prot · GD09105 · 1989-12-31 00:00:00 — Därefter har vi haft en reallöneuppgång därhela nedgången har återtagits och litet därtill. På grund av den tredje vägenspolitik har det alltså varit möjligt att återställa och förbättra de reallönersom kraftigt försämrades under den borgerliga regeringsperioden. Jag lyckeratt de två exempel som jag har kommenterat snarare är tecken på hur man ljugermed ekonomisk statistik än på en seriös ekonomisk debatt. Efter del atl det här har sagts vill jag framhålla atl vihar långsikliga strukturella problem inom den svenska ekonomin. Därtill kommeratt de akuta oblanserna i vår ekonomi nu ser ut atl förstoras, om inte aktivaåtgärder snart vidtas. När en ekonomi kännetecknas av en överhettadarbetsmarknad, hög inflation och ell sjunkande sparande, är det ofrånkomligtalt vi måste strama ål efterfrågan. Det finns förvisso en rad andra åtgärdersom kan vara viktiga som komplement till en åtstramning. Del kan varautbudsstimulerande åtgärder eller åtgärder för alt höja produktivilen ochkonkurrenskraften. Vidare kan det vara åtgärder för atl förbättralönebildningssystemet. Men jag vågar påstå att världshistorien inte erbjudernågot enda exempel på en varaktig framgångsrik bekämpning av inflation ochöverhettning som skulle ha åstadkommits utan något inslag av åtstramning. Åtstramningsåtgäder är alllid impopulära. De möts avkritik och invändningar. En regering som agerar beskrivs gärna som allmäntdiabolisk, fylld av en sadistisk lust atl plåga folk, och detta dessutomalldeles i onödan. I den nu aktuella situationen har vi fått höra att detinte behövs så många åtgärder, därför atl problemen skulle vara så små ochnärmast bara elt ullryck för statistiska synvillor Vi har från vissa håll fått höra alt det nu är för sentatt strama åt, därför all konjunkturen redan är på väg nedåt. Detta sägs iblandav samma människor som i elt tidigare skede, bl.a. efterregeringens dåvarande ekonomisk-politiska paket, minst av allt förordade någonåtstramning utan då snarare ville vänta och se. Då gällde del att ha is imagen. Vi har från andra håll fått höra att det visst kan behövasåtstramning, men den får inte innebära några som helst obehagligheter ochframför allt inte drabba någon levande människa. Ofta kombineras allmänt ochluddigt tal Riktlinjer för den ekonomiska politi-ken'och för budgetregleringenm.m. 4 Riksdagetis proiokoU 1989190:105 Rikdinjer för den ekonomiska politiken och för budgetregleringenm.m. om åtstramningmed synnerligen preciserade krav på stora skattesänkningar och storautgiftskrävande reformer Vi har i gjort beräkningar beträffandede olika oppositionspartiernas budgetalternativ, och jag kan konstatera atlsamtliga fem oppositionspartier lägger fram förslag som skulle försvagastatsbudgeten både på korl och på lång sikt. Särskilt stora försvagningaruppvisar moderalerna. Del handlar om . Förcenterns del rör det sig om och för del om 18miljarder kronor. Eflersom förelrädare för dessa partier säger atl del behövsen stram finanspolitik och kritiserar regeringen för atl politiken inte ärstramare måste jag fråga; Hur är sådana förslag som ni lägger fram förenligamed kraven pä en åtstramning? På vilket säll kan jättelika skattesänkningar ochstora ofinansierade utgiftsökningar vara ell led i kampen mot inflationen ochöverhettningen, en metod alt få en sänkning av räntorna, någol som niefterlyser? Ja, det finns många exempel på undanflykter, en ovilja allse sanningen i vitögat, en oförmåga att samla sig till beslut. Besluten behövertas , inte i någon diffus framtid. Jag har visserligen inte suttit iregeringen så länge men måste ändå säga att jag hos mina kolleger inte harmärkt den minsta vilja atl plåga folk. Jag har inte märkt några tendenser altvilja plocka av svenska folket pengar och förmåner så där alldeles i onödan.Däremot har jag märkt en stark vilja atl skrida lill haridlirig när läget såkräver, atl irite vilja sitta med armarna i kors och låta utvecklingen ha singång mot alll större problem och djupare obalanser Det val som regering och riksdag nu står inför handlarinte om huruvida viskall ha en åtstramning eller ej. Åtstramningen är nämligen redanpå gång. Vi har den genom höga räntor som driver upp boendekostnader och hämmarinvesteringarna. Vi har den genom en hög inflation som gröper ur värdet avlöner, inkomster och andra bidrag. Vi riskerar i förlängningen också att fååtstramning genom en stigande arbetslöshet och utslagning. Detta är en spontan åtstramning - om man sä vill är delmarknadskrafternas åtstramning. Den är bäde orättfärdig och ekonomisktineffektiv. Den är orättfärdig därför att den slår mot de sköraste människorna,mot dem som har svårast all skydda sig när samhällsekonomin kommer i olag. Denär ineffektiv därför att den försvårar, och inte underlättar, våra möjligheterall långsiktigt få en positiv ulveckling av samhällsekonomin. Frågan gäller inte om vi skall ha åtstramning utan huråtstramningen skall utformas. För oss socialdemokrater är del självklart atl vivill bedriva en genomtänkt politik där vi medvetet går in för att prioriteradel som vi tycker är viktigast och där annat tills vidare får stå tillbaka.Åtstramningen är ofrånkomlig, men de svagaste grupperna skall skyddas ochåtstramningens bördor fördelas efler bärkraft. Del är också viktigt atl vi medden förda politiken skapar förutsättningar för att kunna återställa balans ochtillväxt i ekonomin. Ingen kan påstå annal än atl regeringen har prövat fleraolika alternativ för alt ta itu med de ekonomiska obalanserna. Förra vårenavvisade riksdagsmajoriteten det ekonomisk-politiska åtstramningspakel somregeringen hade lagt fram. Den uppgörelse som regeringen därefter träffade medcenterpartiet hade förvisso en del positiva inslag men visade sig sammanlagetinte vara tillräckligt omfattande för alt bemästra problemen. är värt eneloge för alt man medverkade till ett ekonomisk-politisktpaket, även om man fick la på sig en hel del kritik. Men för min del beklagarjag att del inte har varit möjligt för alt slälla upp . Sedan början av delta år har ytterligare flera försökgjorts. Del har skett genom de resullatlösa Hagasamtalen med arbetsmarknadensparter. Del har sketl genom del s.k. sloppakelet som enriksdagsmajoritet ånyo avvisade. Det har skelt genom , somnådde långt, men inte nådde ända fram. Men regeringen har inte förtrollats. Och det är enregerings skyldighet all handla. Genom den uppgörelse som har träffats medfolkparliel har det skapats en parlamentariskmajoritet för atl ett antal ekonomisk-politiska åtgärder skall kunnagenomföras. Det gäller såväl mera kortsiktigt verkande stabiliseringspoliliskaingrepp som struklurpolitiska ål-gärder som får effekt först på någol längresikl. - Mervärdeskattenhöjs tillfälligt med en procentenhet från lill utgången av1991. - Denbarnbidragshöjning som är kopplad till skaltereformen genomförs i tvä etapper.Huvuddelen av höjningen sker 1991, men den sista tuseulap-pen läggs lill förståret därpå, - Utbyggnaden avföräldraförsäkringen skjuts pä framtiden. - Den vidareförlängningen av semestern, utöver de som har beslutats ,skjuts upp. - Lagfäst sjuklöninförs . De kostnadsökningar som detta skulle medföraneutraliseras genom en motsvarande sänkning av uttaget av sociala avgifter - Sjuk- ocharbetsskadeförsäkringarna samordnas. - Egenavgiften iarbetslöshetsförsäkringen höjs med . Det skall inte döljas atl flera avdessa åtgärder är smärtsamma alt genomföra för oss socialdemokrater Och vi ärmedvetna om all ingrepp av del här slaget, i varje fall på korl sikl, inte ärsärskilt populära. Ändå vidtar vi dem. Det beror på att vi har ett ansvar förlandets ekonomi och för människors välfärd och sysselsättning. Vi gör delladärför all vi har insikter i vad del ekonomiska lägel kräver. Vi gör dettadärför atl vi är övertygade om atl uraktlåtenhet atl handla skulle vara delsämsta av alla alternativ. Det skulle leda lill atl obalanserna förvärradesytterligare och alt den medicin som finge ordineras längre fram skulle behövabli