prot · GD0995 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:95 1§ Anmälan om kompletteringsval till riksbanksfullmäktige Talmannen meddelade alt socialdemokratiskariksdagsgruppen som ny suppleant i riksbanksfullmäktige efter planeringschefenKlas anmält Lisbelh Staaf-lgelström. suppleanti riksbanksfullmäktige Lisbelh Staaf-lgelström (s) 2§ Justering av protokoll 3§ Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 1989/90:116lill näringsutskottet Föredrogs men bordlades åter Trafikutskoftets betänkanden1989/90;TU17, TU20 och TU21 betänkanden I989/90;BoU13 ochBoU14 5§Beslut rörande utskottsbetänkanden som slutdebatterats Företogs lill avgörande näringsutskoitelsbetänkanden /90;NU19, NU23 och NU27 (beträffande debatten i dessa ärenden,se prot. 1Riksdagens protokoll 1989/90:95 Prot.1989/90:95 betänkande NU 19 28 mars1990 Mom I (statens roll) Utskottets hemställan bifölls med 299 röster mol 18 förreservation 1 av . Mom. 2 (uppdelning i tvä system, m.m.) Utskottets hemställan bifölls med 276 röster mot 38 förreservation 2 av och . Mom. 3 (samarbete med utländska institut) Utskottets hemställan - som ställdes mol reservation 3 av LarsNorberg -bifölls med acklamation. Mom. 4 (rembursgarantier) Utskottets hemställan - som ställdes mol reservation 4 avLars -bifölls med acklamation. Mom. 5 (miljögaranlier) Utskottets hemställan bifölls med 223 röster mot 93 förreservation 5 av m.fi. Mom. 6 och 7 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 8 (u-kreditgivning) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avPer-Ola och - bifölls med acklamation. Mom. I(nedläggning av affärstidsutredning) Utskottets hemställan bifölls med 182 röster mot 131 förreservation 1 av m.fl. Mom. 2 (uttalande om fria affärstider) Utskottets hemställan bifölls med 183 röster mot 134 förreservation 2 av m.fl. I ledamot avstod från alt rösta. Mom. 3 (kundservice inom detaljhandeln) Utskottets hemställan med godkännande av ulskoltelsmotivering - som ställdes mot utskottets hemställan med godkännande av den ireservation 3 av m.fl. anförda motiveringen - bifölls medacklamation. Mom. I(mål för tekopolitiken) Utskottets hemställan bifölls med 242 röster mot 68 förreservation 1 av m.fl. 5 ledamöter avstod från atl rösta. Mom. 2(importbegränsningar) Förstbiträddes reservation 2 av m.fl. med 100 röster mot 69 förreservation 3 av m.fl. 148 ledamöter avstod från att rösta. Härefterbifölls utskottets hemställan med 146 röster mot 100 för reservation 2 avHädar m.fl. 68 ledamöter avstod från att rösta. 1989/90:95 28 mars1990 Mom.3 (importlicensavgifter) Utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering - som ställdes motutskottets hemställan med godkännande av den i reservation 4 av Hädar Carsm.fl. anförda motiveringen - bifölls med acklamation. Mom.5 (utvecklingslån) Utskottetshemställan bifölls med 261 röster mot 58 för reservation 5 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.6 (stöd till industripolitiska åtgärder för tekoindustrin m.m.) Förstbiträddes reservation 8 av och med 38 röstermot 19 för reservation 9 av . 261 ledamöter avstod från att rösta. Härefterbiträddes reservation 8 av och med 57 röstermot 40 för reservation 7 av och . 221 ledamöter avstodfrån att rösta. Därpåbiträddes reservafion 6 av Per m.fl. med 64 röster mot 57 förreservation 8 av och . 198 ledamöter avstod frånalt rösta. Slutligenbifölls utskottets hemställan med 177 röster mot 58 för reservation 6 av PerWesterberg m.fl. 76 ledamöter avstod från att rösta. Mom.7 (offentlig upphandling av tekoprodukter) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 10 av m.fl. -bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 6§ Meddelande om samlad votering Talmannen meddelade att justitieutskottetsbetänkanden JuU22, JuU19 och JuU23 samt finansutskottets betänkanden FiU17 ochFiU32 skulle avgöras i ett sammanhang efter avslutad debatt. 