prot · GD0920 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:20 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. Tredje vice talmannen meddelade altIng-Britt () denna dag återtagit sin plats i , varigenomInger Renés tjänstgöring som ersättare upphört. 2 § Svar på fråga 1989/90:118 om formerna för barnomsorg har frågat mig om vilketstatsråd del är som talar för regeringen i frågan om formerna för barnomsorgen. Statsrådet har bl,a, till uppgift attsvara för frågorna om barnomsorg. Han har, vid en frågedebatt ,redovisat regeringens inställning i vad gäller formerna för barnomsorg. Menjag kan gärna upprepa regeringens inställning för ; Regering och riksdag har tagitställning emot privat eller viss alternativ barnomsorg. Första gången var närregeringen i propositionen 1983/84:177 om statsbidrag till alternativabarnomsorgsformer preciserade under vilka förutsättningar statsbidrag skullelämnas till alternativ barnomsorg. Förslaget innebar alt statsbidrag intelämnas till daghem och fritidshem som drivs i uppenbart vinstsyfte. Riksdagenbeslutade i enlighet med propositionen (SoU 1983/84:31, rskr, 387), Den var när regeringen i proposition1986/87:117 om nytt statsbidragssystem för barnomsorgen slog fast den sedangammalt etablerade principen om att med kommunalt familjedaghem avses endagbarnvårdare som är anställd av kommunen för att i sitt eget hem vårda andraföräldrars barn . Som inskrivna barn medräknas intedagbarnvårdarens egna barn. beslutade i enlighet med propositionen(SoU 1986/87:35, rskr. Jag ber att få tacka statsministern för dettasvar. Bakgrunden till min fråga är att socialdemokratin har spruckit i tvådelar när del gäller 1 protokoll 1989/90:20 Prot.1989/90:20 frågan om statsbidrag till barnomsorgen.Det är inte bara inom regeringen som man har tväolika uppfattningar - en som företräds av t.ex. och och en annan som företräds a\' statsininis-leni och |vist- utan detta gäller äsen partiet i stort. Lyssnar man till socialdeinokiater i och i Stockholmfinner inan att de haren uppfattning, medan socialdemokrater i vissa andrakoninumer har en annan, Uppsalainodelleii sprider sig för niirvaraiidc mycketsnabbt, och det är ofta socialdemokrater ute i koninuiiierna som accepterardenna modell. När det gäller den socialdemokratiska pressen är bildendensamma. De tvä största tidningarna kritiserar dendogmatiska linje som regeringen företriider. Det var därför som jag ställdefrågan om \eni det är som företräder legeringen när det giiller statsbidragtill barnomsorgen, och jag har lui fatt ett klart svar. Iiitivar Carlssonsolidariserar sig ined den linje som företräds a\' ist och hänvisartill en del beslut som rikdagen har t\ittat. Jag \ ill dä erinra statsministernom ett annat mycket siktigt riksdagsbeslut. dä del beslöts attb;inioinsorgen skall byggas nr till full eflerfraeetackiiiim. uttalades attalla barn \ilkiisföräldiar förvärvsar-betar eller studerar skall ha rätt till plats iiioin denkonnnunala barnomsorgen. är min fråga till statsininisteni: Anser statsministernatt dagbarnvårdarna förs ärvsarbetar, eller bör deras barn fönnciias platsinom den koninni-nala barnomsorgen? I lerr talman! Som företrädare för borgerligheten ärDaniel Tarschys naturligtvis e.xpert pii tielade nieiiiiigar. Det är kanskenägot riskabelt för mig att försiika vara lika god expert som idetta a\seende. Jag undrar om ända iine har blandat ihoptvä saker. Den ena rör vilken som är regeringens ståndpunkt och den andravilken som är partiets ståndpunkt. Partiets ståndpunkt har fastställts sid varpartikongress, och det ;ir som är ansvarig för dessa frågorinom regeringen. Det är en helt annan sak att vi för en debatt om yil-taletspolitik när det giiller den gemensainnia sektorn också pa denna punkt, Hiirvill jag slå vakt om riitt att föra till torgs sinuppfattning och delta i opinionsbildningen. Det förvånar mig litet grand attDaniel Tarschvs som liberal iir så oerhört riidd för en fri och öppen debattoch för att pröva tidigare intagna stimdpunktev. vill jag