ojämförligt mycket beskare. Jag vill i detta sammanhang rikta en eloge även tillfolkpartiet. Det är naturligtvis aktningsvärt all ett oppositionsparti ärberett atl medverka i en uppgörelse som bl.a. gäller stabiliseringspoliliken.Jag är medveten om att detta även för innebär ett visst mått avpolitiskt risktagande. Den åtgärdslista som jag redogjorde förär ingalunda någon uttömmande redovisning av regeringens ekonomiska politik. Enrad andra åtgärder har beslutals eller aviserats . Jag kan nämnanågra exempel. Beslut har fattats om höjning av skatten pa tobak och alkohol.Andra åtgärder som syftar till att dämpa överhettningen i storstadsregionernagäller investeringsskatlen på oprioriterat byggande och byggregle- Riktlinjer för den ekonomiska politiken och förbudget-regleringen m.m. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och för budgetregleringenm.m. ringen.Beslut har fattats om slopande av tekoregleringarna, och läggsförslag fram om en genomgripande omläggning av jordbrukspolitiken. Spelreglernapå arbetsmarknaden ses över Den föreslagna skattereformen kommer all få mycketbetydelsefulla och posiliva konsekvenser för den svenska ekonomin. För attsäkerställa skattereformen och bringa den kommunala konsumtionsökningen iöverensstämmelse med tillväxlen i ekonomin införs elt tillfälligt kommunallskattestopp. Ytterligare förslag kommer alt läggas fram ikompletleringspropositionen och Av särskilt slor viktär åtgärder som syftar lill att stimulera arbelsulbudet. inte minsl genom attarbetslinjen i socialförsäkringssystemet hävdas. Tillsammans ulgör detta delar i en sammanhållenekonomisk-politisk strategi som syftar till att man både angriper de akutaobalanserna i ekonomin och lar itu med en rad långsiktiga, strukturellaproblem. Denna politik må vara kortsiktigt impopulär. Menverkligheten tränger på och kräver insikt, ansvar, oräddhet och handlingskraft.Jag är övertygad om atl denna politik kommer alt mötas av en växande förståelseoch respekt ute hos människorna. AnL 28LARS () replik; Regeringen diskuterade tydligen inte baraenergipolitiken utan även kompletleringspropositionen ute på . Jaglycker att det är betecknande för det virrvarr som har präglat regeringensekonomiska politik . Medan nu är i full färd med all avslåregeringens tidigare ekonomisk-politiska förslag-i dag faktiskt med densocialdemokratiska gruppens hjälp beträffande prissloppet - sitterfinansministern och filar på nya förslag. Därför har han inte tid att vara häroch försvara de gamla förslagen. Så här kan vi faktiskt inte ha det i längden. Jag vill nu gärna välkomna som talare i dennakammare. Han och jag har i alla fall inte mötts i,debatt här i kammarentidigare. Jag förslår de svårigheter det erbjuder att slälla upp under dessaförhållanden. I del pressmeddelande som har lämnats från regeringenbeträffande ansvarsfördelningen sägs det atl del är finansministern som svararför den ekonomiska politiken och budgetfrågorna, medan statsrådet vara föredragande om bl.a. skaller, kredilpolitiken, frågor som rör definansiella markriaderna, banker, försäkringsbolag, osv. Jag hoppas att jaginte går alltför långt från statsrådets bevakningsområde om jag i dettasammanhang tar upp frågor om bytesbalans och kapitalutströmning. Det var förövrigt det område som själv tog upp med anledning av mittanförande. Han bestred då aft vi i skulle vara värre ute beträffandebytesbalansen än vi var 1982. Då var underskottet, om jag minns rätt, 22miljarder, möjligen någon miljard mer eller mindre. Jag jämförde med förväntadedrygt 50 miljarder och 70 miljarder Och trots den penningvärdesförsämringsom regeringen har lyckats genomföra är det faktiskt större belopp. Inte kanman heller hänvisa lill all investeringarna uteblev. Jag angav just tillRoland atl problemet är atl svenska företag visserligen investerar,men de gör det inte i . Och del är någol som bidrar lill detta problemoch kommer atl förvärra det. Jag ställde en fråga förut; Kommer del atl över huvudtagel kunna bli ell trendbrott