7§ Anslag till kriminalvården Föredrogs justitieutskottets betänkande1989/90:JuU22 Anslag till kriminalvården (prop. 1989/90:100 delvis). AnL 1GÖTHE (): Vi kan konstatera att vädret är vackertoch atl del är vår! Det betyder ännu en rymningssäsong vid vårafångvårdsanstalter, förmodligen också vid våra slutna avdelningar imenlalvården. Förmodligen kommer svängdörrarna där attåler rotera, precis somde gjorde somras då praktiskt taget var och eri av dem som var intagna iden slutna psykiatriska vården var ute i frihet, dvs. på en självständigt tagenpermission. finns det naturligtvis några som invänder all detärende vi behandlar inte handlar om den psykiatriska vården. Ärendethandlar inte om de brottslingar som har haft luren eller lyckats att bliförklarade sjuka. Det handlar om kriminalvården och våra anstalter Del betänkande som vi nu har framför oss innehåller, som allakonstaterar, en mängd reservationer. herr lalman, atl redan nu fåyrka bifall lill reservationerna 1.2. 4, 5. 10, 17, 21, 23 och 24. Om kammaren beslutar i enlighet med dessa reservationerkommer vi alt få en bra kriminalpolitik och en bättre kriminalvård. Dessareservationer kan sägas komplettera det betänkande som socialdemokraterna ihuvudsak står för. Vi moderater har skrivit dels egna reservationer, delsreserverar vi oss tillsammans med de båda andra borgerliga partierna folkpartietoch . Vi kan då konstatera all här finns myckel av gemensamma nämnare ikriminalpolitiken. herr talman, det finns tyvärr fortfarande alltförmyckel av 70-lalets flumpolilik över kriminalvården. Del tar sig många uttryck,dels i byggnadernas utformning, dels i de generösa permissionsregler somgäller, dels. och inte minst, i dén s.k. 50-procentiga rabatten påstrafftiderna. Vi moderater anser all det är skandalöst alt del finns tvåstraffskalor; dels en slraffskala som vederbörande brottsling döms efter, t.ex.tvä års fängelse - då måste man ha begått mycket grova brott för att del skallbli en sådan påföljd, dels en straffskala som utgör tillämpningen av det somskall vara påföljden och strafftidens längd. Man friges efler i princip halvastrafftiden. Detta utan atl man har varit en föredömlig intern som har skön sigbra, ulan hell enkelt för att det skall vara så. Personligen hyser jag misstanken att del numera finns enstark önskan inom socialdemokratin, bland de vanliga väljarna, kanske ocksåbland partimedlemmarna, kanske rent av bland de aktiva socialdemokratiskapolitikerna, alt man i slället skall tillämpa den straffutmälning somdomstolen har fastställt. Det är precis vad vi moderater anser Dock kan mannaturligtvis länka sig alt de dömda som har skött sig föredömligt bra skallkunna få bli frigivna tidigare än vad påföljden anger Den gissning som jag justgjorde om att del finns socialdemokratiska politiker som verkligen vill ha detså grundar jag på åtskilliga uttalanden. Det gäller bl.a. när riksdagsledamotenAnna-Greta var justitieminister och jag våren av dem som hade ställlfrågor och interpellationer till henne. Jag frågade henne om del verkligenskall vara så här Då fick vi beskedet atl systemet med rabattering skall ändras. Men det tycks inte bli så. Det är därför som vi moderaterhar måst reservera oss. Jag har personligen tron att regeringen, kanske ävenden socialdemokratiska gruppen i justitieulskottet, är rädd för atlfångvårdsanstalierna interäcker lill om internerna skall avtjäna hela straffet. Del är någol fel påkriminalpolitiken om bristen på förvaringsplatser är styrande för strafftidenslängd. Bakom de reservationer som vi moderater haravgett eller har avgell gemensamt med och ligger givelvisutförliga motioner från moderata samlingspartiet. Del rör sig om partimotioner,kom-mitléniotioner och enskilda motioner Jag vill särskilt nämna en enskild motion som, i likhetmed några andra enskilda motioner, haft framgång. Motionen har avgivits avWiggo Komsledt. hemmahörande i län. Han har yrkat attfångvårdsanslal-len i icke skall låggas ned, ulan atl den skallfortsätta att drivas. Denna motion har resulterat i att utskottet uttalar attriksdagen bör göra ett tillkännagivande som måste innebära atl regeringen nuser lill