komplettera med att till DanielTarschys säga att sär absoluta malsiittning iir att alla barn skall 1991 hariitt till en plats inom den kommunala eller kooperativa barnomsorgen, Jag iir alls inte rädd för en debatt, siirskilt inte omden - som häller på att ske inom socialdemokratin - leder till att dendogmatiska hållning som partiet har intagit steg för steg urgröps och att alltfler förnuftiga och kloka socialdemokrater utmanar den linje sompartikongressen i ovisst nithar valt. Jag välkomnar en sådan debatt, och den kominer jag inte Prot,1989/90:20 att ha någon anledning att kritisera, .S'iY(/' på frågor Orsaken till att jag sliillde min fråga var ju attregeringen framtriider med två olika uppfattningar. Jag hoppas att resultatetskall bli att regeringen antar den kloka uppfiittning som företriids av alltfler socialdemokrater. Statsministern sade att han anser att alla barn vilkasföriildrar förviirvsar-betar skall ha riilt till barnomsorg. Varförskall dådagbarnvårdar-nas barn förmenas denna rätt'.' Det iir en fråga som jaginte har fått svar pä. Fler och fler socialdemokrater med erfarenhet utifråntaltet och direktkontakter med föriildrarna anser att det går att kraftigt ökautbudet av barnomsorg. Varför kampar regeringen emot deras anstriingningar altvidga utbudet av barnomsorg? Dagbarnvavdavnas barn skall sjiilvfallet ickeförmenas rätlen till konnnuiial bainoinsorg. Det iir bara en fråga om pa vilket sätt man liimp- ligast skall ge dem del av denna. Alla undersökningar visar att de allra flesta föriildrarvill ha sina barn inom den kommunala barnomsorgen. Det är därför som visocialdemokrater liig-ger ner så stor kraft på att den viigen lösa frågan.Dessutom har vi uttalat att vi inom ramen för riksdagsbeslutet iir beredda attpröva alternativ, och vissa sådana alternativ växer också fram. Vi borde i stället kunna ena oss om att se till att tafram de resurser som behövs för att lösa barnomsorgsfrågan. Detta iir tilsyvende og sidst vad det kommer att handla om, , ,Iag iir helt överens om att de resurser som behövs skalltas fram. Niir vi i har krävt ökade resurser till barnomsorgen harvi sjiilvfallet utgått ifrån att alla de former som föriildrarna önskar skallstödjas. Vi utgår da inte bara ifrån undersökningar. Jag vet att socialdemokraternahiinvisar till SCB och till studier som har gjorts. Vi folkpartister menar attnnin kan låta föriildrarna själva ha ansvaret att träffa viktiga val, ge demförtroendet att viilja den barnomsorg som de vill ha. Sedan kan nian gå in ochmed statsbidrag stödja den kvalitativt goda barnomsorg som växer fram. Jaghoppas att statsministern skall medverka till att bryta den dogmatiska attitydmot de nya alternativen som finns inom socialdemokratin. Under den debatt som vi hiir har fört har statsministernuttryckt sin åsikt om att dagbarnvårdarnas barn bör ha rätt till kommunalbarnomsorg. Jag undrar då varför regeringen iir motståndare till desocialdemokrater ute i kommunerna som anser att statsbidrag bör utgå tillUppsalamodellen, När jag säger att dagbarnvårdarnas barn skal.ha rätt till barnomsorg, utgår jag självfiillet ifrån den situationenalt när dagbarnvårdare går över till ett annat yrke eller en annan befattningskall vederbörande då också beredas möjlighet att kunna fåen plats för sina barn. Prot,1989/90:20 DANIELTARSCHYS (fp); Men så länge man förvärvsarbetar somdagbarnvårdare har man alltså inte den rätten. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på fråga 1989/90:73 om viss information rörandeBofors vapenexport till har frågat utrikesministern omden informerade den indiska regeringen om innehållet i RRV;srapport rörande betalningar i samband med haubilsförsälj-ning. Frågan haröverlämnats till mig. Regeringen beslöt all offentliggörariksrevisionsverkels rapport om vissa utbetalningar från AB med undantagför de uppgifter om enskilda valulabetalningar som överlämnats till RRV avriksbanken, informerades den indiska regeringen om denoffentliggjorda delen av riksrevisionsverkels rapport, (vpk): Jag