prot · GD0985 · 1989-12-31 00:00:00 — Den kommunistiska apparaten vet mycket väl atten nations frihet har sin källa i individernas rältigheter och atl denna endafrihet inte låter sig plagieras. Delta är vad apparaten fruktar, attmänniskorna skall känna igen och återfinna sig själva i det tysta. Och dåplötsligt skall ljusen tändas runt omkring och projektionen avbrytas. Så skrevden store polske författaren . , mer än 20 ärsenare, är detta just vad som har hänt. I halva har människor återfunnitsig själva, ljusen har tänts, och projektionen har fåll lov atl avbrytas.Föreställningen är slut, verkligheten är tillbaka. Flela kan i dagåterknyta till hela världsdelens gamla demokratiska traditioner. Del här är någol som ställer oss alla inför en nysituation. När det gäller den svenska utrikespolitiken ställs vi i Sverigeinför problem och ställningstaganden som är svårare än dem som vi har haft atthantera under hela den s.k. efterkrigstiden. Jag tycker atl del är nödvändigtatt i den här debatten göra några ytterUgare markeringar i fråga om det som nusker i . Den, som del förefaller, i stort sett eniga svenska hållningenkan vara rimlig för dagen, men den kan myckel snabbi bli orimlig. Enligtlitauiska källor i , som refereras i dagens morgontidningar, kan samtalmellan de två regeringarna i och komma att inledas redan inomett par dagar - det talas om den 15 eller - samtal som avåtminstone en av parterna definieras som förhandlingar och i praktiken givelvisär förhandlingar Om de startar på detta sätt betyder det redan i sig att en nysituation har inträtt och att har atl ta ställning till ett nyttförhållande. Samtal eller förhandlingar av denna typ har ägtrum. Men vi kan inte heller låta hållning styras av en eventuell ellerhypotetisk sovjetisk vägran alt samtala, om nu detta mot förmodan skulle ske,och sovjetiska försök atl därmed blunda för den situation som har uppstått ochalt den måsle få en lösning. Det har i den debatt som har förts talals om olikatyper av svenska bidrag till all föra denna process framåt. Jag tror atl det ärmycket viktigt atl det klart sägs atl det kan bli nödvändigt att fårlov alt engagera sig aktivt - någon form av medling och någon form avinternationellt agerande för att man skall bidra till att frågan verkligensnabbt förs framåt. naturligt sätt vore kanske om den svenska regeringenskyndsamt inbjöd den litauiske talmannen, som han kallas, eller presidentenVytautas till och gav honom elt mottagande som motsvara delsom t.ex. nu har fått. Likaså vore det naturligt om en svenskdelegation kunde besöka för att på ort och ställe få klarhet i deverkliga förhållandena i landet. Under alla omständigheter är det nödvändigtatt frågan hanteras med mer än den formalism som jag tycker att det har funnitsvissa drag av i de uttalanden som har gjorts. Det är nödvändigt alt vifrån svenskt håll visar värme och elt positivt intresse för den utveckling somsker. Och dethar vi ju tidigare kunnat visa mot representanter för andra folk som strävarefter självständighet. På en punkt tycker jag att det är nödvändigt atl litetutförligare kommentera del som har sagts tidigare. Närvaron av sovjetiskatrupper i kan aldrig vara elt hållbart argument mot ett svenskterkännande av republiken . Det talades ju här om tre olika kriterier,nämligen atl det skulle finnas elt territorium, ell folk och att regeringenhade kontroll över sill område. De två första kriterierna är uppfyllda. Mendet finns ju sovjetiska och andra utländska trupper i en rad andra länder runtom i världen. Det finns sovjetiska trupper i . Om manskulle låta det faktum atl det finns sovjetiska trupper förlagda i bliett skäl mot ett svenskt erkännande uppslår ju frågan hur vi i harkunnat betrakta , vars regering som satt 1968 aldrig någonsinbad om någon utländsk truppförstärkning, som en självständig och suverän stat.Situationen nu är att den litauiska regeringen själv uttryckligen har medgeltatl trupperna tills vidare kan stanna kvar Den litauiska regeringen har t.o.m.bett om atl