prot · GD0912 · 1989-12-31 00:00:00 — Men det som är politisktansvarslöst i detta sammanhang är att socialdemokratin, i kraft av att dentycker sig behärska fackföreningsrörelsen, kan ansluta fackliga organisationertill sin arbetarkommun och sitt parti. Den fackliga organisationen fårrepresentanter - representanlskap - på partiels möten. Vadblir egentligen effekten? I har vi en lång tradition med en enhetligfackföreningsrörelse. har vi alla kunnat vara med i sammafackföreningsrörelse, oavsett partitillhörighet, trots kollektivanslutningen.Nu upphör den. Jag vill varna socialdemokratin för att slå sönder den svenskafackföreningsrörelsen. Del är ju inte uppgång för socialdemokratin eller förfackföreningsrörelsen just . Del är snarare så att medlemmarna knorrar. Manhar inte så särskilt myckel fart i fackföreningsrörelsens verksamhet. Ocherfarenheten från fältet är all när socialdemokratin skall kalla 1989/90:12 18oktober 1989 Negativföreningsrätt samt kollektivanslutning m.m. Negativ föreningsrätt samt kollektivanslutning m.m. tillkonferenser om medlemsanslutning, så är det inget jubel när del talas om hurmånga som går med , snarare tvärtom. Intresset är ljumt. Då tycker jag att man skall vara mycket rädd omfackföreningsrörelsen. På fackföreningsmötena är del naturligtvis möjligt alttvinga igenom en organisationsanslulning. Men vad händer då? Del blirytterligare främlingskap hos medlemmarna inför den fackliga rörelsen, och delkan t.o.m. uppslå en alternativ fackföreningsrörelse. Skall partiegoismen varaså stark att man ställer till med delta - då är det en total olycka förfackföreningsrörelsen. Jag tror att den olyckan inte är sä långt borta. Stöddigasocialdemokrater bör nog tänka sig för bäde en och två gånger när det gällerdenna framtid. hoppas jag - och vet jag - all om de vanliga, enklasocialdemokraterna i fackföreningsrörelsen får bestämma, ser de till att deinte kör över medlemmarna. Men sanningen är alt hela det projekt somarbetarrörelsen har haft kan kullkastas, om partipiskan får vinaalltför mycket framöver. Det är alltså den stora faran. Att statsmaklen skullelägga sig i delta och lagstifta - det är i alla fall för oss i vpk heltfrämmande. När del gäller partiavgifler kan ju nästan vem som helst ge till partier. Vi kan faktiskt inte - och det har väl inte föreslagitsheller, såvitt jag förslår -förbjuda fackföreningsrörelsen att på sina mötenbesluta att ge bidrag till politiska partier, kontinuerligt eller en gång ellerhur som helst. Skulle vi förbjuda delta? Och i vilken form skall vi i så fallförbjuda alla indirekta bidrag? Vad man gör av medlemmarnas pengar är enfackligt politisk fråga. Vi kan inte sitta i riksdag och besluta omdet. I fråga om kollektivanslutningen vill jag bara till sistsäga till tredje vice talmannen att såvitt jag har förstått tillhörcenterpartiet de mest envetna när del gäller att behålla kollektivanslutningentill kyrkan - vilket väl gör att man inte skall la alltför stora ord i sin mun. BIRGITFRIGGEBO (fp); Jag får först be om ursäkt för att jag kommersom jäst efter degen. Att jag inte anmälde mig till talarlistan i rätt lid berodde på en utrikes resa. Kolleklivanslutningsfrågan är ju ett exempel pä attenträgen, tydlig och konsekvent opposition lönar sig. Till slut var delalldeles uppenbart att förtrycket inte kunde fä fortgå längre. har därmed gjort förändringar i systemet närdet gäller kollektivanslutningen. Men egentligen har man ju hamnat ur askan ielden med de nya former inom vilka del här skall gå till. Man skall nämligentillåta de fackliga organisationerna att i någon form ansluta sig till delsocialdemokratiska partiet. Det är verkligen den korporativa staten i sinprydno. säger att socialdemokratin själv harbeslutat att avskaffa kollektivanslutningen, och varför skall man då snabbttvinga fram en lagstiftning? I själva verket var det när lagtexternapresenterades och granskades av lagrådet som man fick ytterligare bensin påbrasan, vilket bidrog till alt tvinga fram de förändrade formerna