ber att få tacka för det i och för sigmyckel knapphändiga svaret. Jag vill fylla på med mera uppgifter i frågan, I Indienfick man la emot en kopia av RRV-rapporlen, men man fick inte se desekretessbelagda avsnitten. Vid fyra tillfällen tryckteman på från sida och ville ha ytterligare information om just det somstod i de sekretessbelagda avsnitten. Från början hade man begärt informationom detta, nämligen om del förekom några mellanhänder. Del avsnittet blevsekrelessbelagl, vände man sig direkt till regeringen ochbegärde återigen att få ta del av rapporten. Man förnekades delta. Den svenskaregeringen hade tillgång till myckel viktig information som den vägrade alllämna ut. Detta har påverkal hela affärens utveckling i , inte minstsedan de hemligstämplade delarna blev offentliggjorda. Ännu mera märkligt i den här affären är att inte hellerkonstitutionsutskottet vid sina förhör fick ta del av de här uppgifterna. Omman granskar KU;s protokoll framkommer att t.ex. har sagt attdel aren moralisk fråga och alt man nog inte skall lämna ut uppgifterna. Vadhar egentligen regeringen för moral i den här Indienaffären? Man undrar om delöver huvud tagel är möjligt att få denna vapenbyk tvättad offentligt och ordentligt,som utrikesministern har lovat myckel högtidligt och i full offentlighet. Jag tycker att denna affär visar på något helt annat,nämligen att man skyddar intressen som knappast överensstämmer med de intressensom vi från denna församling borde skydda. Jag skulle vilja veta varförregeringen inte lämnade ut uppgifterna. Varför håller man folk bakomryggen på det Prot, 1989/90:20 här sättet? Vems intressen går man egentligen i den här affären? Jag redovisade tidigare för att denRRV-rapporl som kom till regeringen innehöll såväl avsnitt som handlar omutrikessekretess som affärssekretess. Mot den bakgrunden hemligstämpladeregeringen delar av utredningen. uppfattning i sekretessfrågan ärdensamma . Vi har även fortsättningsvis haft anledning all hemligstämplade delarna. Regeringen skall leva efter de lagar ochförordningar som har beslutat om. Det är vad vi gör i del här fallet.Del är då viktigt att också leva upp till de regler som gäller. (vpk); Jag är medveten om att man skall leva upptill de regler och lagar som gäller. Det vore mycket bra om regeringen ocksågjorde det. Den affärssekretess som regeringen har beslutat om, ärockså möjlig för regeringen alt själv upphäva. Det är fullt möjligt att göradet. Min fråga är fortfarande: Varför gör man inte det? Varför går riksbankensintressen i denna fråga före de intressen som dels allmänheten i har avatt ha en möjlighet att fä veta hur sådana här affärer går till, delsbefolkningen i har av alt få veta hur affärerna går till och vem manskall ställa till ansvar i de här frågorna? Jag kan inte tänka mig all densvenska skall diktera alla dessa människors behov av kunskap ochinformation. Ansvaret finns hos , när vii regeringen fick rapporten uppmanade vi och sade alt nu är del er sakalt själva tala om hur del slår till med de här affärerna. Ni får se till atttala om vad som finns och se till alt reda ut det för de indiska myndigheterna.Detta handlar om affärskontrakt, och dem har regeringen inte skrivit, (vpk): Det är lätt att lägga över ansvaret päBofors, Om inte lar ansvaret och inte talar om vad företaget har hållitpå med, får regeringen ta det övergripande ansvaret. När man efter att habeställt en rappport från riksrevisionsverkel och fåll den i sin hand, väljeralt hemligstämpla de delar som man måste ha varit mycket medveten om var dedelar som ville ha information om, har man gjort en aktiv handling därman försvårar att sanningen kommer fram. Del är märkligt att man aldrig kan fåse någon regeringsledamot ha ett uns av skam när det gäller alla de härvapenaffärerna som dras upp i offentligheten dag efter annan. Jag tycker intealt det vittnar om någon respekt för lagar och förordningar. Jag tycker alt tar stora ord isin mun. Sedan jag tillträdde har jag med stor noggrannhet skött det