all anstalten i får fortsätta alt ingå i kriminalvården.Till saken hör också all anstalten är renoverad - kanske inte totalt ochdyrbart, men den är ändå fullt tjänlig som anstalt. anordnades en debatt i av jägare frånvästra . I denna debatt deltog bl.a. kriminologen ,sakkunnig i justitiedepartenientet. Debatten rörde sig inte bara omvapenlicensgivande och del som dess värre har föreslagits atl bli ett slagshusrannsakan hos jägare, ulan också i slor utsträckning om brott och straff. Flera konstaterade all man från regeringens sida försökervända.på ansvaret för brotisutvecklingen. Vi vet att utvecklingen årskrämmande. Miljonvallen när det gäller antalet uppdagade och beivrade brottär passerad. Det finns skrämmande exempel på gatuvåld osv. Vapen kommer oftatill användning, dock i en ganska lilen omfattning som redskap för dem som larandras liv. Vad har då gjort för alt råda bot pådetta? Jo, man har pekat på en speciell grupp av människor i vårt land,nämligen de som innehar jaktvapen. Därmed gör man dessa människor presumtivtskyldiga till att den grövre brottsligheten ökat och atl det används vapen. I detta sammanhang fick , som förelrädareför justiliedepartemenlel. ganska mycket kritik, vadan han slog tillbaka genomatt konstatera att han minsann inte tillhör dem som vill ha denna flummigakriminalpolitik. Nej, företräder rent av någonting sominnebär en betydande uppstramning. Som ett exempel anförde han del nu aktuellafallet med den presumtive brottslingen, intagen på Säters fasta paviljong ochtidigare lystrande till namnet Svartenbrandt. Svartenbrandt har inlämnat en nådeansökantill som nådeavdelningen var benägen atl bifalla - deltaskulle ha inträffat. Men dä hotade med att avgå från sintjänst på . Han ville inte dra slutsatsen all det vardärför som Svartenbrandt fick nåd. Detta är elt belysande exempel på hur litet de som har atlstyra och bestämma inom kriminalvården egenlligen vet om internerna. Det ärkanske därför som det är så många som inte bara släpps ut utan ocksåbokstavligen får röra sig fritt i samhället, trots att de har fällts förbrott. Det här vållar ju rätt stora men i samhället. När t.ex.200 interner som borde sitta på slutna anstalter har varit ute i samhället pålängre eller kortare rymriingarlämnar de ganska många brott efter sig. Del innebär dels alt vår redanöveransträngda polis får ännu mer alt göra, dels att väldigt många människorblir brottsoffer och skadas både till liv och egendom. Detta är tragedier somsker i onödan. Vi kan konstalera atl den svenska kriminalvården har rättmånga brister Vi måste gemensamt la krafttag för atl åstadkomma denuppstramning som är nödvändig för att på så sätt komma lill rätta medbrottsligheten. Det fordras också nalurliglvis all vi i grunden skapar elt bättresamhälle härvidlag. Vi moderater pekar i våra motioner på familjens roll, påskolans fostrande betydelse och på människorna själva. Jag vill avsluta mitt inlägg medförhoppriirigen alt de reservationer som är fogade till detta belänkande skallläsas även av de ledamöter som utgör en majoritet i denna kammare. Del finnsanledning att tillsammans i så slor enighet som möjligt åstadkomma denförbällring av kriminalvården som gör att vi kan skapa ett tryggare och bättresamhälle, liksom nå större framgång när det gäller momentet vård på vårakriminalvårdsanstalter AnL 2 (): Så sent som debatterades kriminalvårdsfrågorhär i kammaren. är del dags igen. Mycket av del som vi kommer att säga blir väl en repris av kända ståndpunkter, eflersom del nalurliglvis inteär myckel som har ändrats i sak. Det har inte kommit till jusl någonting nytt.Inom kriminalvården är det ju inte möjligt alt genom några snabba beslut ellerenkla åtgärder nå stora resultat - i så fall hade mycket varit enklare. Kriminalvården i vilar på 1973 årskriminalvårdsreform. som i slor enighet fattade beslut om. Då villeman sammanfattningsvis "främja de dömdas anpassning till samhället ochmotverka de skadliga följderna av frihetsberövandet". sattes ell föga uppmärksammatsvenskl