frånsocialdemokratins sida. Det är alltså ingenting som har hastats fram. Den härfrågan har ju varit aktuell myckel . Vad de här nya organisationsformerna innebär vet mankanske ännu inte riktigt, eftersom de ju inte har börjat tillämpas. Men vad vivet är att organisationerna skall kunna anslutas i någon form, och det betyderi praktiken att vad man egentligen nu avskaffar definitivt är den enskildareservationsrätten. Då har här ställts frågan; Vad skall statsapparaten överhuvud taget ha för synpunkter på de här frågorna? Ja, faktum är alt partiernaär en del av vår demokrati här i . De är de grundläggandeorganisationerna för att bedriva valrörelser och utse representanter i vårabeslutande församlingar. Det är minsann ingens ensak! Vi har en man - en röst.Om nu partierna i stället börjar bli korporationer och sammanslutningar avorganisationer innebär det en grundläggande förändring av sättet att utserepresentanter i de olika organen. 1 andra länder, där man har mer av personval och där maninte har så starkt parliväsen utan har något slags valorganisationer somupprättas inför varje val, har man andra diskussioner, nämligen om hur manskall finansiera valkosinaderna för de olika kandidaterna. Det är viktigt allsäkerställa allmänintresset att se till att det inte blir någon snedvridningoch att olika kandidater kan få väsentligt mer resurser till sitt förfogande.Där har man den diskussionen, därför att man har ett annat valsätt. Vi har iSverige en mycket fast partiorganisation, och partierna spelar en betydanderoll i valrörelserna och vid kandidatnomineringarna. Om man från statsapparatens sida skulle ha synpunkter pådet är det inte någon inblandning i organisationernas interna arbete, utan delär synpunkter som man kan ha för att säkerställa att saker och ting går rätttill och att de som utses är representativa. Vi är dä direkt inne på finansieringen. Del är tänkt attde organisationer som kan bli medlemmar i partiet på något sätt i förväg skallbetala medlemsavgifterna för de individer som skall värvas. Detär klart att det är lättare att värva medlemmar om man kan säga:Medlemsavgiften behöver du inte tänka på - den är redan betald i förskott. En annan sak som hänger samman med det här är naturligtvisnomine-ringsförfärandet inom det socialdemokratiska partiet. Även på denpunkten kan man säga; Vad har andra partier eller vad har statsapparaten meddet att göra? Det går till på det sättet alt de fackliga organisationerna på endel häll i landet är garanterade säkra platser. Det betyder att man inom detsocialdemokratiska partiet inte kan ha provval och liknande. Man kanske inteskall gå så långt alt man har synpunkter på del. Men det skulle bli en heltannan tingens ordning om man införde ett personvalssystem i eller ettvalsystem med större inslag av personval. JDå fick varje individ själv taansvar för sitt deltagande som kandidat i valrörelsen. Sådant har vi naturligtvissynpunkter på. Självfallet är det sak att fatta beslut om sådantsom påverkar partiernas sätt alt arbeta. Det är mycket mänskligt lidande som döljer sig bakom defrågor som vi nu diskuterar. Del har förekommit trakasserier av människor föratt de har velat gå ur partier och trakasserier mot människor för att de intevelat vara medlemmar i facket. Jag är anhängare av att man skall vara med ifackliga Negativ föreningsrätt samt kollektivanslutning m.m. Lagstiftning beträffande ideella föreningar organisationer,men vi måste också från statens sida se till att människor inte trakasseras.Det är därför vi skall ha en lagstiftning som säkerställer det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under12 §.) 