prot · GD09135 · 1989-12-31 00:00:00 — De små företagen och nyföretagandet som riskkapitalbolagensiktar till att stödja är viktiga i ett näringspolitiskt perspektiv, framförallt därför att de bidrar till dynamiken i näringslivet. Nya företag ökarkonkurrensen och effektiviteten och är en förutsättning förnäringslivsutvecklingen. Också de små företagen påverkas av internationaliseringen.Detta gäller framför allt underleverantörerna, vars kunder ingårinternationella allianser bl.a. för att rationalisera inköpen. Köparföretagenställer också högre krav på att underleverantörerna måste leverera hela systemi stället för komponenter och ansvara för produktutveckling, vilket gör attunderleverantö- rernamåste öka produktionsvolymen och antalet kunder för att bära de störrekostnaderna för utveckling och investeringar i produktionen. Underleverantörerna måste därför i många fall genomgå enstrukturförnyelse för att stärka sina möjligheter att effektiviseraproduktionen och förbättra förmågan att själva bedriva utvecklingsarbete.Omfattande insatser måste sättas in direkt i form av bl,a, konsultinsatser föratt förbättra kvaliteten och öka effektiviteten i verksamheten. Samhället böraktivera olika medel för att understödja en nödvändig omställning ochutveckling av underleverantörerna. Därför föreslås statens industriverk, styrelsen förteknisk utveckling. Industrifonden, och utvecklingsfonderna påolika sätt prioritera underleverantörer och teknikberoende företag i sinverksamhet. Också det särskilda Verkstadstekniska programmet, som omfattar 150milj.kr , tar sikte på att underlätta underleverantörernas situationoch framtidsmöjligheter. Det statliga stödet till standardisering föreslås öka från20 till 31 miljoner, som arbets- och konsumentintressenas inflytandeöver standardiseringsarbetet förstärks. Insatsen syftar till att stärkasvenska företags möjligheter i det standardiseringsarbete som intensifierasi och med den utökade europeiska integrationen. Bemyndigandet för statens mät-och provstyrelse att kunna ackreditera certifieringsorgan och vår uttaladevilja att förändra förvärvslagstiftningen har också som syfte att underlättaför svenska företag att möta de nya krav som den ökade internationaliseringenmedför De åtgärder som regeringen föreslår med bl.a. inrättandetav riskkapitalbolag och stödet till underleverantörs- ochsmåföretagsutveckling, kommer tillsammans med övriga förslag på detnäringspolitiska området att förbättra näringslivets utvecklingsmöjligheter Minförhoppning är därför att skall ställa sig bakomutskottsmajoritetens förslag gällande den näringspolitiska propositionen. Därmed ges bättre förutsättningar för vårt näringsliv attanpassa sig till de nya konkurrensförutsättningar som växer fram, men ocksåbättre möjligheter att klara riskkapitalförsörjningen i de små och medelstoraföretag som kan och vill expandera. 1989/90:1357 juni 1990 116PER (): Industriministern berömmer sig av att vi harett bra näringspolitiskt klimat i . Jag drar mig då till minnes enartikel, skriven av chefsekonomen för . Han skriver: "faller industriinvesteringarnaigen. Och detta knappt innan de hunnit komma upp till den nivå som behövs förvidmakthållen produktionskapacitet. Det är utan tvivel det mest oroandeinslaget i den svenska konjunkturbilden." Det finns som bekant fler exempel. Vi har en myckethög inflationsnivå i , vilket gör det svårt att göra investeringar ilandet. Det har drivit upp räntenivåerna, med mycket höga reala räntor som gördet väldigt dyrbart att räkna med vilka investeringar som helst i Sverigekontra ute i omvärlden. Vi har snabba kostnadsökningar, inte minst när detgäller löne- avtalen,men det gäller också självfallet insatsvarorna i och med att vi har fått en såpass hög inflationsnivå. Allt detta faller i många fall tillbaka päskattesystemet - det skall jag villigt erkänna. Höga skatter leder som