de skall stanna kvar i avvaktan på den vidare utvecklingen av densituation som har uppstått. Och därmed, vilket är del vikliga, har den litauiskaregeringen markerat att den inte själv ser truppernas närvaro som elt hinderför den nationella suveräniteten. Att det finns sovjetiska trupper i Litauenbehöver i längden inte vara konstigare än atl det finns amerikanska truppert.ex. på , i , eller . Tvärtom är det välnaturligt att de tre baltiska länderna kommer alt medge alt del finnssovjetiska trupper förlagda där, eflersom det även finns rimliga sovjetiskaintressen alt bevaka i . Och detta strider i och för sig intemot all de tre baltiska länderna skall kunna vara självständiga och internationellterkända. Utrikesministern har varit klok nog att inte uttryckligensätta ett tillbakadragande av dessa trupper som ett villkor Men i en delpresskommentarer och annat som har tillkommit, som det förefaller för attstödja den svenska hållningen som den formuleras, har detta argumentanvänts. Och detta är logiskt fullständigt omöjligt att göra. Del går inte attargumentera på det sättet. Frågan om kontrollen över territorium berorpå andra saker - om den regering som har valts kan administrera landet påett normalt sätt, om den kan få tull, polis, m.m. atl fungera på samma sättsom i normala demokratiska länder. Och allt lyder på alt den kommer att klaraav det. När projektionen, som , som jag hänvisade till,uttryckte saken, upphör och människorna finner varandra och ljusen plötsligttänds i biosalongen, då finns del också de som har stått tillsammans medmaskinisterna för den film, den dystra fars, som har visats och som har litetsvårt atl ordna anlelsdragen. Och till dem hör, inte alla men många inom detsvenska . Jag tycker alt utbrott, får man välsäga, tidigare här , när hon konfronterades med dokument ur partietsmyckel nära förflutna, var ganska belysande. Förmätet, sade . Dettycker jag är det som man kan minnas i den här debatten. Förmätet var del attdemokrater i alla svenska partier - vpk förhåller sig väl något oklart i dettasammanhang - argumenterar för och försöker stödja uppbyggnaden av demokratieri andra länder i . sade ju själv atl vpk också stöderde demokratiska landvinningarna. Detta går inte riktigt ihop. Del finnsuppenbarligen något som vpk stöder och som vi andra inte stöder Och delframskymtar i en av hennes formuleringar, nämligen att hon engagerat talade omde krafter som fortfarande verkar för de gamla socialistiska idealen iÖsteuropa. Och del är väl de sönderfallande kommunistpartierna som det ärfråga om. En reflexion i sammanhanget är ju alt det polskakommunistpartiet som bekant fick noll mandat vid de fria valen till detpolska nya Sejmen. Det är inte vi i som talar om för del polska folketeller andra folk i hur de skall ordna sina samhällsförhållanden.Polackerna själva talar om detta för sina gamla makthavare, och de vill hahjälp utifrån all ordna upp del råttbo som de har tagit över. När ljusen plötsligt har tänts tror jag atl det finns enrisk alt vi som gläds åt detta blir alltför lyckliga och tror alt nu är sakensä alt säga klar Därför vill jag sluta mitt inlägg med atl påminna om elt ämnesom jag tog upp i förra årets utrikesdebatt, nämligen ett av de andra hoten motfrihet och demokrati; den "fortblossande" antisemitismen i åtminstoneSovjetunionen. Vi har sett exempel på detta också i . En närradiosändarei har prånglat ut propaganda som har varitenastående i sitt slag. har man fått sluta efter en dom i Stockholmstingsrätt. Sändaren kallades sig - en förolämpning mot en storvärldsreligion enligt min mening. Inte ett ord sades om vare sig islam ellerandra religioner i de sändningar som skedde. Inte heller sade man någonting ornkonflikten i , vilket har påståtts i en del försvarstal för dennaverksamhet. Det nämndes över huvud laget inte. Däremot har man i Radio Islammeddelat alla som orkade lyssna atl även PLO ingår i den judiskasammansvärjningen mot resten av mänskligheten. På den nivån har det hållit sig.