rekord som i och för sig inte är så myckel atl glädja sig över. Fler än18 000 människor dömdes då i lill frihetsstraff. Del är den högstasiffran riågonsin . Orsakerna är säkert flera. Människorna har kanskeblivit kriminellare. Del har tillkommit nya lagar och strängare straff.Brottsligheten har blivit brutalare. Det är dessa 18 000 människor som lill eltgenomsriitlligt dygrispris av skall återanpassas till samhället ochsom - enligt kriminalvårdsreformen - inte skall få några skadliga följder avfrihetsberövandet. Vi vet av erfarenhet, herr talman, alt trots ett oftastgott arbete ifrån kriminalvårdspersonalens sida så kommer den all misslyckasmed alltför många. Ålerfallsprocenten är förfärande hög. Den har inte minskatsedan kriminalvårdsreformen. Missbruket av alkohol och narkotika ulgör inte bara en avde variligaste orsakerna lill varför brott begås. Missbruket, främst avnarkotika, försvårar eller förhindrar också ofta återanpassningen av denkriminelle. Narkotikamissbruket och de följder detta får både på anstalternaoch utanför torde enligt mening utgöra den främsta förklaringentill varför krimi- nalvårdsreformeninte har motsvarat de förhoppningar som från början knöls till den. Detta är bakgrunden, herr talman, till varför vi ifolkparliel i en reservation återigen kräver en parlamentarisk utredning avkriminalvärdsreformen. Den har inte blivit vad vi hoppades på. Menar kanske all målen i reformenfortfarande är realistiska? Räcker pengarria till för alt förverkligairilenlionerna i reformen? Hur ser ni t.ex. på närhetsprincipen, på endifferentiering av de intagna eller på integriletsprincipen som vi alla höll påi den reformen? Trots detta når vi inte de resultat som vi hoppades på.Ålerfallsprocenten är förfärande hög. Förutom all vi i vill ha dennaulredning om kriminalvårdsreformen och ett mer intensifierat arbete på all fåanstalterna nar-koiikafria, pekar vi i en rad andra reservationer som finns idelta belänkande pä ålgäder som skulle kunna vidtas för all skärpakriminalvårds-politiken utan alt för den skull överge den humanakriminalvården. Humanitet, herr lalman, är dock inte detsamma som kravlöshel. I elt par motioner vill vi också gå vidare medsamhällstjänst, som främst är ell alternativ till fängelse. Del dröjde innan nisocialdemokrater var beredda all införa samhällstjänst som en ny påföljd,något som vi i länge har arbetat för. Det är rimligt all den nuinförs och all det görs inom ramen för en försöksverksamhet. Dennaförsöksverksamhet bör dock bedrivas över hela landet. Den bör också enligt vårmening kunna användas som alternativ till skyddslillsyn, i synnerhet när delgäller ungdomar mellan . Jag ber atl få yrka bifall till samtliga de15 resevalioner som vi folkpartister i utskottet slår bakom. 3 (); Del ar inte unikt alt den gärningsman,som dömes till fängelse och har missbrukat narkotika, under sinanstaltslid utvecklar narkomani. Detta är i högsta grad oacceptabelt. Likaklandervärt är all narkotikamissbruk och handel med narkotika kan fortsätta iden skala sorii sker inom anstalternas och fängelsernas väggar ochområden. Den höga återfallsfrekvensen i nya brott, som vi ocksåhörde lala om, bland de dömda är ett annat exempel som visar alt1973 års kriminalvårdsreform har stora brister Den har inte lyckats atttillfredsställande främja de dömdas anpassning lill samhället, vilket var en avgrundprinciperna för reformen. Det finns fler exempel på misslyckanden. Del förekommerinte sällan våld och övergrepp bland de intagna, vilket får till följd allmånga begär alt frivilligt bli satta i isoleringscell. Del ökande antalet psykiskt störda har ytterligareförsvårat för kriminalvården alt pä ett bra sätt ge del stöd och denbehandling som är nödvändig för en återanpassning lill samhället. diskuterasdessutom möjligheterna atl placera fler psykiskt störda lagöverträdare päanstalterna. Jag tänker då på den grupp s.k. jämställda, som i daghuvudsakligen överlämnas lill sluten psykiatrisk vård. Hur skall kriminalvårdenkunna ta hand