ens 1992? Jag skall för atl belysa delta la uppnågra detaljer Det kan i så fall ske på tre sätt. Till att börja med måste vikonstatera att fär vi ett underskoll i bytesbalansen 1991 på 70 miljarder, fårvi en ökning av räntorna på utlandsskulden med 7 miljarder Nästa punkt gäller handelsbalansen. Visserligen kan mansäga att importen kanske minskar lill följd av avmattningen, men samlidiglleder kostnadsstegringen till att vi pressas ut ur marknaderna. Låt oss sägaatt det blir plus minus noll. Den tredje faktorn är räntebetalningarna. Det får antasatl tillströmningen som sker är tillfällig. Jag tror inte del. Jag tror altden är ett led i en fortsalt utveckling som måsle pareras med ytterligare höjdaräntor i för att man skall få in korta pengar utifrån. Del försvårarylleriigare för investeringarna i . Hur tänker ni lösa detta? Jag lycker atl det är en sak somäven statsrådet bör fundera över när nu finansminislern har annat altgöra. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och för budgetregleringenm.m. AnL 29ANNE () replik; nämnde reallöneulvecklingenunder det gångna decenniet. Han tycks ändå relativt nöjd med del hela. Del varden borgerliga politiken som hade skapat försämringar Sedan hade det helaåterställts genom den socialdemokratiska politiken. Det är inte riktigt korrekt.Flertalet av försämringarna skapades genom devalveringarna. Den största devalveringenhar den socialdemokratiska regeringen ansvaret för. Den ökning som har skettdärefter är just grunden för de problem som vi har . De felaktiga och förstora lönekostnadsökningarna har skapat höga prisökningar och ytterligareskatteökningar vilket har inneburit atl ingenting blir kvar efler prisökningaroch skatteökningar Statsrådet historieskrivning lämnar en del övrigtatt önska. Jag frågade i slutet av mitt anförande om hanvar medveten om skillnaden mellan orden nödvändigt och lillräckligl. Efler denmycket kraftfulla plädering som statsrådet ägnade sig ål för åtstramning liggerdet mycket nära lill hands, måsle jag säga. atl dra slutsatsen alt det bara äråtstramning som gäller i tankevärld. Nödvändigt och tillräckligtär ungefär elt och samma begrepp. Jag tror alt detta är alldeles fel. utöver åtstramning tekopoliiik, jordbruksavreglering och så litet sprit-och tobaksskatt. Han undvek med stor skicklighet all över huvud taget nämna enmycket större del av ekonomin än jordbruket och textilindustrin, nämligen denoffentliga sektorn. Den svarar för ungefär en tredjedel av landets ekonomi. Omman skulle avreglera den, skulle vi nå mångdubbelt de fördelar som avregleringav teko- och jordbrukssektorn skulle medföra. Jag vill därför upprepa min frågasom jag ställde inledningsvis; Vad är det för fel med att avreglera inom denoffentliga sektorn? Varför slår socialdemokraterna så benhårt fast vid atl hakvar de offentliga monopolen? Varför måste praktiskt taget alla socialatjänster produceras inom den kommunala och den statliga sektorn? Rikdinjer för den ekonomiska politiken och för budgetregleringenm.m. Jag tror - jag är övertygad om - alt del när det gällerproduktion av lekovaror jordbruksprodukter eller för den delen helt vanligaindustriprodukter finns ett medel som skulle vara mycket effektivt, och det ärkonkurrensen. Jag tycker att detta medel skall ges en möjlighet att få fungeraockså för de särskilt viktiga produkter som de sociala tjänsterna innebär Dåskulle vi inte längre ha den situation som vi har , nämligen alt bara får möjlighel att välja själva i fråga om sådana viktiga områden somsjukvård, skola och barnomsorg. Det skulle vara en åtgärd av stor belydelse. 