prot · GD0972 · 1989-12-31 00:00:00 — Det som hänt är ju alt landslingen, och i förekommandefall kommunerna, visserligen har byggt upp en vårdkapacitel som motsvarar deflesta ungdomars behov men inte klarat av atl med det egna underlaget somgrund få till stånd den differentiering av verksamheten som är nödvändig föratt också de mest vårdkrävande ungdomarna skall kunna ges hjälp. Då inträffar alltså det som vi alltför ofta får bevittna:samhället kan inte la emot dem som är i skriande behov av hjälp. Dessa ungdomaråterförvisas till den egna hemmiljön som i just deras fall kanske är del sämstaalternativet därför alt det är just där som skadorna uppstått. Eftersom denna situation är helt oacceptabel har vi icentern liksom många andra diskuterat vad som kan göras för att lösa problemen.I motionerna har vi stannat för uppfattningen att del statligahuvudmannaskapet borde återinföras för den verksamhet som inriktas på de mestvårdkrävande ungdomarna. Vi tror inte på att enbart en förändring avstatsbidraget skulle vara tillräckligt. Trots detta har vi inte reserverat oss på den punkten. Idet här läget har vi nöjt oss med alt ställa oss bakom det tillkännagivande somulskoltels majoritet föreslog och som vittnar om att hela socialutskottet sermed stort allvar på situationen. Utskottet uttalar exempelvis atl en betydligt merdifferentierad vård än måste kunna erbjudas. Enligt utskottetfår det inte förekomma någon tvekan om fördelningen av ansvaret landsting ochkommuner emellan. Det är nödvändigt att en samverkan på riksnivå om denna vårdkommer till stånd, framhåller utskottet vidare. Man säger också att del börövervägas att inrätta hem som har hela riket som upptagningsområde och altstatsbidraget i ökad utsträckning bör inriktas mot denna speciella verksamhet. Eftersom vi i utskottet också har diskuterat de härfrågorna direkt med representanter från både kommun- och landstingsförbundenoch från departementet och , tycker jag att det finns anledningatt hoppas alt arbetet framöver kan leda till framgång. Vi kommer givelvis fråncenterns sida, liksom jag utgår ifrån också hela socialutskottet, att noggrantfölja utvecklingen av den här frågan. På ett par ytterligare punkter, utöver vad jag tidigareberört, har vi i emellertid reserverat oss. Det gäller denungdomspsykialriska verksamheten. Man har kunnat notera att ett ökande antalungdomar har personlighetsstörningar. Del är inte acceptabelt att den vård somi dag er- Vård i vissa fall av barn och ungdomar Vård i vissa fall av barn och ungdomar bjuds ärbåde otillräcklig och bristfällig och alt ungdomarna därför inte får den vårdde behöver. Ungdomspsykiatrins ansvar måste klargöras bättre, så atl de berördaungdomarna inte hamnar mellan olika ansvarsområden. Till slut vill jag med några ord la upp invandrarungdomarnasbehov. Det är ofrånkomligt så alt en stor del av de unga som berörs av LVU ärungdomar med invandrarbakgrund. Cirka en fjärdedel av platserna antas fyllas avungdomar med invandrar- eller flyktingbakgrund. Detta har naturligtvis sinasärskilda orsaker. Dessa ungdomar har helt andra svårigheter och möter heltandra problem än våra svenska ungdomar Detta ställer speciella krav på vårdensutformning med tanke på språk, kultur religion och föräldrakontak-ler Vi i anser att det är mycket angeläget atlsärskilt utreda vilka förebyggande åtgärder som behövs för att tillgodose justdessa ungdomars behov, inte minst när del gäller val av familjehem. Vi anseratt denna fråga bör bli föremål för en översyn. Jag ber att få yrka bifall till allareservationer som centerpartisterna i utskottet står bakom och i övrigt tillutskottets hemställan. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.6 (); Det är bra alt nu ger regeringentill känna att en ordentlig uppryckning äntligen måsle ske när det gäller deinstitutioner som vi i utskottet kallar särskilda ungdomshem, de som brukarkallas § 12-hem och tidigare kallades ungdomsvårdsskolor Jag vill säga att en av de frågor som man först måste taitu med är den som gäller vilka åtgärder som måsle lill för all göralärartjänsterna mer attraktiva. Lärarna vid dessa hem har de svåraste läraruppgiftersom finns. De skall arbeta med ungdomar som varken den vanliga skolan ellersamhället har klarat av. Detta är en uppgift för de mest dugliga och erfarnalärarna vi har i landet. Av den anledningen borde dessa tjänster göras såmeningsfulla och attraktiva att lärare med den högsta kompetensen söker dem. Men del är i stället så att två tredjedelar av denundervisande personalen har lämnat sina tjänster sedan hemmen övergick ikommunalt huvudmannaskap. hade 9 av 20 arbetsledare varit anställdamindre än . av arbetsledarna, av yrkeslärarna och avleorilärarna var obehöriga. Lårarsituationen är alltså utomordentligt oroande. Föräldrarna har ansvar för barnens uppväxt och fostran,och så skall det vara. Men föräldrar äger inte sina barn, det gör ingen.Svenska barn har det i allmänhet bra, internationellt sett. Det finnsemellertid, vilket bl. a. har tagit upp, barn som har detutomordentligt svårt, barn som lever i en social misär och i ensamhet, barn somblir vanvårdade, misshandlade och sexuellt utnyttjade. måste samhället ingripa och överta föräldrarnasuppgift att vårda, skydda och fostra. När barnens behov kommer i konflikt medde vuxnas är det barnens behov som har företräde. Detta är en grundprincip isvensk lag- stiftningsom vi skall vara stolta över och som vi skall värna om. Detta betänkandehandlar i stor utsträckning just om de mest utsatta barnens situation. Professor höll föreläsningen vidprofessorsinstallationen i . Det var en svidande vidräkning medpolitikers vägran atl ta till sig entydiga forskningsresultat om utsatta barnssituation och när det gäller vad resultaten kan bli av att de åtgärdersom vidtas är obefintliga eller felaktiga. sade bl.a.; "Dumma fältherrar slog förrihjäl budbärare, som kom med oönskade rapporter om verkligheten. Del är enonödigt brutal metod, det går lika bra att tiga ihjäl dem." Han redogjordeäven för sina egna omfattande undersökningar angående pojkar som vårdats påLövsta ungdomsvårdskola. Jag skall citera ett stycke ur hans anförande; "Vadär huvudresullaten av vår Lövstaundersökning. Pojkarna kommer från eländigamiljöer. Vi tror oreflekterat att barn har det bättre än . Vi kanvisa att del är tvärtom för den grupp pojkar del gäller. Under den förstahalvan av vårt sekel tillät samhället inte alt barn växte upp under sådanaförhållanden som faktiskt sker . Barnen adopterades bort direkt. I dagaccepterar vi att missbrukare, våldsmän och psykiskt sjuka som är dokumenteratolämpliga som föräldrar skall bilda familj och fostra sina barn. En av vårapojkar har vistals i 18 olika fosterhem under sina första av livet,borlplacerad när det blev alltför djävligt hemma, och ålerplacerad när detlugnat sig. Den socialnämnden borde åtalas. Märkligt nog fann vi i vårundersökning alt ju värre pojkarna hade del hemma, desto bättre har det gåttför dem i vuxen ålder Det speglar helt enkelt att just de pojkarna fält endefinitiv omplacering tidigare än de andra. Ju längre en pojke fick vara kvar ien dåligt fungerande familj, desto sämre har del gått." Jag har som barnläkare sysslat med barn och meduppföljningar av deras situation , och jag tycker faktiskt atlSten har alldeles rätt i sina påståenden. Dessa barn ger mycket tidigtsignaler om att de far illa, och de får tyvärr alldeles för ofta inte någon somhelst hjälp förrän de har blivit så obekväma för samhället att det redan är försent. Detta har tagits upp i forskningsrapport efler forskningsrapport, och delframkom också vid vår utfrågning i utskottet. Vi får således inte vara räddaför att ingripa . Det finns i betänkandet en reservation som handlar om åtgärderi syfte att stärka familjens rätt. Reservationen mynnar ut i några konkretaexempel, nämligen förslag om alt man bör ge vårdnadsbidrag och valfribarnomsorg. Detta ställer även vi i upp på. men dessa åtgärder ärinte de som skall las till för alt hjälpa de nu