somankommer på Prot,1989/90:20 ochjag har gjort det inom ramen för de lagar och regler som harfastställt. För övrigt iir viil medvetet om vadsom står i hela rapporten. (vpk): Det ar möjligt att tycker attjag tar stora ord i min nuin. Jag tycker fiikliskt all del är befogat. Det årfråga om en stor affiir, och det handlar om stora pengar och om mångamänniskors intresse av att få reda på vilka affiirer den görmed utliindska regeringar. Det handlar om att vi över huvud taget skall fåfram sanningen om vapenexporten så att vi kan göra en ordentlig bedömning av omden är tro-viirdig eller inte och om vi skall fortsätta med den eller inte. Detrör sig om stora moraliska frågor. Vi har all riitt att få all information,anser jag- därav de stora orden. Överliiimnineen var härmed avslutad. 4 § Svar på fråga 1989/90:79 om användningen i avBoforstill-verkade vapen har frågat utrikesministern omdet faktum att beskjuter med svenska kanoner är förenligt medSveriges anseende som freds- och nedrustningsstriivande nation. Frågan haröverliiinnals till mig. De av antagna riktlinjerna förkrigsmaterielexporten innehåller en rad kriterier som viigs samman i entotalbedömning varje gång regeringen har att ta ställning till enutförselansökan. På basis av en sådan loialbedömning. och efter hörande avulrikesniimnden. godkände regeringen samarbetsavtal med Indienrörande fälthaubits 77B. Utförseltillslånd för haiibitsarna har därefterbeviljats. när det granskade exportentill våren 198S. inte funnit anledning att ifrågasätta regeringensbedömning av som mottagarland för svensk vapenexport. Haubitsförsäljningen striicker sig . Jag villhävda att den bedömning som regeringen gjorde . bl.a. av utvecklingen iförbindelserna mellan och , står sig. Förhållandet mellanländerna har inte försämrats utan förbättrats. Det iir minuppfattning att såväl som nuvarande regeringar gör storaanstriingningar för att ytterligare förbättra de bilaterala förbindelserna. Påinånga områden har dialogen fördjupats. Så har också under innevarande år skettbeträffande den ännu oreglerade frågan om gränsdragningen i de otillgängligabergsområdena kring . Del är den fastaförhoppning att denna utveckling skall fortsätta. GUDRUNSCHYMAN (vpk): Prot. Jag förmodar att iir väl medveten oin att vi 7november 1989 inte delarsynen pa som ett lämpligt land för vapenexport. , c.... '. , , ,,i..i, r " , j . tranihallitvid nianga tilltallen. Dess värre verkar det också som oni vi tar ' ' riitt, omman ser pä vail som faktiskt hiinder. Det förvånar mig att siiger i svaret att denbedömning som har gjorts står fast. Mot bakgrund av rapporten om defaktiska strider som pågar hade jag förviintat mig att man skulle kunna sansasig i regeringen och siiga att tiden kanske iir mogen för en oinviirdering avsynen på som mottagarland för svenska vapen. Jag tycker att det bordevara en rimlig åtgiird att liinka i de banorna. Vad finns det för fornuilering om undantag i våravapenexportrestriktio ner som siiger att vi skall kunna exportera vapen till ett land som har viipnad konflikt med sin grunnc'.' Jag skulle väldigt gärna vilja att cite rade den passus som medger sådana undantag. Jag förstår att man inte lan- I ker dra några andra slutsatser av att det pågar viipnade konflikter än att man siiger att det iir okej. För mig iir det totalt obegripligt. Utrikeshaiidelsminis- tern anser tydligen att uppfyller kriterierna i riktlinjerna för svensk vapenexport. Jag skulle vilja fa dessa regler förtydligade för mig. Om jag liiser dem riitt. skulle det vara omöjligt för att exportera vapen till . Jag tycker att jag har liimnat ett utförligtsvar till . Vi vet att hennes parti inte delar den uppfattningsom majoriteten i har niir det giiller vapenexport. har granskat altaren om haubits 77Boch funnit det hela förenligt med de riktlinjer som giiller. Mot den bakgrundenfortsiitter utförseltillstånden för dessa haiibitsar att giilla, (vpk); 1 iitliindsk press kan inan nu liisaentusiastiska uttalanden av indiska soldater och majorer om hur