bekant till låg ekonomisk tillväxt.Det visar inte minst modern svensk ekonomisk historia. har ocksåbegåvats med det kanske högsta skattetrycket i världen och är dessutom bland deländer som har den lägsta ekonomiska tillväxttakten i världen. Det är ju därförden kända investmentbanken i Kleinworth & , som speciellt bevakarSverige, ser framtidsutsikterna för övriga som utomordentligtpositiva i och med avregleringarna och framväxander av marknadsekonomier iÖsteuropa. Framtidsutsikterna för bedömer man däremot somutomordentligt pessimistiska, och man avråder i de flesta fall fråninvesteringar i . Jag tycker inte att det ger något intryck av ett branäringsklimat. Inte heller tyder det pä något bra näringsklimat attinvesteringarna i högre och högre grad sker utanför rikets gränser och att detgörs väldigt litet investeringar från utlandet i - de är nästanförsumbara. Det skapar heller inte någon bra situation eller någon tilltroinför framtiden. Det som kanske är viktigast i en ekonomi är trots allt attvi måste få småföretag som kan expandera och förnya sig. Det kan vi endast fågenom att se till att de har ett bra arbetsklimat. Det måste innebära att detfinns bra förhållanden för dem att arbeta i, och det är ju det vi inte harskapat. Vi har inget bra småföretagarklimat när vi har fått västvärldens kanskehårdaste beskattning av just småföretagare. Så har man naturligtvis inte hellerklarat av att skapa möjligheter till alternativ riskkapitalförsörjning, som viannars skulle ha om vi hade ett skattesystem motsvarande dem som finns ute iEuropa. 117GUDRUN (); Statsrådet har sedan hantillträdde som industriminister gjort ett antal uttalanden som djupt oroar detsvenska näringslivet. Det näringspolitiska klimat som råder i ärfaktiskt mycket långt ifrån det utomordentligt gynnsamma näringspolitiskaklimat som industriministern yvs över. Industriministern står för en långtgåendesocialiseringsiver Den borde inte höra hemma i , och det är inte troligtatt industriministerns uppfattningar skulle platsa ens i i dag.Han har gjort uttalanden som dessa: De statliga företagen bör öka sin andel inäringslivet. Det är klart att den ekonomiska demokratin, att demokratiseraförmögenhetsstocken i , naturligtvis är ett viktigt mål för ettsocialdemokratiskt parti och för arbetarrörelsen. Statens ägande kan bättrefungera som motvikt till en alltför ensidig privat ägarkoncentration av vårtlands näringsliv. Det här är bara ett axplock. Industriministern har redanhunnit samla på sig en mängd uttalanden av det här slaget. Det skall verkligen bli intressant att följa hur densocialdemokrafiska utskottsgruppen kommer att agera framöver Vi har undersenare år inte uppfattat dem som sådana ivriga förstatligare somindustriministern nu verkar vara. Det skall som sagt bli intressant att se omden socialdemokratiska grup- pen låtersig dirigeras av sitt statsråd. I så fall går näringslivet mot en dyster Prot. Jag vill ställa en fråga tillstatsrådet ; Tror statsrådet att svenska företag väljer att expanderai vårt land när företagsklimatet här präglas av den här gammaldagsplanhushållningsandan? Statsrådet tror tydligen, av hans anförande att döma,att den näringspolitiska inställning han har och den politik som han driverfrämjar svenskt näringsliv, ekonomi och sysselsättning. 