prot · GD09139 · 1989-12-31 00:00:00 — Det kan ju inte bara bero på sundet, det måste varaskillnad på polifiken. Det är nog på det sättet att vår arbetsmarknadspolitikär lyckad. Jag blev därför Utet förvånad över . Hon sade att denlåga arbetslösheten berodde på att vi har så aktiva åtgärder. Men det var juprecis det jag ville höra, nämligen att det är tack vare den polifik som vi harfört som siffrorna är så bra. Jag tycker att vi skulle kunnavara överens om och stolta över det och gå ut och presentera detta. Jagvill också ta upp arbetslivsfonden. Jag tror att den här fonden kommer att visaså bra resultat att de borgerliga , som så ofta, kryper fill korsetoch accepterar och t.o.m. talar om att ni deltog när detta beslut fattades. Jagtror att slutresultatet som vanligt bUr detta. Jagvill önska mina meddebattörer, eller motdebattörer, en glad ochtrevlig sommar och tacka för debatten. Anf.72 (): , jag sade att kostnaderna för den svenskaarbets-marknadspolifiken ligger ungefär på samma nivå som kostnaderna ute iEuropa. Det är alltså ingenting märkvärdigt med detta. Men kostnaderna är såfördelade att de påverkar stafistiken över arbetslösheten i . Jagtycker att något borde ha kommenterat de siffror som statsministernhade med i sitt skrivna anförande. Dessa siffror visar att 615 000 människor ärutslagna och har sin försörjning via socialförsäkringssystemet. Till dessamänniskor kan vi lägga 120 000 deltidsarbetslösa. Det är siffror som jag harfått från AMS. Vi börjar alltså närma oss en miljon människor som inte har enfast fot på arbetsmarknaden och som inte på något sätt kommer in på den ellersom är utslagna eller delvis utslagna. Nusäger att det är 160 000 deltidsarbetslösa som kostar bortåt enmiljard kronor. Det är möjligt. Ännu närmare miljoner kommer vi. Jag tycker attBo Nilsson ändå hade kunnat kommentera detta. Jaghar ett förträffligt pressmeddelande från som visarjust hur människor befinner sig i en rundgång mellan korta vikariat,deltidsarbetslöshet och arbetslöshet. Det sägs att detta bara är toppen av ettisberg. AMS konstaterar att kommuner och landsfing inom t.ex. vård och omsorgpraktiskt taget har monopol när det gäller vissa yrken. Det kan förklara attanställda inom vården är mycket mindre benägna att byta arbetsgivare änanställda inom administrafivt eller kommersiellt arbete. 1989/90:139 12 juni1990 Denekonomiska politiken, m.m. 9Riksdagens protokoll 1989/90:139 Den ekonomiska poHtiken, tn.m. betslöshetenär i stor utsträckning en följd av otillräcklig efterfrågan på arbetskraft. Detta visar det som vi har sagt, nämligen attden svenska arbetsmarknaden faktiskt fungerar mycket sämre än vad regeringenhittills har velat medge. Men i promemorior som har kommit frånarbetsmarknadsdepartementet framkommer sanningen. Sanningen är uppenbar förregeringen, även om regeringen inte för ut den och drar de riktiga politiskaslutsatserna av den. Det är nämligen att lösa upp de offentliga monopolen,avreglera arbetsmarknaden, skapa bättre möjligheter för människor att finna enplats i tillvaron, hjälpa flyktingar och handikappade - just genom avregleringoch genom att ge dem en chans att satsa på sig själva -, att införa detflexibla lönebidraget som vi har yrkat på i jag skulle tro i dennakammare. säger att ett sådant kanske är på väg. Men ni har på er! Så länge har förslaget legat på ert bord. Varför har ni integjort något åt det? skall det fortsätta att utredas och donas. Det går Ni ärsenfärdiga för att ni har en felaktig verklighetsanalys. AnL 73 (): Jag vill kortfattat åter ta upp Bo Nilssonsresonemang om att det nu är mycket bättre. har inte sagt emot migbeträffande det som står i finansutskottets betänkande. Det skall jag hållahonom räkning för Regeringen erkänner problemen, det behövs åtgärder Från folkpartietssida har vi varit beredda att ställa oss bakom sådana åtgärder. Jag tror attsådana långsikfigt kommer att vara bra. säger också att man skall titta över sundet motKöpenhamn och där det är förskräckligt. Med svenska ögon är