prot · GD0927 · 1989-12-31 00:00:00 — På privat initiativ har det inom olika forskarkommunerutarbetats en hel del s.k, etiska kodexar, som har varit ganska långtgående.Det har då varit forskare som frivilligt har accepterat dessa. Tyvärr gör intealla det. Detta är ändå ett steg i räll riktning, och del är möjligt atlremissorganen och utbildningsutskottet om ell halvår eller så kan komma lillett bättre resultat än det nuvarande utbildningsutskottet har gjort i sittbetänkande. Låt oss hoppas del! börjar plötsligt tala omnågonting annat -han gick tillbaka till formen. Till slut kom han fram tillkärnpunkten. Men den kärnpunkten kan formuleras på ett betydligt klarare ochtydligare sätt än vad har gjort. Vad det här handlar om är nämligen del dilemma eller denkonfliktsituation som ofta uppstår mellan samhällets berättigade krav påforskning för att vidga våra kunskaper och å andra sidan allmänhetens likaberättigade oro för de skador som kan åsamkas människor, om vi inle har myckelklara och lydliga regler. Del gäller också oron för intrång i denpersonliga integriteten som det kan bli fråga om. På den punkten är faktiskt utredningen myckel klar.Ulredningens förslag syflar lill att stärka förutsättningarna både förforskarnas egna möjligheter till etisk reflexion och för allmänhetensmedvetenhet om de forskningsetiska problemen. Klarare än så kan knappast de härproblemen formuleras, och då är det rimligt all ha ell normallremissförfarande, som sedan följs av en proposition. Jag kan inte finna något iGösta Lyngås krav som står i motsättning lill de krav vi har förtfram, Del är bara det alt det som vi lycks samtyckaom inte täcker allt. Det läcker de mest konkreta av de problem som finns, deproblem som behandlas i utredningen och i betänkandel. Jag skulle önska alt mangick längre i vissa fall, men del är en liten sak jämfört med atl vissa problemöver huvud laget inte upptas där. Jag tänker på sådana som: Vilka effekter harnuvarande forskning på en framtid som vi inte ser riktigt ännu? Det är myckelsväll all analysera sådant. Man måste lägga tid på det. Konsekvensforskning ärverkligen knepig, men det är där ansträngningarna måste göras - det är detvikliga. säger att utredningen inleläcker allt, men den täcker del mest konkreta. Det tycker jag är ett bra betygål utredarna, för då är vi ell gott steg på vägen mol en bra forskningsetik. Fru talman!Del konkreta är kanske ändå inte del viktigaste. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs näringsutskottels belänkande 1989/90:NU3Krigsmaterielindustrin. 1989/90:27 16november 1989 ROLFL (vpk); Detta betänkande berör krigsmaterielindustrin. I betänkandet behandlastre motioner, tvä kommunisterna och en frånsocialdemokratiska motionärer. Bakgrunden,ramarna, till debatten gavs , , dåfrågan om svensk krigsmaterielexport diskuterades med anledning av ellbelänkande från ulrikesulskotlel. Ibetänkandet behandlas alltså två motioner från vpk. Den ena rör frågan om vadsom skall bli konsekvenserna av ell av vpk krävt förbud mol utförsel avkrigsmateriel. Den andra motionen behandlar frågan om vad som skall ske med deanställda inom svensk flyginduslri som arbetar med . Detär nödvändigt alt staten lar sitt ansvar och i god lid utarbetar en plan somser till alt de anställda i svensk vapenindustri inle skall behöva la svårastötar när industrin i fråga tvingas dra ner på sin produktion i samband medall den svenska vapenexporten kommer att upphöra. Attden svenska vapenexporten kommer atl tvingas att upphöra är vi övertygade om.Del finns lunga skäl som talar för detta. Bl.a. ell moraliskt skäl: del gårinle atl bevara hederlighet, anständighet och aktning i världssamhällets ögonom man exporterar krigsmateriel i stor skala såsom gör. Ettannal skäl lill all svensk vapenexport måste upphöra är all efterfrågan påkrigsmateriel kommer all minska som en följd av de snabba och storaförändringarna internationellt. Exporten är alltså den ena sidan av delta. Denandra består i alt behovet av svenska kvalificerade