aktuella barnen. Vi ifolkpartiet har i stället ställt oss bakom utskottsmajoriletens uppfattning,all dessa frågor skall las upp i det betänkande där de hör hemma. Det finns emellertid en lång rad andra reservationer somvi i har ställt oss bakom, antingen ensamma eller tillsammans medandra. Jag vill, herr talman, yrka bifall till samtliga de reservationer som vii har ställt oss bakom. Dessa reservationer berör bl.a. de frågor som har tagit upp och som jag därför går förbi snabbt, nämligen frågan ombehovet av Vård i vissa fall av barn och ungdomar Vård i vissa fall av barn och ungdomar psykiatriskbehandling och behoven hos invandrarungdomar, de allra mest sårbara. Reservafionerna tar också upp frågan om att vi måste varamer aktiva när det gäller att flytta över vårdnaden av barn. har nuställt sig bakom den princip som går ut på att man bör vara mer akiiv när manförstår att barnen inte inom överskådlig tid kan komma tillbaka till sinhemmiljö. Vi i menar att man också aktivt bör åläggas atl omprövavårdnadsfrågan, t.ex. vart annat eller , delta för att vi skallslippa situationer av den typ som ger exempel på i sinbeskrivning av pojken som flyttat runt lill olika fosterhem. Det är tyvärr inteovanligt med dessa jojobarn. Och de far utomordentligt illa. Vi i anser också atl familjehemsföräldrarnainte bör få sämre ekonomiska villkor vid vårdnadsöverflyttning, så atl de avden anledningen tvekar att ta ansvar för vårdnaden. Detta bör ses över. Det behövs stärkta utbildningsinsatser när det gäller demsom är ansvariga vid tvångsomhändertagande av barn. Det handlar bl.a. om attpersonalen inom måste få utbildning och fortbildning samtkontinuerlig metodutveckling, osv. Men det handlar även i stor utsträckning omfamiljehemmen, som ju ofta ställs inför en orimligt svår situation när detgäller alt hjälpa både dessa barn och deras familjer. är det nästanenbart intresseorganisationerna som står för utbildningen. Reservationen handlar även om behovet av samarbete mellan allavuxna som kommer i kontakt med unga lagöverträdare - samarbete och samordnadeinsatser mellan myndigheter och organisationer - så att reaktionen på ett ickeönskat beteende sker snabbt och bestämt. Det handlar om behov av en bradokumentation. Då har vi i framför allt tänkt på de barn som leverunder så miserabla förhållanden att de vore klara fall förtvångs-omhändertagande om föräldrarna inte gick med på ett frivilligtomhändertagande. I detta avseende har det tyvärr visat sig att dokumentationenofta är mycket bristfällig. När föräldrarna ber att få tillbakasitt barn finns det inte mycket nedskrivet, och ofta härden ansvarigasocialpersonalen bytt tjänster, eftersom det är en stor omflyttning på dessatjänster. På detta område behövs det därför en uppryckning. Vi i har även tagit upp en ändring av 71 § ommyndigheters rätt eller skyldighet alt lämna ut sekretessbelagda uppgifter. Vianser atl myndigheter som inte har den rätten skall kunna få denna rätt,men inte tvånget att lämna ut uppgifter och slå larm när det är helt uppenbartatl barn håller på att placeras i helt olämpliga fosterhem. har i en reservation tillsammans med ,vpk och tagit upp behovet av en barnombudsman. Detta är myckelviktigt, men jag skall inte gå in på det så myckel , eftersom vi mycketsnart kommer atl få möjlighet att ta upp det till debatt snart igen här ikammaren. Vi hade en utfrågning i utskottet i går, och de som var inkalladetill denna var ganska överens om atl delta var en viktig fråga alt undersökavidare och satsa på. Jag yrkar bifall lill samtliga reservationerdär finns med. Anf.7 (vpk): Jag tycker naturligtvis, liksom alla andra, att det är braatt vi i socialutskottet kan vara eniga om så mycket som möjligt. Vi är i långastycken eniga om hur situationen är när det gäller vård och behandling av barnoch ungdomar. Och vi är eniga om att det är kris på detta område. Vi iutskottet har haft myckel mer att önska av initiativ från regeringen. Sådanainitiativ har vi genom elt tillkännagivande beställt