10 §Lagstiftning beträffande ideella föreningar Föredrogs lagutskottets betänkande1989/90:LU2 Lagstiftning beträffande ideella föreningar. Överläggningsämnet - behovet av lag rörandeideella föreningar - kan förefalla tråkigt och oinspirerande. Ingenting kandock vara mer felaktigt. Ämnet angår alla och envar, - Skall enenskild ha rätt att bli medlem i en förening? - Skall denenskilde slippa att tillhöra en förening mot sin vilja? - Skallmedlemskap i viss förening kunna ställas som villkor för all erhålla enarbetsanslällning? - Skall rättenatt etablera sig som näringsidkare eller alt utöva sin näring vara mer ellermindre beroende av beslut i en förening som man inte tillhör? Dessa är några av de frågor som ställts i den nyssavslutade debatten med anledning av ocharbetsmarknadsutskottets betänkanden. Alt sådana frågor kunnat ställas hängeri sin lur samman med att inte fastställt vilka rättsnormer som skallgälla i umgänget mellan den enskilde och det kollekliv som en förening utgör. Denna frånvaro av för den enskilde centrala normer ärdesto mer anmärkningsvärd som antagit handlingsregler för alla andraassociationer än just ideella föreningar. Den som vill bli medlem i enekonomisk förening -för all nämna blott ett enda exempel - har sålunda tillgångtill noggrant utformade regler som bestämmer t,ex, hur man vinner och förlorarmedlemskap i föreningen, vilka slag av ärenden som skall behandlas vid olikasammanträden, hur beslut fattas, hur val förrättas, hur beslut protokollförssamt när ett beslut är överklagbarl eller ogiltigt. Syftet med dessa normer ärbl.a, att åstadkomma rättslig balans mellan den enskilde ochföreningskollektivel. Allt detta anses helt naturligt. Denna uppfattning, denna ståndpunkt, gör emellertidplötsligt hall framför det slag av a.ssociationer som ideella föreningarutgör. Bland de skiftande slag av föreningar som klassificeras som ideellaföreningar återfinns de mäktiga organisationer, korporationer, som ingår ibegreppet arbetsmarknadens parter. Här råder som framgått en rättslig lucka. Vi moderater anser - med mer eller mindre fullständigtstöd frånde andra borgerliga partierna - att dagens ordning är oefterrättlig.Detta har vi gett uttryck för från denna talarstol vid ett stort antaltillfällen. Socialdemokraterna har dock envetet och ihärdigt motsatt sig ens utreder behovet av att lagfästa relationenmellan den enskilde och föreningskollektivet. Socialdemokraterna slår här someljest på kollektivets sida. De är i själva verket till freds med den rådandesituationen. Makt går före rätt. Detär, herr talman, inte meningsfullt att här åberopa alla de argument somentydigt och med skärpa talar till förmån för ståndpunkten att ifrågavaranderättsområde inte längre bör lämnas utanför den normbildning som stiftande avlag i utgör. Jagnöjer mig därför med alt hänvisa till reservationen nr 1 och till alla tidigareanföranden som hållits i ämnet. Häri innefattas debatten i dagens tidigareöverläggningsämnen. En lag om ideella föreningar bildar nämligen den ram som isin tur kommer att fyllas med normer, hämtade från olika utskottsområden. Enfärsk uppgift i reservationen förtjänar dock alt framhävas. Det gäller lägel iFinland. Där antogs , i politiskt samförstånd, en ny lag i ämnet. Iförarbetena, som jag har tillgång till, utsågs klart och tydligt att ett av syftenamed lagen är att stärka medlemmarnas rättsskydd gentemot föreningen i olikaavseenden. Sådana argument, som rör omtanken om och respekten för den enskilde,upphör emellertid att äga bärkraft vid de svenska socialistiska skären. Jag ber, herr talman, attfå yrka bifall till reservation nr I. 1989/90:12 18oktober 1989 Frågan om eventuell lagstiftning för de ideella föreningarna har judiskuterats . I har vi ju ett mycket stort antal föreningaroch ett rikt föreningsliv. Väldigt många invånare är medlemmar i mer än enförening och skaffar sig erfarenhet av hur olika dessa föreningar arbetar,beroende på föreningarnas syften. Denna mångfald av föreningar tycker vi ifolkpartiet är viktig, och vi är rädda om den mångfalden. Vi anser alt staten,landsting och kommuner också måste stödja dessa föreningar på olika sätt. Folkpartietanser att medlemmarna och föreningarna måste ha mycket stor frihet att utarbetaformerna för sill arbete. Dessaföreningar arbetar ju inte i ett vakuum. De arbetar i det samhälle som vi allalever i. Vi är därför skyldiga all rätta oss efter de lagar vi har. Menföreningarnas arbete beror också väldigt mycket pä det enskilda, moraliskaansvar som var och en som är med i en förening har. De bygger i sin tur på deintentioner vi har med våra lagar och grundlagarna. 