bra ochförtriiffliga dessa vapen iir för att skjuta mot pakistanska mål. Skulle dettafiiktuni inte innebära någonting för regeringen vid en ny prövning av om Indieniir bra som mottagarland? Skulle det faktum att det pågår en viipnad kamp intekunna göra att regeringen oniprc)var denna fråga? I sa fall förstår jag intevarför vi har dessa importrestriktioner över huvud taget. Har man alltså en gång gått in och sålt vapen, skall manfortsiitta oavsett hur den politiska och faktiska utvecklingen iir i detlandet. Da kan vi lika giirna skrota de vapenexpoitrestriktioner som finns. Jagkan inte dra någon annan slutsats. Det vore kanske iirligare. och da kanske vislapp ifrån alla dessa snuitsaffiirer som jag tycker belastar ryktesom fredsbevarande nation i viirklen. Överliiijuiiiimen var hiirnied avslutad. Prot.1989/90:20 5 § Svar på frågorna 1989/90:157 och 181 om klassificeringenav vissa harfrågat mig om regeringens syn på vad som är avgörande för om svenska företagskall betraktas som nationella säkerhetsintressen. Per har frågat mig om jag avser att tillämpa endefinition av nationella säkerhetsinlressen som innebär alt de 10 till 15största svenska förelagen skall klassas som sådana intressen. Jag besvararfrågorna i ett sammanhang. En särskild utredare har lagt fram ett betänkande(SOU 1989:37) om "Utländska förvärv av svenska förelag". Betänkandet harremissbehand lats. Vidare har inom industridepartementet promemorian (Ds 1989:57) Ändrade regler om utländska företagsförvärv utarbetats. Promemorian är ; föremål förremissbehandling. gäller enligt företagsförvärvslagen attutländska företagsförvärv skall medges, om det inte strider mot väsentligtallmänt intresse. I departementspromemorian föreslås ett nytt prövningskrilerium,som utgår från den nationella säkerheten. Avgörande är således inte t.ex.företagels storlek. Deparlemenlsförslaget innebär att vår lagstiftning påområdet anpassas till vad som är internationellt vedertaget. Beredningen av betänkandet och promemorian pågår.Remissbehandlingen av promemorian avslutas . Min och regeringens syn på dessa frågor kommer attredovisas när förslag om ny företagsförvärvslagstiftning föreläggs . Jag skall be att få tacka industriministernför svaret på frågorna. Jag välkomnar svaret eftersom det visar all densocialdemokratiska gruppen i näringsutskoltet inte har något stöd i regeringenför sina synpunkter på hur man skall reglera ägandet i svenskt näringsliv. Detär bra, då det hade varit ytterligt allvarligt om del hade funnits stöd. Men del borde finnas anledning för regeringen att tainitiativ till en diskussion om förutsättningarna för hur vi skall kunnabehålla livskraftiga svenska företag i under svensk ägo. Problemet ärinte alt vi har för många eller för få bestämmelser när det gäller att klargöraunder vilka villkor företag får köpas eller hur de skall kunna behållas iSverige. Ett avgörande problem är det vikande sparandet i , som gör delsvårare för svenska medborgare att vara köpare och ägare av aktier i svenskaföretag. Det mest fundamentala problemet är att svenska företagmåste kunna leva i en miljö som är vänlig, bra och fungerande förföretagsamheten. Det kan man aldrig åstadkomma med hjälp av regleringar, somden socialdemokratiska gruppen i näringsutskoltet tycks tro. Del viktiga äratt skapa en miljö där svenska företag inte flyr från , Det är bra medinvesteringar i utlandet 8 närde görs för att komma närmare marknader. Men det är en tragedi för ,om de sker på grund av att förutsättningarna för forskning och investeringar iSverige är för dåliga. Industriministern har här en viktig uppgift gentemot sinaegna, och också mot den allmänna debatten, att visa all del stora problemet iSverige är under vilka villkor svensk företagsamhet lever . PER (); Herr talman!Jag ber alt få tacka industriministern för svaret på min fråga. Frågan har uppkommit med anledning av allsocialdemokraterna i näringsutskoltet enligt rapporter i pressen har uttalatalt de 10 till 15 största svenska företagen inte skulle