30GUNNAR () replik; Det här med allmän beredriing ochfinansministern var intressant. Det behöver inte gälla den närvarandeministern, men nog är det konstigt all finansministern inte vill della ifinansdebalten. redogjorde för en del siffror från andrapartiers budgetförslag, som skulle innebära en viss försvagning. Han sade allcenterns förslag skulle innebära en försvagning på 36 miljarder. Frågan ärnaturligtvis: Försvagning jämfört med vad? Är del jämförl med finansplaneneller något senare datum? Jag är för min del beredd all slälla upp med enlilen lektion för för att informera hur han skall räkna påcenterns alternativ. Det skulle jag göra med glädje. Sedan säger atl regeringens ansvar är atlhandla. Det ligger mycket i det. Men vad har den gjort det senasle halvåret? Årdet inte så att man bara har fått några nya ministrar? Men det har ju funnitsen regering även förut. Vad har man sysslat med det senasle halvåret? Man harförst presenterat en finansplan som var så mager att det skrek om den. Sedanlitade man på Hagaöverläggningarna. Så pajade dessa överläggningar Då sade manall regeringen skulle avgå. Så avgick den, och sedan kom den igen. Såpresenterades en proposition som inte innehöll något annat än nya skatter påvin, sprit och tobak. Därefter har man träffat en uppgörelse med folkpartietsom innebär ny moms och litet annat. Det är inte särskilt handlingskraftigt. När redogjorde för dessa åtgärder som hanvidtagit tillsammans med är det viktigt atl komma ihåg alt mångaav de åtgärder som föreslås i delta paket har redan föreslagils i riksdagenförut. Det gäller föräldraförsäkringen, semeslerveckan, arbetsgivarperioden,arbetsskadeförsåkringen samt pris- och hyresstoppet. Det var jusl ingentingrevolutionärt. Flertalet av de åtgärder som föreslås i paketet påverkar intedel realekonomiska nuläget utan handlar om all skjuta beslut om åtgärder somskall fattas senare ytterligare . Dessutom rör det sig omstrukturåtgärder som får effekt först på lång sikt. Naturligtvis kan man säga till folkpartiels heder allfolkpartiet har lyckats få med vissa saker där jag delar folkpartietsuppfattning men som mao är förvånad över att socialdemokraterna har gått med påatl falla beslut om , t.ex. semeslerveckan. Jag måsle säga atl del är skickligtgjort av att få socialdemokraterna att acceptera delta, för det kaninte ha varit nödvändigt all fatta beslut om del . När man gör jämförelser med 70-talet är det viktigt attkomma ihåg att vi och 80-lalel har haft en internationellt settlåg arbetslöshet. Vi harhaft en produktivitetsökning i ekonomin på och under densocialdemokratiska tiden på . hade vi en tillväxtgenomsnittligt på . har den fallit lill . Skattetrycket var vid70-lalets utgång. Så inte är det särskilt mycket atl yvas över AnL 31 (vpk) replik; Finansdebatlerna är egentligen ganska förvirrande.Förvirringen består i alt regeringens spelrum är bara krass politik, alltsåkapitalets villkor som man arbetar efter. Därför har vi en mängd olika turer enefter en. Man har sanerat statsfinanserna på 80-talel, säger man. De ökade behoven i kommunerna med slora kriser kan knappasttillgodoses med bara effektiviseringar Där sitter nu regeringen och kanknappast klara av det. Kvaliteten, atl man får dugligt folk som känner all detär meningsfullt att få rättvisa löner har man lämnat hell ulanför I minsl har vi hört att det är lönerna som ärorsaken till inflationen. Är det då inte elt misslyckande att man inte fått nedinflationen? Vad är det för någol som är fel? De arbetande upplevernaturligtvis atl några får åka i gräddfil men deras reallöner ökar inte. Vad ärdet för någonting som är så fel i regeringens politik atl man irite lyckasbemästra situatioricri? Är del månne så alt man inte rör vare sig spekulationeneller vinsterna, som leder till denna mekanism? När man så gör enskalleomläggning som är så förträfflig för samhället i övrigt, som nustatsrådet här säger varför i hela friden kan den inte vara omfördelande? 