118PER-OLA (): Det har ju gått några månader sedan RuneMolin tillträdde som industriminister, och han har framträtt här i kammaren vidett antal fill-fällen. Vi börjar lära känna honom och förstå vart han villkomma. Det märker vi också när vi läser den proposition som kommer frånindustridepartementet. Jag tycker att det är betecknande för socialdemokratisknäringspolitik att den i alldeles för stor utsträckning bara existerar iform av tankar om fonder, centrala arrangemang och centrala riskkapitalbolag.Vi har haft en debatt om skatteomläggning här i under en längre fid,och den kommer säkerligen att fortsätta. Var har företrädare förindustridepartementet hållit hus under den debatten? Debatten om t.ex. företagsbeskattning är ju så oerhörtviktig för de små och medelstora företagen. Vi har inte hört ett knyst frånindustridepartementet när det gäller de små och medelstora företagensbeskattning. Några förslag har förstås inte heller kommit då det gäller attstimulera småföretagen att av egen kraft klara en del av sin kapitalbildning.I stället läggs ett förslag fram om att inrätta stora riskkapitalbolag, vilkabyggs på löntagarfondspengar, pengar via småföretagsfonder, indragningar frånutvecklingsfonderna osv. Det finns tydligen inget intresse hosindustriministern för att främja småföretagens egen riskkapitalförsörjningeller att stimulera enskilda individer att satsa pengar i småföretagen. Det kaninte en industriminister med ett strukturkonservativt förflutet göra. Alltför mycket i socialdemokraternas agerande handlar omstrukturen. Privat maktkoncentration skall mötas med statlig maktkoncentration,och för att sedan balansera de olika koncentrationsblocken skall man gifta sammandem för att på så sätt neutralisera dem. Varför tänker så mycket pådessa maktstrukturer och på att bygga upp nya maktapparater? Vore det inte mer värdefullt att få fram åtgärder somfrämjar tillväxten hos de mindre och medelstora företagen, som sfimulerarinifiativkraften och idérikedomen hos människor och får dem att satsa påsmåföretag, att satsa på uppfinnare, forskning m.m.? Sedan sade industriministern att departementet har fåttvidgade arbetsuppgifter. Det är riktigt, och jag vill ge industriministernytterligare en arbetsuppgift: Ta hand om kooperationen i större utsträckning!Låt kooperationen i större utsträckning än bli en del avnäringspolitiken! Kooperation får inte bara handla om socialpolitik ellerarbetsmarknadspolitik - det bör vara en del av en aktiv näringspolifik. Det börindustriministern ägna mer tid och intresse åt. Prot.1989/90:135 AnL 119 (): 7 juni1990 Herr talman! Om jag förstodindustriministern rätt var han ganska nöjd med svenskindustris framtidstro. Då har han sluppit höra det jag har hört på issanaiings- antal seminarier som har ordnatsav SAF- och Industriförbundsanknutna politiskafrågor företag och TCO. Det är ettkvirrande och en konservatism, en rädsla för förändringoch en brist på utvecklingstänkande som i alla fall gör mig rädd. Tänk om demenar vad de säger! Tänk om de duktiga människor som arbetar i deras företaghör vad de höga herrarna - för det är alltid bara herrar - säger! Tänk om deslutar tro på vad de håller på med! är det väl inte så illa. Det är bara ett spel som skallfå regering och riksdag att tro att om man ställer miljö- ocheffektiviseringskrav på företagen - t.ex. på energisidan - klarar inteföretagen upp det. Det är ett sorgligt skådespel, som dessutom lönar sig.Regeringen viker sig, gång på gång! Varför denna flathet - och dessutom frånen regering ibland kallar sig arbetarregering? Så lättlurade är inte t.ex. politikerna i . Där stårman på sig. När storföretagen inte lyckas skrämma politikerna till eftergifteri förhållande till vad dessa från början har bestämt sätter de i stället i gångsina duktiga medarbetare på att klara de krav som ställs. liggerlösningarna för övrigt och väntar i skrivbordslådan och är bara att plocka framoch damma av - man har hållit dem dolda tills de behövts. Nej, större civilkurage från regeringens sida när detgäller att ställa krav på att företagen skall anpassa sig till en verklighetsom präglas av miljöförstöring och resursslöseri! Också företagen måste varamed och dra sitt strå till stacken! Det är bra att industriministern har observerat attriskkapitalförsörjningen inte fungerar bra i . Det vore ännu bättre omhan insåg att det behövs mer småskaligt risktagande än vad de fem sexriskkapitalbolag som föreslås skulle kunna