detförskräckligt. Men detta beror på att man i inte har valtarbetslinjen, som vi i riksdag har varit nästan helt överens om.Egentligen var det inte så originellt att säga det. Men ett sådant påstående ärhelt rikfigt. som jag självfallet önskar en godsommar ber jag honom att fundera litet grand på varför man skall behöva vara såhalsstarrig och t.ex. vägra östeuropeiska ungdomar att få ett sommarjobb iSverige, vilket skulle lindra vår vårdkris. Är det inte märkligt att enregering som kallar sig progressiv, handikappvänlig och arbetslinjeorienteradsäger att det inte går för sig? Man har talat med Facket och Facket ser inte utatt gilla det. Jag tror att det finns anledning att fundera på varför detskall behöva vara så i ett samhälle där vi borde kunna hantera frågan klokare.Ta någon stund, , och tala med arbetsmarknadsministern så att vi pådenna punkt får en bättre ordning: mindre byråkrati och mer reformer förpengarna. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 7 §Ajournering för middagsuppehåll Kammaren beslöt attajournera förhandlingarna till för middagsuppehåll. Förhandlingarna återupptogs under ledningav andre vice talmannen. 1989/90:139 12 juni1990 9§ Den kommunala ekonomin Föredrogs finansutskottets betänkande 1989/90:FiU29Den kommunala ekonomin (prop. 1989/90:100 delvis och 1989/90:150delvis). 74 (): Vid , näst sista, vill jag bara tillherr talmannen säga att när jag ser i huka i sin bänkverkar det som om han är rädd, men det behöver han inte vara. Jag tänkernämligen frångå min vana och inledningsvis berömma regeringen en liten smula. Fråganom den kommunala ekonomin är ju gmndligt penetrerad i betänkandet, och den varför endast föremål för ett par stora debatter i samband medförändringarna i det kommunala skatteutjämningssystemet. Vi moderater var dåmycket kritiska mot det framlagda förslaget, och det känns därför glädjande atten utredning nu tiUsätts med uppgift att se över kommunernasfinansieringskällor I direktiven tiU den nya kommunalekonomiska utredningenförutsätts att de specialdestinerade statsbidragen så långt som möjligt skallersättas med bidrag som fördelas efter genereUa principer Vidare harutredningen i uppdrag att redovisa en eller flera lösningar som innebär attkommunernas och landsfingens verksamhet kan finansieras inom ramen för entotal utdebitering om högst Dessa förslag skall kunna träda ikraft , och det tycker vi moderater förstås är bra. Det har vi önskatlänge. Synd bara, , att det inte blev . Vi vardå i en debatt nästan överens. Underde tvä kommande åren, 1991 och 1992, alltså de år som Ugger emellaninnevarande år och det år när utredningens förslag skall träda i kraft, fårkommunerna inte höja skatten nivå. Det blir alltså ett kommunaltskattestopp. Däremot får skatteväxlingar ske - skatteförskjutningar i sambandmed att uppgifter omfördelas mellan exempelvis kommun och landsfing. Detta ärytterligare ett av de moderata förslag som socialdemokraterna under årens loppkritiserat mycket starkt, men som har befunnits vara riktiga och föresläsbli genomförda. NaturUgtvis tycker vi att också det är bra. Men,i , nog med berömmet. Naturligtvis tycker vimoderater att det är bra att vi får stöd för våra förslag. Men trots detta harvi en del synpunkter på det nu föreliggande förslaget förkommunernas del. Detär ju så - det har vi hört tidigare i dag- att ekonomi befinner sig iett mycket bekymmersamt läge. Problemen blir allt värre månad för 1989/90:139 12 juni1990 månad, och inte minstgäller det inom kommunsektorn. Årets underskott i kommunernas finansiellasparande beräknades i budgetproposifionen fill , men nuförutsätts i kompletteringsproposifionen att det blir över 20 miljarder kronor.Den främsta orsaken är den lönerörelse som resulterat ilöneökningar som vida överstiger både vad kommunernas ekonomi ochsamhällsekonomin i allmänhet tål. Beräkningenbaseras på en antagen volymökning om 1,. Med stöd av tidigareerfarenheter kan man befara att volymökningen inte kommer att stanna vid dennanivå. Vi vet att