80-lalet har betytt oerhört myckel positivt för devälsituerade. Ändå omfördelar man inte utan gör bara en omläggning som innebäratl de välsituerade fär lika mycket som förut. Måste inte delta varainflationsdrivande? Vpk har lagt fram förslag för atl försöka begränsaöverhettningen i storstadsområdena. Delta säger de borgerliga partiernanaturligtvis ingenting om, men jag tycker alt man på socialdemokratiskt hållskulle kunna göra del. i synnerhet det statsråd vi nu har för dessa frågorVissa kontakter skulle nog kunna berika tjänstesektorn och motverka dessineffektivitet. Men har man kommit överens med om enåtstramning, som på punkt efler punkt - när del gäller barnbidrag,föräldraförsäkring, semester, sjuklön, arbetslösheten, momsen och prissloppet- i stort sett genomgående slår mot de arbetande och de sämst ställda.Därutöver kommer man atl få en skattereform, som man får ut mycketlitet av. Det är mänga arbetande människor i LO- och TCO-leden som tycker allskallereformen är orättvis. Så många kan inte ha fel, statsrådet. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och för budgetregleringenm.m. 32CARL () replik: Statsrådet säger alt han har gått igenom deolika partiernas budgetförslag, också miljöpartiels. Vi har studerat dennagenomgång och funnit atl man inom har gjort elt anlalmyckel förargliga dubbelräkningar. Det gör alt kalkylen inte stämmer Vi lyckerdärför all del vore bra om vi kunde få till stånd ell sammanträffande någongång för att se hur dessa beräkningar görs. Om alla åtminstone räknar på sammasätt, slipper vi en diskussion bara på grund av räknefel om vem som underfinan- Riktlinjer för den ekonomiska pohtiken och för budgetregleringenm.m. överfinansierar Jag tror all man kan få borl en del misshällighe-ter idiskussionen, om man räknar på samma säll. Vi har frän miljöparliet sagl att vårt land står inför tvåkriser en ekonomisk och en ekologisk. Vi är i vårt samhälle tvungna atlförsöka komma till rätta också med de ekologiska obalanserna. Gör vi inte delpå lång sikt, kommer vi över huvud taget inte atl ha kvar en ekonomi atl talaom i vårt land. Vi i har därför sagt alt medborgarna underett anlal år måsle finna sig i ett ökat skatleultag för alt finansiera en sådanomställning av del svenska samhället all del blir ekologiskt rimligt. Vi måstesatsa stora pengar på all reformera vårt trafiksystem och vårt energisystem, såatt vi slösar mindre med energi, skapar mindre avgaser och förorsakar mindre avekologiska problem. Gör vi inte det, förstör vi luft, mark, vatten ochgrundförutsättningarna för livet och för penningekonomin. Vi har sagt atl vi inte är intresserade avskattehöjningar av annat slag. De reformer som vi har föreslagit i vårtbudgetalternativ har vi finansierat genom atl spara på annal håll. Den endaform av ökning som vi föreslår är betingad enbart av behovet atl få i gång ettarbete för atl komma till rätta med de ekologiska obalanserna. Vi troralt det är mycket viktigt alt man på allvar inser sambandet mellanekonomi och ekologi. Som jag sade tidigare: Får vi ingen ordning på deekologiska systemen, utan de fortsätter all förstöras i samma takt som ,kommer vi inte all ha någon ekonomi atl diskutera framöver Kommer vi i svåraknapphelssitua-lioner på grund av förödda jordar osv., går del åt skogen ocksåmed demokratin. Då kommer de siarka att slå sig fram till de köttgrytor somfinns kvar Del bäsla värnet för demokratin i värt samhälle är att vi kommerlill rätta med de ekologiska problemen. AnL 33 Statsrådet ; De inlägg som jag har hört frän olika hållvisar bl.a. med all önskvärd tydlighet alt det finns fem olika alternativ blandoppositionspartierna. Del finns inte en tillstymmelse till samstämmighet ochgemensamt uppträdande. Inte minst tänker jag på de tre borgerliga partierna,som ibland säger sig skola bilda regering tillsammans, om de får chansen iframtiden. Ovanpå all den splittring som ni har visatupp - del har gällt skallepolitiken, energipolitiken. Europapolitiken ochmyckel annat - har ni nu lyckats splittra er totalt också när del gäller denekonomiska politiken, där ni går tre skilda vägar Ni har skällt på den tredjevägens ekonomiska politik, men det som ni har att visa upp som alternativ är enekonomisk politik efler tre vägar Ni är inte överens ens om vårdnadsbidragel.Det gör atl man med skäl måste fråga sig; Vad är alternativet till vår politik?Det är lätt alt kritisera den från alla möjliga håll, men hur ser alternativetul?