från regeringen. Vad jagdäremot tycker är tråkigt är atl vi i utskottet inte alls är eniga om alt dennu föreslagna lagändringen på inga sätt kommer att påverka de brister som finnsoch på inga sätt kommer atl medverka till en förbättring av den rådande situationen.Jag anser atl den föreslagna lagändringen är ett gigantiskt slag i luften somsnarare las till för alt man är så bekymrad över en situation som är dålig ochtror att man på delta sätt gör någonting, vilket man inte gör Jag vill erinra om att det finns en historia till deltalagförslag, nämligen det belänkande som socialberedningen lade fram redan ifebruari 1986. Det hette Barns behov och föräldrars rätt, socialtjänstensarbete med utsatta familjer I den utredningen lämnade beredningen förslag helt ny lag om ivångsomhändertagande av unga, LTU. Men i stället för atlremissbehandla delta förslag lät man en utredare utreda utredningen av detskälet alt man helt enkelt var missnöjd med socialberedningens förslag. Mantyckte att det helt enkelt var för radikalt. Del hade en inriktning som betydligtmer handlade om vårdideologi och barns behov än vad det nu föreslagna merjuridiskt och lagtekniskt inriktade förslaget till lagändring har Delta förslaginnebär i princip alt man går tillbaka till den gamla barnavårdslagen.Skillnaden är bara att andra ord används. Vi i vpk anser att del är en mycketsorglig behandling av ett bra beredningsförslag, I vpk;s avslagsyrkandehänvisas lill socialberedningens förslag, som vi i vpk anser bör ligga tillgrund för utformningen av ändringar i lagen om vård av unga, vilket vi grundarvårt avslagsyrkande på. Den upprepning som vi i vpk har gjort av vad som fattas idenna situation kommer på inget sätt att förändras genom denna lagändring. Vihar sagt att det finns för få platser på § 12-hemmen. Och i den mån det finnsplatser vårdas fel ungdomar där. Det kommer inte att ske någon ändring genomdelta lagförslag. Det finns få eller inga akuta platser Det är elt jätteproblemför kommunerna . Ute i kommun, där jag bor, satt två personer, ensocialsekreterare och en avdelningschef, i går och i förrgår ochringde för att ordna en plats lill en unge som var s.k. LVU-are. Två personersalt under tvä och kammade igenom hela från norr till söderför att uppbringa en enda plats, vilket de lyckades med under den andra dagenselfte timme. När man tvingas använda resurserna på del sättet på en socialbyrå,förslår jag varför man inte hinner med det som skall ske före ettomhändertagande och det som skall ske efler ett omhändertagande. Del är ju idetta sammanhang problemen finns. Vi vet alt det behövs mindre institutioner.Vi vet att det behövs en myckel större flexibilitet i vårdutbudet och att detbehövs individuellt anpassade vårdprogram för de få, vilket är viktigt altsäga. ungdomar som det faktiskt handlar om . Ungdomsbrottsligheten och ungdomsproblemen ökar inte.Tvärtom har läget stabiliserats och problemen minskar. Men de få som dethandlar om Vård i vissa fall av barn och ungdomar Vård i vissa fall av barn och ungdomar finns detinte någon anpassad behandlingsform för Och del är där problemet ligger, inteatt vi inte har en tillräckligt repressiv lagstiftning. Del går alldelesutmärkt att använda den lagstiftning som vi har på dessa ungdomar. Menvad hjälper det när det inte sker någol efter. Det är ju där problemet ligger.Vi vet att det i vissa fall behövs större upptagningsområden för just dessaspeciella ungdomar. Jag skall bara en enda gång i denna debatt använda ordetvärslingar på dessa ungdomar, eftersom jag tycker att del är bland det värstaman har hittat på att sätta etiketter på ungdomar med problem, en etikett sominte innebär någol annat än alt denna etikett kan slås upp i braskanderubriker, och man kan på ett mycket behagligt sätt distansera sig från helaproblematiken och säga alt det är de där som vi inte behöver bry oss om ellervilkas problem vi inte behöver ta till oss. Vi behöver inte se alt var och enär en enskild individ som var och en har sin