om och behandla alla dessa på elt adekvat sätt? År våra anstalter räll konstruerade för atl kunnadifferentiera vården och vårdinnehållet för de dömda? Dessa och många andra frågor anser vi vara av sådandignitet alt de måste penetreras i ell brett översynsarbele med parlamentariskrepresentation. Del översynsarbele som redan pågår inom kantillföra denna parlamenlarikergrupp myckel viktig information och underlag. Narkolikasilualionen på anstalterna är myckel oroande. Vihar frän cen-lerparliets sida under en rad år motionerat om olika åtgärder föratl bättre komma till rätta med den allvarliga situationen. Bl.a. krävde vi förett par år sedan alt lokala åtgärdsprogram skulle upprättas pä anstalterna föratl bättre bemästra problemet. Dä fick vi till svar alt sådana redan fanns. Idagens utskottsbetänkande kan vi nu läsa om uppdrag lillkriminalvårdsstyrelsen beträffande jusl lokala handlingsplaner föranstalterna. Det är ju beklagansvärt om inte dessa lokala handlingsprogramutarbetats tidigare. 1 så fall har elt antal år gäll förlorade i den så vikligakampen mol narkotikan. Sedan får vi inte heller glömma aidsproblematiken! Del ärinte sä länge sedan vi kunde läsa i pressen att flera interner delat spruta meden aidssmit-tad, som därmed spridit smitta till flera av de övriga intagnamissbrukarna. Sådana fall aktualiserar den slora nödvändigheten av atl tanarkotikaproblemen på anstalterna på yttersta allvar. Det är också anledningentill atl vi kräver långtgående åtgärder mol missbruket och en intensifieringav arbetet. Anstalterna skall helt enkelt göras narkolikafria. Lättsagt, svårt atl genomföra, kan man invända. Men angelägenheten av atl så skerär hell enkelt så framträdande att intresset av att de intagna helt garanteraspersonlig integritet måste ge vika för att detta resultat skall uppnås. Därför måste kontrollen av de intagna och även av besökareskärpas. Vid missbruk från den intagnes sida bör sanktioner införas i form avindragna eller uppskjutna permissioner. Ökade satsningar på differentieringarav de olika kategorierna intagna måsle ske. För atl differentiera placeringarnaav de intagna kan del inte uteslutas atl närhetsprincipen kan få ge vika. Från sida har vi under mångaär motionerat om olika påföljdsalternaliv. En av anledningarna till detta ärden höga återfallsfrekvensen bland de intagna inom kriminalvårdsanslalterna.En annan är möjligheterna att bättre anpassa påföljder efter brottets karaktäroch gärningsmannens förutsättningar till återanpassning i samhället. Många av våra tidigare motionskrav är nu hell eller delvistillgodosedda. Det är bra. men mycket återstår ändå att göra, som vi ser det. har t.ex. kontraktsvård införts som en alternativbrottspåföljd. Det går redan alt konstatera all denna påföljd i många fall gettett positivt resultat för dömda med alkohol- och narkotikaproblem, men ocksåför de som utsatt andra för sexuellt ofredande eller sexuella övergrepp. Vi menar emellerlid atl påföljden konlraklsvård måsteförenas med villkorligt fängelsestraff för all visa ell klarl och entydigtbudskap till den dömde, nämligen atl om denne bryter vårdkontraktet hänger ellfängelsestraff över honom eller henne . Vi ser detta villkorligafängelsestraff i samband med kontraktsvården som ell stöd för den dömde atl genomföravårdprogrammet. Ett annatmotionskrav från sida har varit införande av samhälls- Nukommer denna alternativa brottspåföljd att utdömas vid ett fätal tingsrätter.Därmed överges de grundläggande principerna om likabehandling inomstraffrätten. Det skulle i stället ha inneburit möjligheten att döma lillskyddstillsyn med samhällstjänst lika över hela landet. Det är del vi villinföra. Lika brott bör föranleda lika slraffmöjligheier. Del är sagt all samhällstjänsten skall vara specielltlämpad för unga lagöverträdare. Sä kommer inte alt bli fallet i verklighetenså länge fängelse måste vara alternativet till samhällstjänst. Eftersom ungalagöverträdare sällan döms till fängelse ulan i ställel överlämnas tillsociala myndigheler