Ändå har intresset från både massmedia och ledande politiker i varitmåttligt. Jag fruktar atl del finns risk för en gradvis tillvänjning i vårtland lill allt grövre uttryck för den här typen av fördomar Det obehagliga äratl del under den lid som rättegängen har pågått har visat sig att det finnsell internationellt nätverk bakom delta. Det finns en internationellsammanslutning, kan man säga, av revisionistiska historiker, som de iblandkallas, som förnekar alt förintelsen av 6 miljoner judar under andravärldskriget ägt rum, som påslår all den ökända förfalskningen av Sions Visorsprotokoll är autentiskt, m.m. i samma bedrövliga stil. Del klargjordes ocksåuttryckligen i dessa sändningar för dem som orkade lyssna på dem eller läsautskrifter. Jag vill uppmana regeringen atl när resultatet kommer frånden utredning som har att titta på formerna för närradioverksamhet och ocksåbedöma riskerna för antisemitism och rashets som arbetar - det är enenmansulredning som utförs av en socialdemokratisk kanslichef i - ladessa problem pä allvar och lägga fram ett förslag som gör alt del ändå blirlitet svårare för sådana personer alt komma igen - går detredan efter ett par år - och återuppta denna ytterst olustiga verksamhet. När ett hot mot friheten försvinner får viinte slappna av i vår uppmärksamhet mot de hot som återstår AnL 43MARGARETA (); Var kommer barnen in? Så löd refrängen på enmelodi som var mycket populär för ell antal är sedan. Texten passar väl så braockså . 1990 är som i mångt och myckel är barnens och ungdomarnasår. Men den här debatten handlar mestadels om situationen i världen och, som endel av den, situationen i men så litet om dem som lever nu och som leveri framtiden och skall ta ansvar för de beslut som vi fattar . Vi talar omEuropas framtid och om hur skall se ut. Det är viktigt, men det handlarinte bara om beslut i , i eller i . framtidhandlar också om barn som växer upp just . Här finns problem medmiljöförstöring som leder till alt missbildade barn föds i . Här finnsaidsoffren i och barnarbete som vi vet figurerar i flera europeiskaländer. som vi berör problem och Europafrågor fär vi integlömma bort att ute i världen dör fortfarande 40 000 barn . Av dem dörungefår 8 000 på grund av att de inte är vaccinerade, 7 000 av utlorkning ochdiarré. Omkring 6 000 barn dör i lunginflammation. Alt bekämpa detta skulle kosta rnycket pengar 15 miljarderkronor redovisar i sin skrift Barnens situation i världen . 15rfiiljarder enligt de tidningsartiklar som berör ;s rapport. Del är såmyckel som lägger ned på vodka eller så mycket som USAlägger ned på reklam för cigaretter, så rnyckel-för att anknyta till EG-som EGårligen ger i subventioner lill jordbruket. För detta skulle vi kunna räddabarnen. I denna rapport finns också belagt att del är barnen somdrabbas hårdast av orättvisorna i världen, av krig, förtryck och ojämlikhet.Nelson seger är inte bara en seger för honom själv ulan naturligtvisockså för hans barn och barnbarn, som får träffa honom igen. Låt oss integlömma bort att i under apartheid fängslas också barn på grund avhudfärg. Låt oss inte glömma bort atl i världen politiseras alltmer sättet allse på barnen som en faktor Kulor av plast skjuts på de palestinska barnen på deockuperade områdena. Vi har hört att rnan nu skall skaffa sig stenslungor föratt kunna kasta sten tillbaka. Låt oss inte glömma bort de barn som förtryckspå grund av olika religioner i olika länder Låt oss inte glömma bort de flickorute i världen sorn inte får rätt till utbildning just av det skälet alt det ärflickor. Låt oss för all del inte glömma bort handeln med barn som vi från dets.k. västerlandet sysslar med-handeln med barn i , handeln för alladoptera barn. Med detta som bakgrund är det viktigt all vi nu får enkonvention, som kan ge barnen i världen deras rättigheter tillbaka och fårättigheterna alt slå igenom inte bara i lagstiftning utan också i handling.Mot denna bakgrund tycker jag att del är viktigt all en sådan dag som i dagglädjas över del som