vapen troligen också kommeratl minska som en följd av de snabba förändringarna och avspänningen i Europasamt de förändrade strategier som både och NATO kommer alllägga fram. Ellstort anlal anställda - 25000-30000 - finns inom denna industri. För atl hållade anställda skadeslösa vid den ulveckling som vi kan förutsäga krävs enplanering och all denna sker . Därför har vi krävt atl regeringenlägger fram en femårsplan för ett överförande av tillverkningen inom dennaindustri lill civil produktion. Ett exempel på detta är vad som pågår inom Saabi samband med övergången från militär flygteknologi till en civil motsvarighet.Detta bör förekomma även inom andra områden av vapenindustrin. Människor harrätt atl behålla sina arbeten, att utveckla sin kompelens. Del svenskasamhället behöver också la vara på den höga tekniska kompetens som finns inomvapenindustrin. Med detta vill jag yrka bifall till den reservationfogad lill betänkandet som är undertecknad av mig och . När det gäller krigsmaterielindustrin är jag övertygad om attsanningens minut närmar sig för Aktiebolaget . 1989/90:27 16november 1989 stämma sig för en kurs.Naturligtvis kan man sticka huvudet i sanden som strutsen och säga atlingenting har hänt och skjuta problemen framför sig genom atl skylla på pågåendeutredningar eller beredning i . Men ekonomiska kriser brukarinle avvakta utredningar, utan de inträffar så all säga när de själva vill. Hittillshar staten såvill jag kan bedöma inle gjort ett dyft i detta sammanhang trotsInga Thorssons utredning, som har funnits , Ivår reservation har vi skrivit alt det gäller all förebygga kriser ide orter där man har en stor och dominerande krigsmaterielinduslri. Huruvidadet är möjligt all förebygga kriser i god lid är ju inte så säkert, men justdärför är det vikligl atl göra något . Utskoitsmajoritetenhar uppenbarligen icke förstått atl del är bråtlom. Jag skall försöka förklaravarför, ÖBhar i klartext talat om all det svenska försvaret under 90-talel inte kommerall ha möjlighet alt i oförändrad omfattning genom beställningar garanteraförsvarsindustrins överlevnad. Detta gäller i all synnerhet om JAS-programmelskall fullföljas. Vi miljöpartister har i och för sig aldrig accepteratJAS-projektet, och vi yrkar fortfarande på dess snabba avveckling. Men JAS-projekieis bibehållande förvärrar givelvis krisen på alla orter medkrigsmalerielindustri, utom och , Ingenskall väl inbilla sig all svenska folket under pågående internationellaavspänning skulle vilja salsa mer pengar på anskaffning av krigsmateriel.Motsatsen är däremot icke helt osannolik. Skallkrigsmaterielindustrin överleva krävs sålunda en ökad export. En ökad export avvapen från skulle inle endast strida mol övertygelse atlvapenexporten i stället skall avvecklas och, som sade, motmoralisk anständighet. En ökning av vapenexporten skulle dessutom med allsäkerhet tvinga atl alltmer överge nu gällande lagar och tvinga oss allexportera till dem som verkligen efterfrågar vapen, dvs. de som för krig i elleller annal avseende. Omsvensk krigsmateriehnduslri skall gå ut och konkurrera på världsmarknaden i ensituation av avspänning i världen, med minskande militärbudgetar i industriländerna,så kan vi vara övertygade om atl konkurrensen från stormakternas industrierblir mördande och atl lönsamheten blir därefter, dvs. usel eller negativ. Därförgäller del alt välja . Skall försöka atl rädda nuvarandekrigsmaterielinduslri genom ökad export lill usla priser, eller skall vi gå denandra vägen och acceptera atl stora delar av denna industri måste avvecklas? Detär inte bara av ideella och ideologiska skäl som vi reservanter är otåliga,det är framför allt för alt vi är bekymrade över de hol som hopar sig överKarlskoga, E!skilsluna, , och andra platser med en storkrigsmaterielinduslri. Detta anknyter alltså återigen lill vad sade. Tiden börjar bli knapp. Del är inle lätt atl starta s.k. alternativsysselsättning. Just därför är utskotlsmajoritetens passivitet så upprörande.Det är utredning om alternativ produktion kom. Jag yrkarbifall lill reservationen. LEIFMARKLUND (s); I del här betänkandet från näringsutskoltelbehandlas, såsom beskrivits i de tidigare inläggen, de tre motioner som liggertill grund för en reservation. Den fråga som lagils upp ärkrigsmalerielinduslrins möjligheter all gå över från militär till civilproduktion. Med anledning av reservation från vpk och miljöpartietmåste jag få anföra några synpunkter. Inledningsvis vill jag instämma i alldel ligger ell värde i atl den krigsmaleriellillverkande industrin i Sverigegår över mot alt ulveckla civil produktion. Därom råder inga skiljaktigheter itänkesättet. Men det finns anledning alt påpeka alt en sådan utveckling harpåbörjats. Del är inle lika drastiskt och bekymmersamt som reservanterna hargivit uttryck för. Såväl och som förenade fabriksverken, ochHägglunds har stora delar av sin produktion inriktad på materielför civilt bruk. Men man måste också ha klart för sig en sak: Det här tarlid. Man vrider inte om produktionen över . Det är lätt, som LarsNorberg gör, atl framföra kritik över passivitet. Del är lätt alt varaefterklok och komma med en massa uppslag sedan ulvecklingen har rullat i gång.Men del är ändå roligt att höra alt bekymrar sig för vad som kanhända med de anställda i , m.fl. ställen, om man fortsätterall driva frågan om alt lägga ner svensk krigsmaterielinduslri. står de här industriföretagen inför problemet att demåste skaffa sig nya maskiner och nya marknadskunskaper. Ännu är derashuvudsakliga verksamhet av en hell annan karaktär än den civila produktionen.Jag kan nämna som exempel all maskiner för tillverkning av missiler och andravapensystem är så anpassade all de knappast går atl använda för civil produktion. Dessutom bör understrykas all vi av säkerhetspolitiska ochförsvarspolitiska skäl måste se lill atl vi har en kompetent och dugligförsvarsmaterielin-dustri. På den punkten råder ingen oenighet här ikammaren. Vi har sagt all vi skall ha en hög självförsörjningsgrad i fråga omförsvarsmateriel och all delta är ett led i en svensk säkerhetspolitik. För all uppehålla den erforderliga kompetensen måste denindustri som vi har delvis tillverka för export. Men agerandet påexportmarknaden skall naturligtvis ske i reglerade former, fastställda avriksdagen. Självfallet finns del anledning all diskutera hela del härområdet mera ingående , och del kommer kammarens ledamöter också atl fåtillfälle lill fram-ledes. Den av regeringen tillsalla krigsmaterielutredningenhåller på att avsluta sitt arbete. Därefter blir delnaturligtvis en omfattande remissomgång, och proposition väntas föreläggasriksdagen våren 1990.1 direktiven till utredningen, som ocksåkritiserade, finns ett avsnitt om all man bör titta på möjligheten att gå överlill civil produktion. Vi får alltså tillfälle alt diskutera frågan ordentligthär i kammaren. Jag konstaterar också alt krigsmaterielexporten har debatteratstidigare med anledning av ell belänkande från utrikesutskottet och attfrågan då var föremål för en rätt utförlig genomgång. För mig är del uppenbarlatl den inhemska krigsmalerielinduslrins möjligheter atl uppehålla en hög kompelenspå något sätt måste vidmakthållas. Med det anförda, fru talman, ber jag alt få yrka bifalltill utskottets hemställan och avslag på reservationen. (vpk); Del är visserligen sant atl en del av den s.k.försvarsindustrin sysslar med icke-miliiär tillverkning, men av redovisade ca35 000 anställda är 26 000 hell beroende av ulveckling och tillverkning avförsvarsmateriel, alltså lejonparten av de anställda. Med tanke på argumentetatl en förändring inte sker över tycker jag att våra krav i motionernaär framsynta, nämligen all del skall ske en planering. Del krävs en målmedveten, planmässig omställning avverksamheten till civil produktion, för vi har ju tyvärr settalltför många dåliga, i vissa fall rent panikartade, räddningsaktioner försysselsättningen. Jag tror också alt alla är överens om all del är hellorimligt all försvarsindustri och framförallt