1dag är det verksamheten i de ideella föreningarna som vi diskuterar.Folkpartiet delar och uppfattning att det är viktigt attden enskilde medlemmen inte kommer i kläm i förhållande till majoriteten iföreningarna. Tyvärr har en hel del övertramp skett. Det tråkiga äratt dessa myckel ofta har skett i de fackliga föreningarna. De borde ju, tyckerman, vara de första att föregå med gott exempel och kunna tolka intentionerna ivåra lagar och i grundlagarna. Trots dessa övertramp är alltså ,liksom tidigare, inte berett all begära en utredning om en generelllagstiftning på området. Vi anser all varje övertramp skall tas upp ochbehandlas för sig för att man skall kunna pröva om det behövs lagstiftning i 1989/90:12 18oktober 1989 den enskilda frågan. Menvi är lika indignerade som och är, då den enskilde harråkat i kläm. Vihar tidigare resonerat om och skall fatta beslut om sådana frågorsom kollektivanslutning till politiskt parti och den negativa förenings-rätlen.På den punkten delar vi och uppfattning; delta måste vilagstifta om. Likaså den omdiskuterade frågan om kollektiva hemförsäkringar börman studera särskilt. Sådan försäkring bör vara den enskildes ensak attteckna. Meddessa motiveringar yrkar jag bifall till reservation, alltså nr 2,som är en motivreservation. Det betänkande vi nu behandlar från lagutskottet liknar ett betänkandefrån KU som vi behandlade. Det liknar också vissa av de betänkanden frånarbetsmarknadsutskottet som vi behandlat här , Alla har på olika sätttagit upp frågan om förhållandet mellan enskilda medlemmar och organisationer.Det gäller förhållandet mellan den enskilde och organisationer som han hareller måste ha kontakt med. Vii anser att dessa frågor är synnerligen viktiga. Det är myckelväsentligt alt vi får regler som gör all den enskildes ställning inomorganisationerna är stark. Viär praktiskt tagel alla i vårt land med i en eller flera föreningar. Organisationslivetfyller ju väldigt betydelsefulla uppgifter i vårt moderna samhälle. Det fyllerviktiga uppgifter både för medlemmarna och för samhället i stort. Formelltsett är medlemskap helt frivilligt, men i praktiken är del nödvändigt för ossatt vara medlemmar i olika föreningar. Det är nödvändigt för oss för alt viskall kunna hävda våra rättigheter fackligt och ekonomiskt. Det är nödvändigtför oss för att kunna utöva religiös verksamhet eller för att utöva ideellverksamhet. Det är nödvändigt för oss för alt vara med och påverkasamhällsutvecklingen genom medlemskap i partier eller aktionsgrupper, miljögruppereller vad det kan vara. Medlemskap i organisationer är även nödvändigt i mångafall för att vi tillsammans med likasinnade skall kunna utöva hobbyer, idrottoch andra fritidsaktiviteter. Närdet gäller medborgarna och samhället är rättigheterna noga reglerade igrundlag. Men när det gäller den enskildes ställning gentemot organisationernaär förhållandel inte reglerat. Vi måste erinra oss att i många fall är denenskildes relationer till organisationer nästan lika viktiga som relationentill samhället. Viskiljer mellan ekonomiska och ideella föreningar. När det gäller ekonomiskaföreningar har vi grundläggande regler, inte bara de regler som påminner omaktiebolagslagens regler - dem kan vi bortse ifrån här -, utan också regler somanger rättigheter och skyldigheter för den enskilde medlemmen, delta något. Utanalt det på något sätt har talats om inskränkning i föreningsfriheten vill jagerinra om alt del anges i lagen om ekonomiska föreningar t,ex. att ekonomiskförening inte får vägra någon inträde i föreningen om det inte finns särskildaskäl för vägran. Medlems rätt att säga upp sitt medlemskap i förening ochhur del skall gå till regleras genom en paragraf. Del talas om att en medlem får uteslutas bara om det finnsgrund