kunna förvärvas avutlänningar. Vi moderater blev naturligtvis litet chockerade över denuppfattningen, eftersom del vittnar om en ganska protektionistisk och närmastfrämlingsfienllig inställning till förvärvslagsliftningen. Vi menar att manmåste försöka få likartade regler i och i den övriga västvärlden närdel gäller förvärv av svenska företag resp. utländska förelag. I den Niklassonska utredningen har man velat snabba uppprövningen när det gäller förvärvslagsliftningen och även pröva färre fall ochdärmed få en mera samordnad lagstiftning med vad som gäller inom bl.a. deneuropeiska gemenskapen. Industriministerns svar gav dock inte klart besked iden här frågan. Har industriministern för avsikt att följa utredningen elleralt åtminstone närma sig den lagstiftning som finns inom EG och därmeddistansera sig från de socialdemokrater i näringsutskoltet som har gett uttryckför en annan uppfattning? Eller sker det en seriös prövning av att även skärpaförvärvslagsliftningen i förhållande till vad som gäller? var nöjd med svaret. PerWesterberg tyckte alt det var oklart på en punkt, nämligen frågan om det skullebli en internationell harmonisering om förslaget i enlighet med promemorian genomförs.Jag sade direkt i mitt svar att deparlemenlsförslaget innebär attlagstiftningen på området anpassas till vad som är internationellt vedertaget. PER (); Jag ber därmed att få tolka industriministern som att delpågår ett närmande och en harmonisering till det som gäller inom EG. Därmedtar man indirekt avstånd från de socialdemokrater i näringsutskoltet som givituttryck för en uppfattning i den rakt motsatta riktningen. Jag tycker att ledamöter i näringsutskottet,oavsett om de är socialdemokrater eller moderater, måste ha räll att framföradel de anser vara rätt och riktigt i en fråga som är föremål för behandling ochdiskussion. PER (): Jag delar helt uppfattningen att en fri debatt ärangelägen. Men är del viktigt att få fram vilka signaler vi ger tillutlandet. Svenska företag köper många företag utomlands för att kunna behållamark- Prot,1989/90:20 nadsandelaroch vidga marknaderna. Vi måste diirför redan nu visa att vi är beredda att ueutliindska företag och placerare samma grundförutsiittningar hiir i . Industriministern sade att jag var nöjd medsvaret. Detstiim-mer på grund av att jag tolkar del som ett mycket klartavståndstagande från vad de socialdemokratiska ledamöterna i näringsutskottethar sagt. gav industriministerns andra inliigg mig anledning tilltveksamhet. Därför vill jag fråga konkret; Tar industriministern avstånd frånvad de socialdemokratiska ledamöterna i näringsutskottet hävdade, niir de sadealt det skall finnas förbehåll som innebiir alt de 15 största företagen i 'inte skall kunna bli föremål för utländska köp? Det iir denna oklarhet som vimåste komma till rätta med. Per och säkerligen industriministerntycker alt del är trevligt ined en debatt där man tycker olika. Men det iirockså trevligt om man ger raka och konkreta besked. Den möjligheten harindustriministern . Jag har deklarerat i svaret att min ochregeringens syn på dessa frågor kommer att redovisas när förslag om en nyföretagsförvärvslag-sliftning skall föreliiggas . Men jag harsamtidigt sagt att den promemoria som är utarbetad inom industridepartementetoch som är ute på remiss inte har företagens storlek som ett kriterium utan denationella säker-heisintressena. De internationella kriterierna kommer atttillämpas iiven i svensk lagstiftning, därest denna promemoria omsiitts tilllagstiftningsförslag. PER (); Skall jag då tolka industriministern på ett sådant sättatt det endast iir förändringar i den riktning som anges i denna promemoria somär aktuella, dvs. inte i motsatt riktning, vilket socialdemokraterna iniiringsut-skoltet har antytt? Överläeeninaen var härmed avslutad. 6S Svar på fråga 1989/90:180 om utländska förvärv av svenska företag har frågat mig om jag avseratt vidta åtgärder så att hinder för utlandska företagsförvärv utöverföretagsförvärvslagstiftningen undanröjs.