så har blivit faUet år . Sparandeunderskottet riskerarsåledes att bli ännu större. Regeringen tycks nu inse att volymökningen inomkommunsektorn framöver mycket kraffigt måste begränsas. EnUgt vår uppfattningär dock nu situafionen sådan att volymökningen helt måste upphöra. Ettannat område där regeringen också följer oss moderater i spåren gälleruppfattningen om den kommunala produktivitetsutvecklingen. Även regeringentycks nu ta allvarligt på den negafiva produktivitetsutveckUngen inom denoffentliga sektorn. Vi ser med tillfredsställelse att regeringen nu anser atten produkfivitetsförbättring på är en rimlig och nödvändigmålsättning för den kommunala sektorn. Jag vill bara tillägga: Vad var det visade? Kommunernasi särklass största utgiftspost utgörs, som jag tidigare framhöll, avlönekostnaderna. I den preliminära personalbudgeten beräknas dessa för 1991stiga , alternativt . Med tanke på att den föreslagnaskatteomläggningen kommer att genomföras inom ramen för ett oförändrat, ellert.o.m. ett ökat skattetryck förefaller även den högre procentsatsen att varatilltagen i underkant. ModeratasamUngspartiets förslag fill skattereform innebär, som tidigare nämnts, enbetydande sänkning av skattetrycket. Det bUr därmed också möjligt förarbetsmarknadens parter att ta hänsyn till detta i löneförhandlingarna för1991 och . Detta innebär att lönekostnaderna för kommunsektornkan hållas nere som löntagarna får ökade disponibla inkomster. Medmoderaternas skattepolitik bör lönekostnadsökningarna kunna begränsas. Om debegränsas i förhållande till regeringens politik, vilketvi tycker är rimligt, kan kommunernas utgifter minskas med Omvårt förslag vinner bifall föreslår vi att transfereringarna till kommunernaminskas med 4 av de 6 miljarderna . Detta bör ske genom en minskning avdet av oss tidigare föreslagna klumpbidraget till kommunerna. Ettav de största problemen för kommunerna är den statliga styrningen. Enligt våruppfattning måste den statliga styrningen av kommuner och landsting avvecklas.Det har vi tidigare krävt vid ett flertal tillfällen. Även regeringen har förtfram liknande tankegångar, nu senast i kompletteringspropositionen. Men denavreglering som har skett har dess värre endast margineUt ökat kommunernashandlingsfrihet utan att lösa problemen. Vianser att bör flertalet specialdestinerade statsbidrag tillkommuner och landsting omvandlas till ett allmänt kommunalt bidrag, somfördelas mellan kommunerna på ett med de specialdestinerade statsbidragen Neddragningarna av det stadiga stödet till kommuner och landsting kansedan ske över detta allmänna bidrag. Detär ett gammalt moderat krav, herr talman, att skatteunderlaget för fysiskapersoner skall utgöra skatteunderlaget för den skattefinansierade delen avkommunens verksamhet. Rundgång av bidrag och avgifter mellan stat och kommunmåste undvikas. Därför skall inte några statliga avgifter på skatteunderlagetfå förekomma. Ett system där kommunerna betalar in skattepengar till staten,som sedan i sin tur betalar tiUbaka dem i form av riktade bidrag, är inte baraopraktiskt utan leder också tiU fördyringar och urgröpning av den kommunalasjälvstyrelsen. Skatteutjämningsavgifter är i praktiken en statligkommunalskatt, som fastställs av staten och får betalas av kommunens invånareoavsett de ekonomiska förutsättningarna. Skatteutjämningsavgiften bör därföravvecklas i sin helhet, även den särskilda skatteutjämningsavgiften, den s.k.Robin Hood-skatten. Den innebär ju att många kommuner påförs en progressivavgift. Det är emellertid kommunens invånare och skattebetalare, inte kommunensjälv, som betalar den särskilda skatteutjämningsavgiften. Invånare med lågainkomster i kommuner som drabbas av kan därigenom få betalautgifterna för invånare med höga inkomster i andra kommuner I RobinHood-kommunerna är det de facto staten och inte kommunen som fastställerkommunalskattens storlek. Detta, herr talman, strider mot den kommunalasjälvstyrelsen, och vi moderater avvisar bestämt ett sådant system. Föratt