar rätta sig. Oavsett om de ärfinansministrar eller skolministrar har de att följa de beslut som riksdagenfattar Det är de beslut vi nu skall fatta som skall skärskådas och granskas.Det är också med den utgångspunkten som debatten bör föras. Låt mig sluta med att peka på att denförändring i skolan som vi nu står inför har två utgångspunkter som förutsättervarandra. Den ena är; Kunskaps- och kompetensuppbyggnaden ibefolkningen leder fram till krav på decentralisering. Det gäller allverksamhet såväl i privat industri som i gemensam sektor Skolan kan inte ståutanför Den andra är: En decentralisering av en så kompliceradverksamhet som skolan utgör kräver tydliga mål, utvärdering och en aktivstatlig nivå. Den decentraliseringen bygger på professionella, som ges ettstort utrymme för egna initiativ och eget engagemang. Den enda möjligheten attutveckla verksamheten är att släppa loss kreativiteten lokalt. Den kan aldrigkommenderas fram med detaljreglering på central nivå. Mot den bakgrunden skall propositionen ses, och mot denbakgrunden är den ett naturligt led i den skolpolitik som förs sedan flera årtillbaka och som så sent som tog sig uttryck i ett stortriksdagsbeslut om politikens inriktning. Det här är nästa steg, enuppföljning. Låt oss ta det steget! Förste vice talmannen anmälde attCarl Bildt, , och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt ytterligare repliker Kommunall huvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet BJÖRNSAMUELSON (vpk); I utbildningspolitiska debatter här iriksdagen talas det ofta om kunskap och kompetens. Vi hade en sådan debattsenast i går, då vi från vpk:s sida försökte förrnå att besluta omvissa kvalitativa förbättringar av den nya grundskollärarutbildningen. I samband med diskussioner om kunskap hävdas det också attkunskap är makt. Men när man definierat det här förhållandet har man också sagtatt kunskapen kan lånas till makten. Det blir därmed följdriktigt att säga attmakt också är kunskap - kunskap om att definiera den kunskap på vilken maktenskall vila. Avsaknad av kunskap, som återspeglas i barns och ungdomars värld,leder inte till den kunskap som ett kulturellt samhälle behöver Avsaknad aveller stora brister i kunskaper leder till att insikterna blir praktisktobrukbara och till att kunnandet blir teoretiskt obegripligt. Vad jag här talarom är förnuft, och det är något som jag skulle ha önskat hade präglat dendebatt som till slut förs här i . I detta sammanhang vill jag säga, fru talman, att vpkaldrig har verkat för nedskärningar på skolans område. Vi har under hela80-talet ihärdigt försvarat skolans anslag. Regelmässigt har vi bekämpat allaförsök till försämringar av skolans resurser Ett viktigt skäl för vårtagerande är att vi vet att när vindarna blåser snåla, drar vinden kallast överdem som redan har det dåligt. Vår ambition är att med de redskap som finns inomutbildningspolitiken söka bidra till en likvärdig skola. Vi är dock heltmedvetna om att skolan själv inte kan ge alla förutsättningar för en likvärdigundervisning. Kvaliteten och graden av likvärdighet styrs naturligtvis i höggrad av den faktiska fördelningspolitik som förs. Det handlar om bostadspolitikför att vi inte skall få segregerade skolor Det handlar om socialpolitik föratt barnen skall få en trygg uppväxt och fritid som sammanlagt påverkar derasmöjligheter att ta till sig undervisningen i skolan. Det handlar omkulturpolitik som kan återspegla verklig sorg och glädje, en kulturpolitik somger unga människor egenidentitet och rätt till stolthet, en kulturpolitik somkan vara till vägledning i skolarbetet för både studerande och lärare. Det handlar om miljöpolitik i vid bemärkelse och av enkvalitet som ger svar på både naturvetenskapliga frågor och filosofisktexistentiella spörsmål. Det handlar också om miljöpolitik på den egnaarbetsplatsen, dvs. inom skolan, som gör att skolarbetet kan utföras med bästaresultat och utan hot mot hälsan. Eller uttryckt med andra ord: mot plikt skallsvara rättigheter. Jag skulle kunna göra listan på vilka samhällsområden somger skolan särskilda villkor ännu längre, men jag stannar här. Kommunalt huvudmatinaskap för lärare tn.fl. I början av mitt anförande påminde jag om att vi frånvpk:s sida aldrig medverkat till nedskärningar på skolans område. Vi harsnarare föreslagit förstärkningar till skolan. Tyvärr har vi alltförofta stått ensamma och faktiskt av andra partier blivit beskyllda för att föraen överbudspolitik på skolans område. Vi har självfallet fillbakavisat slikabeskyllningar, och nog har vi haft skäl för den politik som vi har fört. Någon har påpekat att det här är 80-talets sista storaskoldebatt, och det är då passande att belysa den situation i vilken vpk harfått föra sin politik . Jag vill göra denna tillbakablick när vinu står på tröskeln . Jag vill särskilt se på skolans resursvillkor Tyvärr,ärade ledamöter, blir det inte någon särskilt munter redovisning. Låt mig börja med 1981, då vi hade en borgerhg regering.Då fattade beslut om att investeringsbidragen till skolbyggnaderskulle slopas -minus 320 milj.kr passades på att dra in statsbidragtill hyra av vissa skollokaler - minus 10 milj.kn 1982 reducerades statsbidragen till lärarlöner -minus 230 milj. kn passades det på att slopa statsbidragen till pedagogisk stödper sonal inom gymnasieskolan - minus ytterligare 30 milj. kn Varken 1981 eller 1982 kunde nedskärningar göras med vpk:sstöd. Vilka partier stödde då nedskärningsförslagen? Det är en bra fråga. 