för detta i stadgarna. Det finns också regler om minoritetsskydd och ommyckel annat. Jag nämner dessa exempel därför alt vi i tycker attmånga av de grundläggande rättigheterna i lagen om ekonomiska föreningar ocksåskulle finnas i en ramlagstiftning om ideella föreningar. Vi tycker att det är en stor brist att vi inte har någonramlagstiftning då det gäller ideella föreningar. Vi menar att en sådanramlagstiftning skall innehålla det som från samhällets och den enskildessynpunkt är mest skyddsvärt. Vi brukar som exempel nämna rätten till inträde iförening, rätten all kvar-stanna i förening, rätten till utträde ochrättigheter vid hot om uteslutning ur förening. Likaså finns det skäl att havisst minoriletsskydd, kanske regler för ansvar för ingångna förbindelser ochregler för upplösning av förening. En ramlagstiftning om ideella föreningar är till för deenskilda människorna, men även för föreningslivet. En sådan lag skall inte pånågot sätt inskränka den grundlagsfästa förenings- och organisationsfriheten ivårt land. Det har påpekats av t.ex. tredje vice talmannen itidigare debatt att lagstiftning då det gäller föreningslivet inte inkräktarpå den grundlagsfästa föreningsrätten. Vi vill alt en ramlagstiftning, liksom rättighetsreglernai grundlagen, skall vara ett skydd för den enskilde när den enskilde har behovav det skyddet. Man kan på den punkten jämföra med vad jag sade omekonomiska föreningar. På det området finns det ett grundläggande skydd. Socialdemokraterna yrkar som vanligt avslag på motionerna.De anger att det saknas skäl för lagstiftning. Det är ett uttryck som harfunnits . Det betyder att socialdemokraterna i det här fallet intealls avancerat, I en annan fråga som diskuterats här kan vi se attsocialdemokraterna efter kritik och utbredd opinion ändå har måstbacka - del gäller kollektivanslutningen. Jag har varit med i . Under nästan allade åren har jag hört ledande socialdemokrater försvara kollektivanslutningen.Nuvarande utrikesministern var en framstående försvarare avkollektivanslutningen. Sedan har andra tagit över den rollen. De senaste årenhar man emellertid backat i det fallet. Jag tycker del är välkommet attsocialdemokraterna inser alt del är orimligt att fortsätta medkollektivanslutningen. På samma sätt hoppas jag att socialdemokraterna skallinse att den utredning som vi begär om en ramlagstiftning för ideellaföreningar är någonting som alla som vill slå vakt om både den enskildesställning och föreningslivels ställning bör ställa upp för. Vad gäller förslag konstaterar jag förklarhetens skull bara att även om säger sig ha samma uppfattningsom i de här frågorna så är slutsatsen en helt annan, eftersomfolkpartiet inte vill alt del skall ske någonting alls. Det framgår ju avmotivreservalionen. Till slut vill jag framhålla att vi fråncenterns sida på olika sätt vill stödja organisations- och föreningslivet ivårt land. Vi vill på intet sätt begränsa mångfalden och variationsrikedomen iföreningslivet. Men vi anser att om den enskilde medlemmen känner sig illabehandlad eller i övrigt Prot,1989/90:12 Lagstiftning beträffande ideella föreningar 7 protokoll 1989/90:12 Lagstiftning beträffande ideella föreningar har svårtatt hävda sina rättigheter i en organisation, bör del finnas en grundläggandelagstiftning som gör att han eller hon har möjlighet att få sin rätt prövad,liksom vi som medborgare har möjlighet att få vår rätt prövad gentemotsamhället eller om vi tycker oss illa behandlade av våra medmänniskor. De regler som vi vill se skall stärka organisations- ochföreningslivets ställning genom att inan stärker tilltron tillorganisalionslivet om man stärker de enskilda medlemmarnas ställning. Med dettayrkar jag bifall till reservation I, STIGGUSTAFSSON (s); Återigen har vi här i kammaren all behandlamotioner som rör lagstiftning om ideella föreningar. Motioner med liknandeinnehall som de vi skall diskutera har under åtminstone tolv ars tidminst en gång diskuterats här i kammaren och avslagils. Man skulle jukunna