ytterligare understryka våra synpunkter på detta kommer jag att begäravotering på denna punkt. Våraförslag innebär, herr talman, sammantaget inga försämringar för kommunsektorn.Tvärtom innebär vår samlade politik en förstärkning av kommunsektorns ekonomimed ca om vår politik fullföljs. Därutöver kommer dedynamiska effekterna av sänkta skatter, brutna kommunala monopol samtrationaliseringsvinster vid en övergång till ett generellt statsbidragssystem,om förslagen genomförs, att ha en positiv effekt på kommunernas ekonomiskasituation. Härigenom skapas också reella förutsättningar för sänktakommunalskatter, vilket enligt vår mening bör prioriteras när den statligainkomstskatten sänkts i enlighet med vårt förslag. Med det anförda yrkar jag bifall till reservationerna nr 1 och nr 20till finansutskottets betänkande nr 29 om den kommunala ekonomin. 1989/90:139 12 juni1990 AnL 75 (): I detta kommunalekonomiska betänkande finns i princip tre nyheter: ettkommunalt skattestopp, en ny s.k. avräkningsskatt och en ny utredning omskatteutjämningssystemet och statsbidragen i allmänhet. Denkommunala utredningen är efterlängtad av . Vi har i sedanmånga år krävt att statsbidragen skaU läggas om. Den otidsenligadetaljstyrning som finansministern kallat dagens statsbidragssystemskall bort. Bidragen skall göras mer generella. En sådan utveckling har skett ivåra nordiska grannländer , och det är hög fid att det sker äveni . Utredningenhar fått ganska vidsträckta direktiv. Däremot tycks de kommunala monopolenfortfarande vara starkt omhuldade av socialdemokra- 1989/90:139 12 juni1990 Iutredningsdirektiven talas mycket om förnyelse och omprövning, men inte ett ordom privata alternativ. Det verkar som om socialdemokraterna helt enkelt intevågar ta strid med t.ex. de kommunalanställdas fackliga organisationer Då blirdet också tyvärr bara en halv förnyelse. Utredningsdirektivenliksom utredningens majoritetstext bygger på en expansion på perår framöver. Jag har ingenting att invända mot siffran i sig, men jag anser attsocialdemokraterna har gjort fel avvägning när de säger att primärkommunernaskall få växa snabbare än landstingen. Jag anser nämligen att sjukvården börtillhöra den mest prioriterade verksamheten. Jaggissar att socialdemokraterna har gjort nedvärdering av sjukvården därför attde vägrar släppa fram privata alternativ inom barnomsorgen. Då kommer de attkräva så mycket resurser till kommunala dagis att nästan inget blir över försjukvården. Detta är ännu ett exempel på hur ett dogmatiskt motstånd motprivata alternativ och konkurrens försämrar välfärden. Jagvill fråga i Gamleby- som liksom jag sitter i den kommunalekonomiskakommittén - om han där vill verka för att statsbidragen utformas så att privataoch kommunala alternativ får samma villkor? Vill han ha konkurrens på likavillkor eller vill han även framöver gynna offentlig egen regi? Omman skall kunna tiUgodose medborgarnas rättmätiga krav på god servicesamtidigt som kommunalskatten ligger stilla, måste staten avstå från att läggapå kommuner och landsfing onödiga arbetsuppgifter Och kommunerna måste ocksåvåga säga ifrån. Detta borde sannerligen inte vara något att tvista om. Ickedesto mindre har varit tvunget att reservera sig på en egentligenonödig punkt. Detär nämligen så att kommunerna gör upp en massa planer av skilda slag. Många avdessa är enligt min åsikt fullständigt onödiga. När nu regeringen äntligenvågar säga att regelstyrningen skall minska, borde man kunna ta ett steg tilloch säga att kommunerna sjäva får avgöra vilka planer de vill göra, på vilkaområden, hur ofta och när. Men, ack nej, nytänkandet hos socialdemokraternasitter uppenbarligen mycket löst. Skrapar man på ytan är det sammaplaneringsmentalitet som finns kvar. Både det kommunala skattestoppet och den s.k. avräknings-skatten är enföljd av skattereformen. Skattestoppet är till för att hindra att det händer1991 och 1992 som har hänt , nämligen att höjda kommunalskatter delvisäter upp sänkningen av den statliga inkomstskatten. För