1983 avvecklades statsbidraget tilllokaler för elevhem. Den utökade förstärkningsresursen enligt Lgr 80 kommerinte till stånd. Ett särskilt veckotimpris för hemspråksundervisning med lägrestatsbidrag som följd, och kommunerna får ta över omskolning och omplacering avlärarpersonal - allt detta innebär en nedskärning med minus 290 milj. kr 1984 sker det flera reduceringar avstatsbidragen inom utbildningssektorn. Exempelvis minskas förstärkningsresursenför den icke undervisningsbunda delen. införs också en timreduktion pågymnasieskolan. Staten drar ner med minus 260 milj. kr. Vpk protesterade, men nedskärningarna gick igenom iriksdagen. Vilka partier stödde då nedskärningsivern gentemot skolan? Det är enbra fråga. 1985 ändrades tidpunkten för utbetalningav statsbidrag till , och statsbidraget till skolchefer slopades -minus 150 milj. kr för skolan. 1986 slapp skolan nedskärningar, och vpkpustade ut i förhoppning om att nu stundade nya tiden Men 1985 då? Vilka partier var överens om nedskärningardå? Det är fortfarande en bra fråga. 1986 fixade och donade man här i medskatteutjämningsavgifter och skatteutjämningsbidrag till kommunerna, eftersomriksdagen sade nej till att reducera skolstatsbidraget - minus 690milj. kn för kommunerna. Kommunerna kompenserar sig naturligtvis för dennasmäll, förmodh-gen också på skolans område. Vpk protesterade och lademotförslag i . Jag skall inte trötta med fler uppgifter utom en endatill, som är principiellt mycket viktig. Det talas om att regering ochriksdag befinner sig i gränslandet till vad som är frågor för arbetsmarknadensparten Men om dagens situation skulle kallas för ett klavertramp, vad skall mandå säga om den s.k. cash limit-principen, dvs.ett riksdagsbeslut som innebär att om avtalen spräcker ramen för löneökningar,skall det också få konsekvenser för organisationen inom skolan? Alltså skalllärarnas lönekrav ställas mot undervisningens behov i övrigt. Mankan också uttrycka det så, att lärarnas krav kan komma att ställas mot eleversoch föräldrars. Tyvärr, herr talman, såg vi inte massdemonstrationer när dettafackföreningsfientliga beslut fattades här i . Naturligtvishar vpk skarpt protesterat och tillbakavisat ett sådant mot föreningsrättenfientligt förslag. Men nej då, en majoritet i har sagt ja. Vilkapartier var med? Det är en bra fråga. Jagskall strax svara på frågan vilka partier som var med i den uppräkning jag hargjort. Men först vill jag bara erinra om att utrustningsbidraget tillgymnasieskolan skall tas bort, mot vpk:s politik. Nåväl,vilka partier eller vilket parti av dem som vill vara i opposition har stöttnedskärningspolitiken, den verkliga nedskärningspolitiken, mot skolan? Jo, detär och moderata samlingspartiet, var för sig eller i skön förening. Jagtycker att det är nödvändigt att göra den här summariska genomgången för attöppna ögon, få öron att lyssna och tankar att bulta. Jag har visat att vpk intemedverkar kvahtativa försämringar på skolans område, vare sig nu eller iframtiden. Skall en sådan politik föras, finns det andra partier att tillgå,tydligt nog. Jaghar också visat att en del som här står och talar festligt om kunskapoch kvalitet sällan sätter verkan bakom orden. Det är tråkigt att miljöpartiethar hamnat i denna fålla. Detgör att man verkligen kan undra hur en uppgörelse mellan regeringen och någotav dessa partier skulle se ut vid ett eventuellt kommunaliserings-beslut. Förkommunalisering av skolans personal, lärare och andra, har de ingen principiellinvändning mot. Det har framgått mycket tydligt under debatten här , ochdet har vi vetat länge, Detär bara det att de helst vill träffa en uppgörelse på sina villkor för statsbidragoch stöd till privatskolor Så står det till ibland med principen Alltdet här går att läsa i partimotioner, reservationer till betänkandet ochsärskilda yttranden från och moderata samlingsparfiet. Jag skallinte trötta kammaren med högläsning. Som jag sade tidigare, har det i debatten kring frågan om en förändringav bl.a. lärarnas avtal sagts att riksdagsfrågor och fackliga frågor blandatsihop. Det innebär att också den här debatten skulle vara inne i ett gränsland.Jag skall försöka låta bli att säga något om avtal. Däremot, herr talman,skulle jag vilja ta upp en annan fråga. Jagtycker att det är viktigt att nämna, kanske som en parentes, att de somföreslagit närvaroplikt för riksdagsledamöter här i kammaren inte förståruppdragets natur Jag tror att det är en kollega till herr talmannen som föreslagitdetta. Jag kan heller inte förstå varför vi skulle föreslå ett pris på tavlorutifrån hur många timmar konstnären målat eller att skådespelare skullerepetera och sedan gå in och riva av pjäsen. Nog om detta. 1989/90:42 8december 1989 Kommunalthuvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet Kommunalt huvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdet I den intensiva debatten kringskolans arbetsmiljö och därmed likvärdighetsprincipen för skolans del har dethävdats att en statlig reglering av de anställdas tjänster skulle vara enkvalitetsgaranti. Jag tror inte att detta är helt sant. I början av mittanförande har jag påvisat angrepp som gjorts mot skolan och som kraftigtundergrävt kvaliteten , och det har skett trots att olikatjänster varit statligt reglerade. I går fick jag mig tillsänd en trasig lärobok, som jag förövrigt skall skicka tillbaka - med vilka känslor kan varoch en tänka sig. Boken är fullklottrad och sönderläst, och sidor saknas.