för vård blir syftet med påföljden samhällstjänst förfelat.Samhällsljänsl bör därför även kunna användas som alternativ lillskyddstillsyn, vilket också var inne på, jusl för att nå de yngrelagöverträdarna. Det är jusl för de unga som möjligheterna lill återanpassningbör vara störst. För dessa är också behovet av aktivt stöd och social gemenskapstörst. Vi menar från sida att de arbetsuppgifter somskall kunna erbjudas inom samhällstjänsten inte enbart behöver anskaffas inomden ideella föreningsverksamheten. bör olikaarbetsuppgifter kunna erbjudas ocksä inom den ordinarie arbetsmarknaden för atlfinna meningsfull sysselsättning. Just införandet av kontraktsvärden ochsamhällstjänsten har inneburit ökad arbetsbelastning på frivårdspersonalen, somredan före införandet av dessa nya icke frihetsberövande påföljdsformerna vartyngd av arbete. Den ökade mängden av klienter med missbruksproblem ochpsykiska problem gör också arbetet tungt för frivårdens personal. Visserligenpågår en översyn inom på området, men problemet är så akut attresurser behöver tillföras . Översynsarbetet behöver dessutom bedrivasytterst skyndsamt. Vi har från sida velat anslå 5 milj. kr utövervad regeringen har föreslagit till frivården för alt något förbättra den mestakuta situalionen. I det sammanhanget har vi påtalat behovet av en högreersättning lill lekman-naövervakarna för att främja rekryteringen. För dem som döms till anstaltsvärd är det angeläget atlvårdinnehållet förstärks. En grupp dömda som tycks återfalla i brott gång pågång, om inte behandling sker , är den grupp interner somdömts för olika våldsbrott, främst kvinnomisshandel, våldtäkter och andrasexuella övergrepp. För denna grupp måste behandling kunna erbjudas alla demsom vill ha det. har många av oss fått brev från kvinnojourernasriksförbund. Där påtalas angelägenheten av att del finns vårdprogram . Det är viktigt att intagna med missbruksproblem slussas uli samhället varsamt, pä ett planerat sätt. viktigt inslag irehabiliteringen är vårdplatser för S 34-placeringar. En tillbyggnad är på gäng. Det saknas dock platser , och därförförsvåras återanpassningen till samhället. Del behöver avsättas så mycketresurser att alla som vill ha sådana platser kan få del. En annan grupp dömda vars situation måste uppmärksammas ihögre grad är de kvinnliga intagna. De måsle ha en ovillkorlig räll alt bliplacerade isolerade från manliga intagna. En utvärdering av gemensammaplaceringar Del finns riämligen anledning alt befara alt kvinnligaintagna i vissa fall har blivit utnyttjade av manliga interner Vi måste fåklarlagt hur del ligger lill, för atl kunna ta nödvändiga hänsyn. Systemet med halvtidsfrigivning stämmer inteöverens med del allmänna rätlsmedvelandel. Vi förordar frän sidavillkorlig frigivning efter två tredjedelar av strafftiden. Då skall de dömdasom skött sig under anslallsliden kunna frigivas, medan de som missköll sig börsitta av hela strafftiden. Pa del sättet stimuleras de dömda till skötsamhet,vilket är nödvändigt, enligt vad som framförts av vårdarna och övriga anställdapå anstalterna. I detta sammanhang vill jag också framföra alt vi icentern anser all elt slopande av halvtidsfrigivningen inte får innebära sänktaslraffskalor för egendomsbrotten t.ex., eftersom della skulle ge fullständigtfelaktiga signaler lill alla dem som ägnar sig ål dessa typer av brott. Det ärofta unga lagöverträdare. Rykten cirkulerar atl man i planerar enförändring av siraffskalorna för egendomsbrott. Jag vill därför slälla frågan om del är regeringens mening atl göra en sådan förändring i samband med slopar halvtidsfrigivningen. Dessutom vill jag fråga; Kommer halvtidsfrigivningenall slopas, och i så fall när? När får vi besked om det? I huvudsak vill vi i prioritera och förespråka enhuman kriminalvård med betoning på alternativa påföljdssystem och med storasatsningar på vård och återanpassning inom kriminalvården. På ett fåtal punklervill vi däremot skärpa bestämmelserna och sätta allmänhetens behov av skyddmera i centrum.