utrikesministern tog upp , nämligen att deli år kommer att hållas ett toppmöte om barn, ett möte sorn tillkommit bl.a. påden , eller rättare sagt statsministerns, initiativ. På dettaloppmöte skall man la upp hur barnen påverkas av de globala problemen som krig,våld, fattigdom, skulder, miljöförstöring och drogmissbruk. Del finns anledningför oss alla all se fram emot detta och hoppas på att loppmötet inte bara ledertill samtal och rubriker utan också till handling och förståelse ute i världen.För världens framtid är barnens framtid, och barnens framtid är med allsäkerhet världens framtid. AnL 44 (); Det som just nu händer i har vi allanledning alt hälsa med stor tillfredsställelse. Vad som händer är atlregeringskoalilionen mellan och likud bryts upp. Det kommer medall säkerhet alt visa sig vara av stor betydelse för främst fredsprocessen iMellersta Östern och naturligtvis också inrikespolitiskt. Det finns, och har i Israelfunnits, två ; elt som har varit starkt avvisande lillfredsprocessen i den form som vi från svensk sida och som man även från ;ssida har velat se den utvecklas samt ett annat , som harvarit positivt till denna fredsprocess och till förhandlingar rned deltagandefrån Palestinaarabernas sida. Detta kunde jag och elt tiotal andra socialdemokratiskariksdagsledamöter konstatera vid värt besök i . Delsom nu händer i är inte någon direkt överraskning för oss. Del pågick då, och det pågår även just , en myckellivlig debatt inom i om hur man skall kunna påskyndafredsprocessen. Särskilt intressant var del att möta Paleslinaaraber dels iöstra , dels i ett par arabbyar Även i socialdemokratiskaparlamentsgrupp har del funnits en stark skepsis mot koalitionsregeringen -högerblocket likud och . Besvikelsen över alt fredsprocessenhade kommit av sig gav ordföranden i den socialdemokratiska riksdagsgruppensärskilt starkt uttryck för Han tillhör en yngre generation inomarbetarpartiets riksdagsgrupp och har haft uppfattningen atlarbetarpartiet bör lämna regeringen om regeringen inte uppnår en öppning ifredsprocessen. Samtal med andra knesselmedlemmar och företrädare förHistadrut, den israeliska motsvarigheten till LO, gav samma intryck. Vårasamtal med li-kudledaren, premiärminister , gav oss inte stor anledningtill optimism. Han var försiktigt positiv lill fredsprocessen. Men han varlika bestämd som tidigare i sin uppfattning om att PLO var enterroristorganisation, som inte ville ha någol att göra med. Vi fickegentligen inte några svar på våra frågor om varför man såg så statiskt på PLO.Tidigare hade man ju upplevt atl totalt hade bytt mening i fråga om atlgå med på fredssamtal med . Samtal med arabiska ledare med nära anknytning fill PLOvisade att de var väl underrättade om de svenska insatserna för att få i gångfredssamtal. De ansåg, och där stod de nära den mera radikala opinionen inomarbetarpartiels knessetgrupp och ledningen för Histadrut, atl del just nu varett gyllene tillfälle att starta en konstruktiv dialog mellanPalestinaaraberna och israelerna. Utnyttjades inte den chansen, skulle man stå införett mycket allvarligt perspektiv. Missade fredssamtal skulle med allsannolikhet leda till en upptrappning av våldet. En av de arabiska ledarna iöstra menade alt både israeler och palestinier borde förkasta tankenpå ett och elt Slorpalestina. "Vi måste överge våra drömmar men också lämna bakomoss våra mardrömmar", sade han. Han trodde på ett och en judiskstat levande sida vidsida och på ett deltagande i vad han kallade ett Mellersta Östern-EG. Han varinte ensam om att ha den visionen. Också många israeler som vi träffade hadesamma vision. Om stater som , , och Italienkunde nå en överenskommelse om att de inte kan leva för sig själva, varförskulle då inte länder som . och kunna uppnå ett slagssamexistens? Det finns, som jag sagt, många judiska ledare somresonerar på samma sätt. Det blir ett blodbad om gamla fiender nu inte tarchansen och konstruktivt samtalar ined varandra, sade t.ex. en avarbetarpartiets knesselmedlemmar Jag har