att undvika detta ärskattestoppet nödvändigt. Avräkningsskattenhar väckt en hel del diskussion och opposition. Bl.a. har Kommunförbundetpresenterat beräkningar som påstås visa att i stort sett alla kommunerförlorar. Detta är fel. Det är glädjande att kommunförbundets ordförande nutycks inse detta och acceptera den valda tekniken. Syftet är ju att kommunernavarken skall tjäna eller förlora på reformen. Det är naturligtvis svårt attbedöma exakt hur avräkningsskatten slår . Om effekternaskulle bli att kommunerna förlorar skall frågan tas upp i denkommunalekonomiska kommittén. Man kan också notera att finansutskottet påförslag av folkparfiet gör ett tillkännagivande tiU regeringen just på dennapunkt. Utskottet säger nämligen att en korrigering av avräkningsskatten kankomma att bli nödvändig om den åsyftade neutraliteten inte åstadkoms med deåtgärder som nu föreslås fatta beslut om. Det gäller framför alltstorleken av de dynamiska effekterna efter själva genomförandet avskattereformen. Självklart bör då även kommuner och landsting få sin del avdessa dynamiska effekter. Pådenna punkt skulle jag vilja fråga från vad centernmenar när man skriver i sin mofion att neutraliseringen mellan stat och kommunskall ge ett så korrekt utfall som möjligt för den enskilda kommunen ellerlandstinget inom ramen för ett generellt avräkningsförfarande. Dettaär faktiskt helt ologiskt. Om avräkningsförfarandet är generellt kan det intebli korrekt i varje enskild kommun, och om det skall vara korrekt i varjeenskild kommun kan det inte vara generellt. Då krävs en särskildav-räkningsskattesats för varje enskild kommun och landsting i land.Faktum är, , att då missar man också den önskvärda effekten av denya momsreglerna, nämligen att det skapas likvärdiga förhållanden mellanegenregi och upphandling. Detta har bl.a. småföretagen i hetteftertraktat Jag trodde gillade småföretag, mendet är kanske inte allfid så viktigt. Ibetänkandet föreslås också en kraftig höjning av den s.k. kan t.ex. bli, som sade, att invånare med låga inkomster ikommuner som drabbas av tvingas betala utgifterna förinvånare med höga inkomster i andra kommuner. Tycker verkligen detta är rättvist? tycker inte det, utan vi anser att RobinHood-skatten skall avskaffas. Jag instämmer självklart i alla reservafioner, men jagyrkar bara bifall fill nr 2 och 20. 1989/90:139 12 juni1990 AnL 76 (): Alldeles i början fick jag nästan en känsla av att höll påatt överta regeringsmakten. Han var så positiv att det verkade som om han stodbakom hela betänkandet. Men det är roligt med Htet varianter och litet öppenhetoch även ett berömmande ord när det är möjligt. Närdet gäller inriktningen av den kommunala ekonomin är det uppenbart att vi haratt utgå ifrån den ansträngda ekonomi som kommunerna nu har. Den är i mångt ochmycket en produkt av en mängd pålagor och indragningar från kommunerna. Om viser framåt måste det alltså bli ett absolut stopp för pålagor och överflyttningav verksamhet till kommunerna om de inte får en fullgod finansiering.Men kommunernas ekonomi är självfaUet avhängig av hur vi kaneffektivisera, åstadkomma de rätta förändringarna och skapa den förnyelse somgör att man kan få mer för pengarna. Denna utveckling är mycket spännande, ochvi kunde ägna mycken tid åt den här , men eftersom jag inte skall tala i15 minuter, som jag hade anmält mig för, avhåller jag mig från att säga merajust i den frågan. Denkommunala skatteutjämningen är vikfig, och den frågan har vi i driviti . Vi är mycket positiva till huvuddragen i den kommunalekonomiskautredningen. Ur den kan komma en produkt som hjälper kommunerna att lösa en delav de bindningar som finns i den kommu- 1989/90:139 12 juni1990 Genommer generella statsbidrag kan kommunerna få möjligheter att utnyttja de lokalaförutsättningarna och själva dra nytta av den skicklighet och den förtänksamhetsom kommunalmännen kan tillskrivas. Detkommunala skattestoppet har tidigare här anförts som en positiv nyhet, mencentern har en helt annan mening. Med