speciella bakgrund och sinspeciella problemalik som kräver speciella åtgärder Det är effekten av dennaetikettering som jag hade hoppats hade försvunnit ur vår vokabulär Vi vet att det råder gigantiska personalproblem inom helavärd- och be-handlingsområdel. Del finns för dålig kompetens. Behörigheten ärlåg, och personalomsättningen är stor. Resurserna är nämligen intetillräckliga, och arbetet år oerhört krävande. Man tvingas ofta se tillnegativa resultat. Det behövs en uppryckning pä alla dessa områden, och detbehövs naturligtvis en höjning av lönerna för den personal som arbetar Vi vetatt det är dåligt samarbete mellan de olika huvudmännen - mellan kommuner,landsting, psykiatri, skola, polis, osv., delvis beroende på att det inte finnstid att etablera ordentliga samarbetsformer Det finns inte tid att bygga uppsociala nätverk där all personal inom dessa myndigheter får tid att lära kännavarandra och samarbeta. Det brister där. Detta förslag till lagändring råderinte bot på detta. Vi vet också att detta i många fall öppnar för privatalösningar när det gäller vård och behandling för ungdomar, precis som när delgäller missbrukarna. Vi vet all när två personer på en socialbyråkanske har suttit i för atl ragga fram en plats, kanske den plats somde hittar är en som kostar mellan , och detta för enplats som dessutom inte innebär tillräckliga möjligheter atl hålla kvar en ungesom är s.k. LVU-are och som är rymningsbenägen. Den situationen har man nu utei kommunerna, och den här lagen råder ingen som helst bot på det problemet. började med alt säga atl det här är en bralag, men den fungerar inte, och han gratulerade regeringen. Då vill man nästanfråga: Är det kartan eller verkligheten som gäller? Vad är det för bra med enlag som inte fungerar därför alt verkligheten ser ut på ett helt annat sätt änvad man förutsätter i lagen? Har vi en verklighet där det inte finns resurserför förebyggande arbete på alla områden som berör barn och ungdomar, vad skallvi då ha med en lag till som gör att vi snabbare än nu skall omhänderta ungdomar?Varför skall vi skärpa de repressiva inslagen? När vi dessutom inte har vårdoch behandling som kan följa på ett tvångsomhändertagande, varför skall vi dåha detta ivångsomhändertagande? Det krävs snabba ingripan- den ochtydliga signaler, har flera sagt här . Del är en av de myter som finnsbeträffande barns och ungdomars situation. Jag har framför mig statistik från statistiskacentralbyrån som gäller åler-fallsfrekvens för ungdomar mellan 15 och 20 årlagförda för alla typer av grövre brott . Det är alltsåen . Man har studerat återfallsfrekvens vid tidigt ingripanderesp. sent ingripande, frän O Återfallsfrekvensen sjunker julängre lid som har förflutit mellan brott och lagföring, vilket man inte skulletro. Men det är faktiskt fallet. Då säger man att del naturligtvis är felaktigtatt dra slutsatsen att återfallsrisken skulle kunna minskas genom alt viväntar med lagföring. Det tror jag inte heller man skall göra. Det finnsegentligen ingenting som säger alt sen lagföring inte höjer återfallsrisken.Någol samband existerar tydligen inte enligt statistiken. Det är ett avmotiven lill atl man vill göra denna lagändring, som jag anser inte pånågot sätt råder bot på de problem som i verkligheten finns på detta område.Vi är ju eniga om att detta är ett mycket viktigt och för oss kärt område. Vivill så mycket och har stora ambitioner Jag förstår alltså inte att man skall skärpa de repressivainslagen. Jag anser inte att det på något sätt främjar de barn och ungdomar somvi säger oss tala för. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till alla dereservationer där vpk finns med. Värd i vissa fall av barn och ungdomar 8INGRID () replik: Eftersom jag var en av dem som talade omsnabba ingripanden vill jag precisera vad det framför allt rör sig om. Jagtror fortfarande att ungdomar far väl av att de snabbt får reaktion på ett ickeönskvärt beteende. Men de snabba ingripandena bör framför allt komma innanbarnen har blivit brottsliga i sitt beleende. Jag skall åter citera rapport om brottsligaungdomar på Lövsta; "Vi kan med kuslig precision förutsäga, på basen avbarndomsdata, hur illa det gått för var och en. och på vilket sätt det gåttilla." De var mördare, våldtäktsmän, rånare osv. "Det betyder att vii dag faktiskt skulle kunna identifiera de cirka 200 lägstadiepojkar perårsklass i , som med nuvarande social- och kriminalvårdspolitik i morgonblir värslingar och i övermorgon blir förhärdade vanebrottslingar. Jag tror attvi med tidiga och resoluta ingripanden skulle kunna förhindra en sådanutveckling för många av dessa lägstadiepojkar, men jag tror inte attpolitikerna låter oss försöka." Därför kändes det så väsentligt för mig att vi ingriperlångt innan barnen hinner bli skadade. 9 (vpk) replik; Om detta kan vi vara helt överens. Jag taladeockså om alt det behövs förebyggande arbete. Jag menar atl tidiga ingripandenoch tidiga reaktioner är bra. Men i den här lagtexten talas omivångsomhändertagande på ett tidigare stadium. Jag menar att det inte finnsnågot fog för att föra in det i debatten över huvud taget. Värd i vissa fall av barn och ungdomar Anf.10 (): På tre områden är den här utredningen inte tillräckligtaktiv, tycker jag. Därför stöder jag tre av reservationerna. Det gäller den ungdomspsykialriskaverksamheten, de ekonomiska villkoren vid vårdnads-överflyttningar samt enstatlig ombudsmannatjänst. När det gäller den ungdomspsykiatriska verksamheten yrkarjag bifall till reservation 4. Det är viktigt att de ungdomar som är i behov avpsykiatrisk vård får denna, och i ett tidigt skede. Den ungdomspsykiatriskaverksamheten måsle byggas ut. Därför är det viktigt med ungdomsmottagningardär kvalificerad personal finns som akut kan ta hand om ungdomarna och sedaneventuellt slussa dem vidare till rätt vårdinstans. Där skall också ges förebyggandeungdomsvård. Där skall man kunna diskutera ungdomsfrågor, och det skall intevara några märkvärdiga ställen att gå till. När det gäller de ekonomiska villkoren vidvårdnadsöverflyttningar yrkar jag bifall till reservation 8, som innebär enbegäran om en utredning om dessa villkor händer det att de tidigarefamiljehemsföräldrarna, om de övertar vårdnaden av barnet, går miste om denersättning som de hade som familjehemsföräldrar. De får alltså sämre ekonomi.Delta bör utredas. Slutligen yrkar jag bifall till reservation 15 som gällerstatlig barnombudsman. har väckt en motion 1989 och en 1990 omjust inrättande av en statlig barnombudsmannatjänsl. Dessa motioner behandlasinte i detta betänkande, varför vi stödjer fp-motionen i samma ärende. 1 övrigtyrkar jag bifall till utskottets hemställan. AnL 11 BOHOLMBERG (s): Den seriösa kritik som har riklats motnuvarande förhållanden när det gäller ungdomar som har kommit på glid isamhället har varit berättigad. För ofta har ingripandena kommit . Deunga har farit illa av denna senfärdighet. har samhället fått kritikför passivitet från allmänheten. Ungdomsvåldet har skapat oro i befolkningen. föreslås viktiga förändringar i lagen i regeringensproposition. Det blir möjligt för samhället att tidigare ingripa medtvångsåtgärder. Det gäller både när orsakerna kan sökas i de ungas hemmiljö ochnär det är fråga om brister i det egna beteendet, dvs. olagligheter och våld. Isamband med att socialutskottet skulle behandla regeringens förslag fick viuppleva en ny våldsdebatt i media. Kvällstidningarna drog på i reportage ochrubriker; Våldet har ökat och blivit råare. I det läget ville socialutskottet tränga bakommedierapporterna och våldsrubrikerna. Vi ville framför allt inför dagensbehandling ordentligt granska om regeringens proposition var bra. Det här var nyttiga genomgångar för vår del. Vid denförsta hearingen som vi hade - vi hade då möjlighet att höra företrädare förden kommunala socialvården, för polisen, för m,fl, - fick viklart för oss att viljeinriktningen i propositionen, nämligen atl samhälletskall kunna gripa in tidigare mot ungdomsvåldet, är bra.