velat säga detta för att belysa atldebatten i ingalunda är så ensidig och att sakförhållandena inte är såenkla som många i vårt land tror Den utveckling som håller på att komma igång i har vi all anledning att se positivt och optimistiskt på. Detgyllene tillfälle att starta en konstruktiv dialog som man talade om vid vårtbesök i har ryckt betydligt närmare. AnL 45 (): När jag , under mitt förstaår i riksdag, gick upp som sista talare i remissdebatten, beklagademina kolleger detta och sade att det nog inte skulle vara någon som lyssnade.Jo, det fanns faktiskt de som lyssnade. T.o.m. på TV var man intresserad. ärdel samma sak igen. har jag alltså fått äran att sammanfatta denhär utrikesdebatten, som av naturliga skäl har rört väldigt många frågor Ilikhet med utrikesministern vill jag betona detta med avspänning, fred,säkerhet och nedrustning. I en svindlande takt omvandlas den internationellasituationen. Detta gäller inte bara andra världsdelar, utan för första gångenpå årtionden gäller del frarnför allt . Att den första präglades av frostigaöst väst-förbindelser och av militär aggression i olika delar av världen harsjunkit i glömska. 1980-lalets sista år blev avspänningens och fredsbyggandetsår. 1988 - då flera långvariga krig ochväpnade konflikter avslutades - blev fredsutbrottens är. 1989 - då frigörelseprocessen iÖsteuropa tog fart - blev demokratiseringens år Blir då1990 nedrustningens år? Del är naturligtvis för tidigt all beteckna1990 som nedrustningens år. Men vi kan redan nu skönja konturerna avbegynnande, parallella nedrustningsåtgärder: ensidiga åtaganden elleröverenskommelser om strategiska och andra kärnvapen, om konventionella styrkor,om utvidgade förtroende- och säkerhelsskapande åtgärder och om kemiskastridsmedel. och skrotar nu i enlighet med sinalandbaserade medeldislanskärnvapen. Del är egentligen del första riktiganedrustningsavtalet på kärnvapenområdet någonsin och därmed politisktbanbrytande, om än militärt rätt marginellt. Ettmilitärt betydelsefullt och därmed än mer epokgörande supermaktsav- tal omstrategisk kärnvapennedrustning är på gång, likaså - också det i år-eltöst-väst-avtal om kraftig konventionell nedrustning i . Supermakterna harvidare gjort upp om nedskärningar beträffande sina kemiska stridsmedel som ettsleg mot elt globalt heltäckande förbud mot kemiska vapen. atl vi egentligen tänker på det tillämpas ochfungerar paket av förtroende- och säkerhelsskapandeåtgärder i . Det vidareutvecklas nu i förhandlingarna i . Jag tror inte alt det är förhastat att påslå att både östoch väst nu är genuint inställda på att kraftigt trappa ned den konventionellarustningsnivån i och att inte dra ut på liden i onödan. President den som har gått ut hårdast när det gäller en uppgörelse om konventionellnedrustning i . Utöver de förhandlade nedrustningsåtgärderna minskar nuflera länder i både öst och väst - supermakterna inräknade - ensidigt sinamilitärsatsningar Del mest dramatiska ensidiga nedrustningsutspelet kom fördrygt ell år sedan, i historiska tal i FN. förklarade att ensidigt hade beslutatreducera sin krigsmakt med en halv miljon man . skulle, förklarade , upplösa ochdra bort sex pansardivisioner från , och . Desovjetiska styrkorna i dessa länder skulle minskas med 50 000 man och 5 000stridsvagnar Kvarvarande sovjetiska styrkor skulle omorganiseras till rentdefensiva enheter Grovt räknat anser bedömare i väst att hälften av detta hargenomförts. Detta initiativ, som var helt sensationellt för bara drygtelt år sedan, är nu helt överspelat av den fortsatta händelseutvecklingen. Del har utgjort elt bidrag när del gäller att bana väginte bara för konventionell nedrustning i utan också för fortsattkärnvapennedrustning Och en konsolidering av det systemskifte som inte baragäller de östeuropeiska samhällena utan också hela den europeiskaefterkrigsordningen. Efter de truppnedskärningar i som Sovjetensidigt har åtagit sig att göra - och som man delvis redan har genomfört - harman avslutat förhandlingar om