lycka att del borde riicka - i synnerhet som inga nya argument framförs idessa motioner. I samtliga motioner yrkas att hos regeringenskall begära förslag till lag om ideella föreningar. Ideella föreningar är, sombåde och underströk, av mångskiftande slag. Tillideella föreningar räknas t.ex. sällskapsföreningar som bridgeklubbar,golfklubbar, idrottsföreningar. Röda korset, politiska och religiösaföreningar, fackliga organisationer, arbetsgivarföreningar osv. När man nu idessa motioner begär förslag till lagstiftning om ideella föreningar,motiveras det enbart utifrån förhållandena inom de fackliga organisationerna.Jag tycker det vore ärligare om motionärerna klart sade ut i sina motioner allvad man avser är inte ideella föreningar i allmänhet, ulan vad man avser är enlagstiftning som rör de fackliga organisationerna. 1 själva verket avses enlagstiftning som syftar till att begränsa de fackliga organisationernas frihet.Det framgår klart av alla exempel som anförs i motionerna. Som alltid när lagstiftning övervägs måste man fråga sig;Behövs lagstiftning? Har del förekommit sådana missförhållanden som inte harkunnat lösas på annat sätt och som motiverar en lagstiftning? Svaret på dessafrågor är nej. Några missförhållanden som kan ge oss skäl för så långtgåendeingrepp i dessa fria föreningars verksamhet som en lagstiftning skulle innebärahar inte förekommit. Det är viktigt alt betona all de ideella organisationernamåste ha ett betydande utrymme för att själva besluta i sina angelägenheter. lagstiftning skulle man bara kunna ge grundläggande bestämmelser omföreningarnas verksamhet och deras förhållande till sina medlemmar, men man kanknappast länka sig att ha en detaljreglering som skulle passa alla organisationer,alltifrån rena sällskapsklubbar till de stora organisationerna på arbetsmarknadensom LO. Del finns redan en tillfredsställande rättspraxis i allade vikliga frågor där problem kan uppstå. Tvister mellan en förening och dessmedlemmar prövas av allmän domstol . Någon annan ordning skulle viinte heller få genom en lagstiftning. Vi har flera rättsfall frän både högstadomstolen och arbetsdomstolen som innebär uttolkningar av stadgarna. Avrättsfallen framgår bl,a. att om en förenings stadgar innehåller bestämmelsersom kan betraktassom oskäliga mot medlemmarna, kan bestämmelserna jämkas eller ogiltigförklarasav domstolen. När del gäller frågan om rätten till utträde ur fackligorganisation, som särskilt har tagils upp både i motionerna och i en avreservationerna, förhåller det sig på del sättet att denna rätt följer redanav allmänna föreningsrätts-liga principer. Med andra ord; Den rätten föreliggerulan lagreglering. Detta har konstaterats såväl i doktrin som i rättspraxis.Det förhållandet att man har en lag hindrar ju inte all en organisation i vissafall t,ex. förvägrar en medlem utträde eller inträde. Därför vore enlagstiftning i detta fall ett slag i luften. Får jag sedan när det gäller frågan omkollektivanslutningen och organisalionsklausuler eller negaliv föreningsrätt,som också har lagils upp i motionerna och reservationen, bara säga all dessafrågor inte hör till den diskussion som vi för här just nu om lagstiftning omideella föreningar. Frågan om kollektivanslutning har redan diskuterats i dennakammare med anledning av ett betänkande från , ochfrågan om organisationsklausuler och negaliv föreningsrätt hör tillarbetsrätten och har också diskuterats , i anledning av ett betänkandefrån arbetsmarknadsutskottet. När det så gäller den finska lagstiftningen om ideellaföreningar, som hänvisade till, kan först konstateras att del ärhistoriska skäl som är orsaken till att man sedan början av delta sekel har enföreningslag i , är ju också det enda land i somhar en sådan lagstiftning. Syftet med den finska lagen var att skyddaföreningsfriheten mot statsmakten och speciellt då mot det ryska väldet, Lagenutarbetades ju , När man diskuterar den finskaföreningslagsliftningen måste man ha denna historiska bakgrund helt klar försig.