stå för De kommer inte att försökatillfredsställa en rad småföretags och nya företags behov av riskkapital. Detbehövs, som andra talare här har sagt, mer privat sparande, sparande som ärsärskilt ägnat att satsa i eget företagande, kooperativt företagande. Men detbehövs också fler småskaliga riskkapitalbolag, åtminstone ett i varje län. AnL 120 (); I den här typen av debattrundor är det vissrisk att man upprepar vad man har sagt tidigare. Jag skalldärför så mycket som möjligt försöka undvika det. Jag tycker att både närings- och energipolitiken harbörjat bli spännande och intressanta sedan blivit industriministerJag skall inte sticka under stol med att det var med stor skepsis som jag ochandra engagerade kärnkraftsmotståndare och anhängare av ett samhälleligtinflytande över kapitalbildning och företagande såg att fick ansvarför de sektorerna. Jag tycker för min del att det har utfallit på ett mycketintressant sätt. När det gäller både energi- och näringspolitiken har detgjorts mycket spännande uttalanden. Det har kommit i gäng en debatt, och dethar börjat blåsa om näringspolitiken. Debatten är ett uttryck för det. "Borgarna" är ju 152 fullständigtsanslösa i sina angrepp på mycket små förändringar av näringspolitiken. Jag skulle vilja fråga ; Varför denna blygsamhetnär det gäller att presentera vad samhället och staten vill göra pänäringspolitikens område? Varför ha ambitioner bara när det visar sig att detprivata kapitalet inte räcker till, när det privata kapitalet inte finner detlönsamt att göra investeringar i småföretagsamhet? Det finns ju ett värde iatt göra satsningar som är demokratiskt styrda, som är långsiktiga och där manredan från början inriktar sig och tar hänsyn till miljö- ochresurshushållning m.m. Varför denna blygsamhet? Jag skall också säga några ord när det gäller standardiseringsarbetet,som berörde i sitt anförande. Standardiseringsarbetet är ju intebara en fråga om tekniska, rationella lösningar Det berör också inflytande,nationellt självbestämmande och demokrati. Frihandeln kan här komma att stå emotgod arbetsmiljö. Det berör vidare säkerhet på arbetsplatserna och mycket annat.Jag ser bakgrunden till regeringens förslag i propositionen i det snabbaintegrationsarbetet inom EG och anpassning till det. Det innebär ettökat överstatligt inslag och att ökad makt överlämnas tillstandardiseringsorganen, ofta dominerade av transnationella bolag. Föreskrifternablir normbildande och ersätter i praktiken nationella föreskrifter påarbetarskyddets område. Standardiseringsarbetet är också ensidigt inriktat påVästeuropa. Regeringen borde kunna ta initiativ för att få med deösteuropeiska länderna även på det här området. Per fortsätter sin klagolåt övertillståndet i och dess näringsliv och beskriver dystraframtidsutsikter för . Det är en klagolåt som moderater och borgerligapolitiker upprepar dagligdags. tror man väl inom näringslivet att det ärså dåligt här som man säger i sin propaganda. Jag tycker att vi måste gå till verkligheten - det är densom är intressant för mig. Om man tittar på investeringarna kan mankonstatera att investeringarna i industrin i fast penningvärde är dubbeltså höga som de var 1982. Det beror inte på att vi har ett dåligtnäringslivsklimat, utan det beror naturligtvis på att industrin tycker att detär intressant att investera i , med de förutsättningar som här finns. Vi har haft en börsuppgång, vilket är ett uttryck för devinstförväntningar som finns i det svenska näringslivet, som har varitenastående och som avviker från utvecklingen på de flesta börser runt omkringi världen. Sedan jag blev industriminister har börsvärdet faktiskt stigitväsentligt. Det beror inte på att jag har blivit industriminister, utan detberor naturligtvis på att vi har ett industriklimat som är bra. Skulle manbedöma näringslivsklimatet efter de uttalanden som gjorts om mig och