krigsmaterielexport skall hållasvid liv avsysselsätlningsskäl. Jag delar uppfattningen atl exporten är enförutsättning för bibehållen kompetens och bibehållen sysselsättning. Men jagsade också i mitt inledningsanförande alt vi har sett konsekvenserna avkrigsmaterielexporten, och de konsekvenserna förskräcker. Vapenexporten drarner rykte i världen i smutsen. Del går inle all fortsätta atlexportera krigsmateriel med rena händer och på elt anständigt sätt. LARSNORBERG (mp): lalar om den utredning som justhåller på atl bli färdig och all del står i dess direktiv all den skallundersöka möjligheterna att övergå till alternativ produktion. Detta stod redani den Thorssonska utredningen , och det var då man borde ha börjat allverkligen på allvar penetrera de här frågorna. svarade inle på mina farhågor beträffandeden ulveckling vi nu kan se framför oss med sjunkande rustningar och sjunkandeefterfrågan. Rent ekonomiskt kan man se framför sig en kris inom den härindustrin och en benhård konkurrens på exportmarknaden. Av statistik som fanns införd i gårdagens nummer av DagensIndustri kan man konstatera atl den svenska vapenexporten fortfarande ökar. Enjämförelse mellan och visar på en ökning . Detär klart atl man kan tänka sig atl den ökningen skall fortsätta, men jag troralt det finns anledning av rent ekonomiska skäl alt hysa stora farhågor för hurdel kommer atl gå. Inga företag lever om de går med förlust. Därtillkommer att om en allt större del av produktionen exporteras blir man tvingadatl sälja till dem som verkligen efterfrågar vapen, nämligen de som för krig.Därför är jag myckel bekymrad över att så lilet har gjorts och all LeifMarklund nu säger att det kommer en ny uiredning och enproposition. Jag kritiserar att man fortsätter på det här viset medutredningar i stället för all göra någonting. Det är ett högst rimligt krav somvi reservanter kommer med, nämligen atl det skall finnas en rejäl plan för hurfrågan om övergång lill civil produktion skall attackeras . Jag harsjälv arbetat i en industri som sysslat med både militär och civil produktion, ochjag vet hur kraven skiljer sig i de här två produktionsinriktningarna. Jag vetalt del är svårt all gå över, men just därför gäller det ju alt anstränga sig. LEIFMARKLUND (s); Jag vill påstå, och , att den utredning sompågår är ett planeringsarbete för atl kunna möta de problem som vapenexportenslår inför med den omfattning den har . Jag kan inte förstå varifrån hanhar hämtat att vi skulle ha allt större exportandelar av krigsmateriellillverkningen. Eftersomman gång efter annan återkommer till all staten inte har gjort något, måste jagställa frågan: Är del statens sak alt planera för ? Är del alllid statenssak all planera där det går snett i den privata industrin? Härmåste den privata industrin ta sill eget ansvar för de tusentals anställda.Jag vet alt man inom har bildal ett utvecklingsbolag för att komma igång och hitta alternativa sysselsättningar. Man bedriver elt omfattandearbete för atl hitta andra områden att klara sysselsättningen med. Menjag släller frågan igen; Om del skulle gå snett för flyglillverk-ning,om del skulle gå snett för , är det då staten som skall ha långsiktigaplaner för alt la hand om den verksamheten? Mankan se på hur FFV har utvecklats. Där har man successivt lagt över verksamhetenoch börjat tillverka andra saker. tillverkar man bildelar ochförpackningsmaskiner. tillverkar bandvagnar, i och för sig förmilitärt bruk, men också för civilt bruk. Påområde efter område för man över tillverkning för all även klara en bred ochhög kompetens inom industrin för all vi skall kunna upprätthålla denförsörjningsgrad på försvarsmateriel som vi bör ha enligt vår uttaladesäkerhetspolitik. 