fullständig militär reträtt frånTjeckoslovakien och före . Men mer dramatiskt än något av detta är ändå detgenomgripande politiska systemskiftet i ; Först glasnost ochperestrojka i och omfattande, ensidiga nedrustningsålgärderoch framför allt fjolårels väldiga demokraliseringsvåg i , ,, , och . Särskilt måste vi i , som har lång, gedigendemokratisk tradition, välkomna att allt detta - så när som på - skersom ett resultat av folklig, fredlig, icke-våldslig, politisk mobilisering. Ingen hade vid millen av troll alt detta voremöjligt. Ja, inte ens när i sitt historiska FN-tal för bara ett drygtår sedan förebådade en djärv omkastning av strategiska länkandeanade vi det. De förfogar över den överväldigande delen konventionella styrkor.De är helt dominerande i rymden och pä världshaven. De är ensamma om altuttryckligen medge att de har kemiska stridsmedel. Den politiska rivalitetendem emellan har varit motorn i den globala kapprustningen. Därför är det lika betydelsefullt som välkommet atlFörenta staterna och nu går före - mot samarbete, politiskavspänning och nedrustning. Men delta betyder inte alt resten avvärldssamfundet kan tillåta sig passivitet. Om vi nu går rnot ljusare tider pånedrustningsområdet är detta också tack vare de bidrag som givits av mindrestater och en målmedveten fredsopinion världen över Vad gör då mot denna bakgrund? Jag vill här pekapå tre frågekomplex i svensk nedrustningspolitik som har hög aktualitet 1990. Ett totalförbud mot kemiska vapen, stopp för allakärnvapenprov och för fortsatt kärnvapenspridning och kärnvapennedruslning lillhavs är tre centrala delar av svensk nedrustningspolitik. Dessa frågor illustrerar att multilateralt ochbilateralt arbete kan och måste samverka. Bilaterala överenskommelser kannaturligtvis underlätta eller rent av vara modell för de multilaterala avtalsom til syvende og sidst krävs. Avsevärda framsteg har gjorts i i den kompliceradeförhandlingen om elt kemivapenavtal. där på nytt är ordförande.Huvuddelen av elt omfattande konvenlionsutkasl är klar. Inga oöverstigligapolitiska hinder för en kemivapenkonvenlion borde nu återstå, allra minstsedan de viktigaste kernivapemnakterna och enats om alt kraftigtskära ner sina arsenaler som ett steg mot elt globall, heltäckande förbud. Till skillnad från kemiska vapen, pågår inga som helstförhandlingar om ett fullständigt stopp för kärnvapenprov - delta trots altenförkrossande majoritet av FN;s medlemsstater kräver sådanaförhandlingar En dialog om provstopp har förts i de multilateralanedrustningsförhandlingarna i ända sedan de inleddes men harformellt inte lett någon vart. Frågan har emellertid ökad aktualitet Skälen lilldetta är två: dels hålls en granskningskonferens i enlighet medicke-spridningsavialet, dels förbereds en ändringskonferens i enlighet med detpartiella provsloppavtalet. Frågan orn fullständigt provstopp kommer dä alt varahelt central. Målet - det fullständiga stoppet för alla kärnvapenprov -har såväl som för övrigt satt upp partiellaprov-sloppsavtal, dvs. för , och sedan bekräftat 1968 iicke-sprid-ningsavtalet. Det är verkligen hög tid att de lever upp till sinaegna utfästelser. En tredje för svensk säkerhets- och nedrustningspolitikväsentlig fråga är kapprustningen till havs. Den har tilldragitsig ökad uppmärksamhet. De strategiska, ubåtsburna kärnvapnen är en del av basenför kärnvapen-avskräckningen och kommer sannolikt atl vara de sista atlavskaffas. Men de taktiska kärnvapnen till havs kan inte längre lämnas därhän.De måste in i nedruslningsprocessen. Densvenska regeringen har länge pläderat för alt dessa vapen skall av- 7 protokoll 1989/90:85 skaffas,eller åtminstone las i land. Vi välkomnar naturligtvis att den amerikanskaflottan nu ensidigt fasar ut en del av sina taktiska kärnvapen. har emellertid officiellt avvisat alla försök att fåtill stånd en internationell dialog om nedrustning till havs. En spricka i denamerikanska muren har varit. Han har offentligt pläderat för atttaktiska kärnvapen skall avskaffas.