minpolitik från borgerligheten borde börsen naturligtvis ha rasat samman. Men såär det ju inte. Nej.aktieköparna är realistiska människor som utgår från den faktiska 11 protokoll 1989/90:135 verkligheten.Och det tycker jag att vi skall göra också när det gäller små och medelstoraföretag. Vi kan konstatera att de har problem med att skaffaeget kapital och att de inte kan växa som de skulle önska. Vi mister endynamisk kraft i vårt näringsliv om vi inte ser till att de får detriskkapitalet. Det är för att lösa ett problem som de små och medelstoraföretagen har som jag har medverkat till det här förslaget. Jag är inte ute efter att socialisera något företag, utanavsikten är att gripa in där det krävs riskkapital och upphöra med det närföretagen klarar sig själva. Dessa riskkapitalbolag skall inte samla på signågra företag, utan de skall agera när det behövs för att bygga upp företagen.Därefter får andra ta över, själva företaget eller andra. Detta inser ocksåsmåföretagarna. , en respekterad organisation somvi har mycket att göra med, skrev genom sin verkställande direktör en ledare när vi presenterade den näringspolitiska propositionen. står bl.a. följande; "Den viktigaste satsningen görs på ökade möjlighetertill nytt ägarkapital i mindre industriföretag genom att fem sex s.k.riskkapitalbolag skall bildas. Dessa riskkapitalbolag kommer att få 1,8miljarder till sitt förfogande, vilket innebär en betydande satsning. Härutöverkommer möjligheter att ges till privatägande i riskkapitalbolagen. Densistnämnda biten är oerhört värdefull enär därigenom marknadsekonomiskakrafter kommer att påverka dessa företags inriktning och utveckling. De mindre företagen har stort behov av ökat eget kapitaloch förbättrad soliditet. Förslaget till NP 90 kommer härvidlag att utgöra enbra möjlighet. Liksom i alla andra sammanhang kommer emellertid styrelse ochverkställande ledning i riskkapitalbolagen att få avgörande betydelse förhuruvida satsningen skall lyckas eller ej." Här talas alltså om hur de som befinner sig i denpraktiska verkligheten upplever de dagliga riskkapitalproblemen. De tycker attdet framlagda förslaget är bra. I en annan artikel står att det är ettglädjade förslag. Det verkligheten och inte den klagolåt som vi här får höragång efter annan. diskuterar frågan om beskattning. Detgörs en del också på det området. Låt mig citera ur en reservation till dettabetänkande från . Där står: "Den planerade förändringen iinkomst- och företagsbeskattning kommer att få gynnsamma effekter på mindreoch medelstora företags möjligheter till finansiering." Det är inte jagsom säger detta, utan , en av era sannolika regeringskamrater i enframtid-eller i varje fall i en gårdag. Per kommenterade också frågan om investeringarutifrån, vilka är begränsade. Jag håller med honom om att det är ett problem.Vi önskar mycket mer investeringar frän utlandet. Det är emelllertid inte ettproblem som vi är ensamma om. publicerade ensammanställning över hur det ser ut i olika länder. Det kan konstateras attutländska investeringar i uppgår till i förhållande till BNP. Idet just nu förlovade landet är motsvarande tal . Ävendär tror jag man skulle tycka det var bra med fler utländska investeringar IItalien, ett land som vi under senare är har betraktat som ekono- miskt framgångsrikt, är deutländska investeringarna 1,av BNP. Flera länder har alltså problem avlikartat slag som vi. Jagpåstår inte att vi skall nöja oss med nuvarande situation, utan jag avser attåterkomma med förslag till åtgärder som ytterligare skall förbättra vårtnäringslivs konkurrenskraft. Men det handlar också om åtgärder i syfte attförsöka upplysa utländska investerare om de i många avseenden goda förutsättningarsom finns att göra investeringar i . säger att jag har ett strukturkonservativt förflutet. Jag vet interiktigt vad det skulle vara. Jag har ingått i många