1989/90:27 16november 1989 Ja, jag menar alt del är statens sak. Jag är inle någon anhängare avstatlig industri i största allmänhet. Men staten är när del gäller krigsmaterielden stora beställaren och har ett alldeles specifikt ansvar för krigsmaterielindustrin.Jag menar all det finns många skäl som talar för all staten tar totalansvar fördenna industri. Atl överlåta krigsmaterielproduklion i civila händer har sinarisker. Frestelserna är uppenbara, del vet vi , att ägna sig åttvivelaktiga affärer med vapen. De blir lätt alltför stora när det privatavinstintresset får diktera verksamheten. BeträffandeBofors vet jag, eftersom jag har haft med del företaget all göra under1970-lalet, atl man hade en betydande civil produktion, som man gradvis haravvecklat. är man mer beroende av krigsmaterielverksam-heten än vad manvar under tidigare perioder. ROLFL (vpk): Jag delar uppfattning om statens stora ansvar. Och jaghar ungefär samma argument som han framfört. Del kommer väl inle som någonnyhet för atl staten då och då får gå in och städa upp efterföretag som misslyckats. Det har skett med blandat resultat 1989/90:27 16november 1989 på ganska många ställenhär i landet. Därför är del rimligt alt staten gör förberedelser för enavveckling av delar av verksamheter som efter alla tecken vi kan se kommer altdras ned. Denna avveckling bör ske planerat, med del sociala ansvar somsamhället kan visa upp men som vi inle kan förvänta oss atl den privataindustrin kommer att visa. svarade aldrig på var han hade hämtat uppgifterna om atten allt större andel av krigsmalerielen exporteras. Vad som står hell klart ärall då Indienordern är fullföljd återgår man lill normala förhållanden. Dåfinns det inga stora exporlvolymer. Jaghåller med om atl staten har fått gå in och städa i många krisbranscher. Såblir det naturligtvis också i denna bransch. Men den frågan skall diskuterasdå utredningen lagt fram sill förslag och man är klar över hur vår industriskall se ul . Omman tittar på det villkorslån som beviljades till på 1,2miljarder kr, för civil produktion i flygdivisionen så kan man dock konstateraall under 1980-lalet har ;s flygdivision ökat andelen civil produktionfrån 20 lill , Del handlar inle om några småsaker. Detpågår alltså ett utredningsarbete, men jag anser all den diskussion vi försökerföra i kammaren hör hemma i då utredningen slår klar och vi vetvad vi vill. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs näringsutskottels betänkande 1989/90;NU6Oljeulvinning i . ROLFL (vpk): I delta belänkande om oljeutvinning i behandlas ingenvpk-molion, men jag har vall atl ställa mig bakom en motion från miljöpartietsom går ut på förbud mot oljeprospektering i och krav påinternationella överläggningar för alt uppmana atl avslå frånatt prospektera och utvinna olja ur . Givelvisär del legitimt och frestande att undersöka vad del finns för mine-raler ochandra naturtillgångar i elt lands kontinentalsockelområde. För många länder hardet funnits drömmar om atl bli ett s,k, oljeland, och därmed göra sig mindreberoende av import av den dyrbara oljan. Del finns ett par skäl lill alt detinle är så lockande i just detta fall. Det ena skälet är att förbränningen avfossila bränslen har visat sig vara förödande för mänskligheten. Det får såsvåra miljökonsekvenser att det är någonting som måste minskas radikalt. Enökad utvinning av olja ur t.ex. skulle då ris- kera allförsena och förhindra en minskning av förbrukningen av oljeprodukter iSverige. Del andra kanske ännu viktigare skälet, åtminstone pånågorlunda kort sikt, är del speciella med som elt myckel svårtföroreningsdrabbat innanhav, lål helt enkelt inte mera påfrestningar.Havet är hårt stressat, och prospekteringoch i dess följd utvinning av olja kaninte ske ulan atl det sker stora föroreningar. Del är min uppfattning. Därförbör också avslå från prospektering och uppmana och verka för atl deandra länderna kring gör delsamma. Med dettavill jag yrka bifall lill de två reservationerna till betänkandet. LARSNORBERG (mp); Vad jag kommer all säga är delvis endubblering av vad sade. Men dels tycker jag att det är värt altsägas två gånger, dels kan det hända alt jag också vinklar del på ell annalsätt. Vi har här en fråga där majoriteten i utskottet visar inte lar sill ofta annonserade miljöintresse på