den utformning som det har fåttöverensstämmer det inte med gmndlagen. Det är icke effektivt. Det löser ingaproblem. Det hör snarare tiU en kommandoekonomi, som ibland pratarom, men som de inte brukar stå bakom. Det är ett misstroendevotum mot dekommunala företrädama. Den ekonomiska situationen i kommunerna har till stordel sin orsak i dåligt analyserade och dåUgt genomtänkta riksdagsbeslut, och nustraffas kommunerna med ett skattestopp. Det är nästintill oanständigt. Ja,, vi i centem anser att det är viktigt att försöka klara ut deytterligare skillnader som uppstår meUan kommuner genom effekterna avskattereformen. är vi medvetna om att det inte är möjligt att göra enexakt avräkning för varje kommun. Det får finnas vissa begränsningar igeneraliseringen, men det är ytterst viktigt att sådana regler införs somskapar största möjliga rättvisa meUan kommunerna. Detär så lätt för oss att sitta här och se på medeltal och därmed tycka att vi haruppnått rättfärdighet, men så kan det inte upplevas ute i de enskildakommunerna, utan de måste ha ungefär samma resurser som tidigare om detta skallvara möjligt. Sedan vet lika väl som jag att det ändå kommer attkrävas en viss balansering med extra skatteutjämningsbidrag. Småföretagarnaär alltid lika viktiga för , och vi värnar helhjärtat om dem. Det ärfel, , att ta fram kommunernas momsredovisningsskyldighet som sak i detta sammanhang. Vi har inte motsatt oss detta, men man skaU varamedveten om att det skapas en rad nya, svåra problem när det gällerredovisning av momsen inom kommunerna, nya gränsdragningar, nya, olikaplaceringar och projekt osv., som inte tiU alla delar -jag lovar detta - kommeratt vara till fördel för småföretagarna. Vi har ändå sett detta som någontingsom vi bör och kan acceptera. Närdet gäller avräkningsskatten är jag förvånad över att utskottet skenar i väg,trots att man vill ge regeringen till känna att en ändring måste göras.Utskottet fastställer avräkningsskatten för , trots att man erkänneratt beslutsunderlaget är dåligt. Voredet inte bättre att, som vi föreslår, begränsa sig till att fastställa avräkningsskattenför 1991 och sedan skaffa fram det beslutsunderlag som behövs för attriksdagen verkligen skall kunna fatta ett beslut som har en chans att stå sigunder den period som avses? Det går inte att ständigt göra på detta sätt. Detgäller t.ex. investeringsavgiften för , där man fattar ett beslut - välmedveten om att detta snabbt måste ändras - och senare under samma riksmötemåste upphäva beslutet. Det är inte någon bra tradition att hantera viktigafrågor på det sättet. Det kostar massor av pengar ute i näringslivet ochskapar osäkerhet. Jagskall bara kort och gott nämna att vi har gjort en markering när det gäller detextra skatteutjämningsbidraget, med anledning av de trassligheter somsocialdemokraterna har ställt till med ute i kommunerna vad beträffar satsningen på inhemskabränslen. har ett alldeles speciellt ansvar, och detta bör på ettsärskilt sätt beaktas vid fördelningen av det extra skatteutjämningsbidraget.Vi vill självfallet, som alltid, minska regelsystemen för kommunerna, då vitror på kommunernas kompetens. Vi menar också att det är viktigt att genomföraden kostnadsanalys som vi föreslår tillsammans med och ,innan kommunerna åläggs nya uppgifter, så att vi vet vad vi beslutar om. Självfalletstår vi i bakom alla våra reservationer, men jag yrkar bifall enbarttill reservation 5. 1989/90:139 12 juni1990 Anf.77 () replik: Jag kan inte undgå att kommentera IvarFranzéns svar på min fråga, då det var mycket otillfredsstäUande. Om man i daghar ett orättvist, inkorrekt och ineffektivt system och ändrar på det, ochIvar säger att utfallet i princip ändå blir detsamma, bevarar han jukonstigheterna i dagens system. Det är precis det som vi vill undvika. Vi viUnämligen skapa ett system, bl.a. genom förändringar i mervärdeskattereglerna,som är mera neutralt till valet mellan egenregi i verksamhet ochextern upphandling från vanliga, privata mindre och medelstora företag.