allvar. Först vill jag genågra fakta. För det första; Alla som studerat saken vet alt Östersjönär ett döende hav där föroreningarna stiger och de döda bottnarnaredan ulgör en fjärdedel av havels yla. För del andra: Alla som vei någol om oljehanlering vet atlkontinuerliga små utsläpp, läckage, är oundvikliga, I själva verket är detingalunda de stora haverierna av typen Torey Canyon eller somsvarar för de stora oljeskadorna i världen, ulan det är just de många småutsläppen som står för den helt dominerande delen av utsläppen och därmed ocksåde totala skadorna. Men de är spridda och smygande. För del tredje: Alla vet att växhuseffeklen är elt globalthol som alla länder måste la på största allvar. Vi vet inle exakt hur storariskerna är, men blotta farhågan att alla jordens bördiga åkerjordar som liggerunder plus över havet skulle kunna översvämmas under våra barnslivslid är en så förfärlig framtidsutsikt alt man mäsle vara beredd alt görastora offer för att undvika sådana risker, För det fjärde; Alla vet all riksdag i någon måninsett farorna och åtminstone fattat beslutet all koldioxidutsläppen inte fåröka. För det femte: Alla borde veta all delta ingalunda ärtillräckligt ulan all utsläppen av koldioxid och andra växthusgaser måsteminska drastiskt, om vi skall undvika katastrofrisken. Förenta nationernasexperter säger all användningen av fossila bränslen borde minskas ,och vi i sade samma sak redan i vårens energimotion. Här vill jag skjuta in en parentes. Reakiorkramarnaförsöker inbilla oss alt kärnkraften skulle kunna vara lösningen på dellaproblem. Delta är enligt min uppfattning rent nonsens. Skulle bara hälften avvärldens fossil-bränsleanvändning ersättas med kärnenergi så skulle vi få ettglobalt kärn-kraflsprogram av så kolossala dimensioner all del skulle förgörasig självt, dels på grund av de reaktorhaverier som skulle inträffa medåtföljande krav på snabb avveckling av programmet, dels på grund av alturantillgångarna uttöms, om man använder reaktorer av den typ som används . Så långlfakta, och till slutsatserna. 1989/90:27 16november 1989 Vimiljöpartister anser att det redan med hänsyn lill risken för ytterliggare försmutsningav är totalt oansvarigt alt utvinna olja eller gas där. Därför ärockså all prospektering dum och meningslös. Kort sagt, det är en förstöring avresurser som i stället borde användas lill satsning på miljövänlig, förnybarenergi. Medhänsyn lill koldioxidproblemet anser vi självfallet alt del är både dumt ochoansvarigt att söka öppna nya oljekällor. Om världen globall nöjer sig med altenbart utnyttja de källor som redan finns, skulle koldioxidproblemetautomatiskt minska allteftersom dessa källor uttöms. Resterande fossil energibör få vila i jorden där den vilat sedan årmiljoner tillbaka. Det betyderockså all de resurser som annars skulle ha använts för fortsatt prospekteringoch utvinning av olja och gas kan användas för en miljövänlig energiteknik.Jag menar naturligtvis inte att samma tekniska anordningar kan användas utandel gäller en omdisponering i stort av kapital och arbete. Meddessa grundläggande uppfattningar om vad ansvaret kräver är detsjälvklart alt vi inte bara anser all skall stoppa all olje-verksamheli , ulan all alla andra bör göra detsamma. Och vikräver i reservation 2 alt regeringen i alla tillämpliga sammanhang skallverka för detta, dvs. påverka Östersjöstaterna i den riktningen. En absolutnödvändig förutsättning för all man skall kunna göra della är naturligtvis attSverige självt först stoppar sin oljeaktivilel i , Jag är ledsen all behöva säga del, men ulskottsmajoritelen tar intesill ansvar för miljön och för kommande generationer - lokalt och globalt. Omdet beror på okunnighet eller brist på ansvarskänsla vet jag inle. Jag hoppasall del beror på okunnighet, för då är ju brislen lättare atl bota. Jag yrkarbifall till reservationerna 1 och 2, I della betänkande från näringsutskoltet behandlas tre motionergällande oljeprospektering i , Detta har också framgått av de tidigareinläggen.