företagsstyrelser, och intei någon av dem har jag min själ bedrivit någon strukturkonservativ verksamhet.Jag har suttit med i . Det företaget omstruktureradestotalt under mina år där Vidare har jag ingått i . Också detföretaget har undergått total omstrukturering. Vidare har jag ingått i styrelsenför tidningsföretag som också har omstrukturerats. Detsamma gäller itryckeriföretag som har omstrukturerats. Dessutom har jag medverkat till BPAsomstrukturering. Nog har jag erfarenhet av omstruktureringar, och sådana ärofta nödvändiga. Det är också en politik som vi måste vara beredda att möta ien föränderlig värld där konkurrensen blir allt hårdare. Då gäller det ocksåatt lösa de problem som uppstår Ofta är det fråga om att klarariskkapitalförsörjningen, och det är mycket viktigt. GudrunNorberg säger att jag vill genomföra långtgående socialiseringar Jag harframlagt en del förslag för men inte ett enda socialiseringsförslag.Det var faktiskt ett privatiseringsförslag som jag lade fram när köpte del av aktier Jag vill inte med hjälp av riskkapitalbolagensocialisera ett enda företag, utan det handlar om att lösa de problem somföretagen står inför Riskkapitalbolagen skall gå ur företagen när dessa harlöst sina problem eller kan få andra ägare. Det framlagda förslaget föranledsalltså av att jag finner det nödvändigt att lösa praktiska problem. Enligtmin uppfattning skall de olika typerna av företag, vare sig det är statliga,kooperativa eller privata företag, konkurrera på likartade villkor Dendiskussionen förde vi häromsistens. De företag som visar sig mest slagkraftigapå marknaden skall överleva och vara framgångsrika. Om de sedan arbetar underden ena eller andra ägarformen är av underordnad betydelse. Det viktiga är attde medverkar till tillväxt i den svenska ekonomin. Det är vad som behövs föratt kunna genomföra reformverksamhet och skapa de ökade reallöner somefterfrågas på hela lönemarknaden. 1989/90:135 7 juni1990 AnL 122 PER (): Det är inga klagolåtar från diverse borgerliga politiker om detnäringspolitiska klimatet i , utan det är internationella investeraresom uttalar sig. Konjunkturbedömare hävdar att situafionen i ärutomordentligt besvärande. När investeringsströmmarna går ur tillfrämmande länder och är utomordentligt svaga inne i , då är det ettillavarslande tecken om att allt inte står rätt till. Desiffror som redovisade är helt uppenbart inte relevanta. Smånationer får alltid mycket höga siffror jämfört med stora i fråga om investeringsströmmarJämför i stället hur mycket i form av investeringar som går ur landetmed hur mycket investeringar som kommer in i landet. Resultatet blir mycketstarkt negativt. Börsen kan självfallet vara en konjunkturregulator elleren konjunkturmätare. Men vi skall ha klart för oss att det är företag med endominerande del av sin verksamhet utanför kungarikets gränser som har gått bra.De företag som går dåligt är framför allt de som befinner sig på den s.k.OTC-mark-naden. Där är utvecklingen betydligt sämre än den är på de storalistorna. Vi måste, som jag sade tidigare, skapa bra arbetsvillkorför de små företagen. Det har inte den socialdemokratiska regeringen gjort.Det kan aldrig vara vettigt att först hårdbeskatta småföretagarna och ta ifråndem pengarna för att sedan säga att de behöver riskkapital. Därefter sätter manin någon form av löntagarfondsmedel i dessa företag och blir på så sättdelägare. Det går inte att komma ifrån att det är en form av socialism. Jag tycker i stället att industriministern skall låtasmåföretagarna behålla sina pengar och beskattas normalt, dvs. i nivå medbeskattningen i de viktigaste konkurrentländerna. Man bör vidare satsa påtillskapandet av även privata riskkapitalföretag, som tillämpar likartaderegler som dem som gäller i de närmaste konkurrentländerna. Då kan vi uppnådynamik i småföretagssektorn, och då kan vi få till stånd en utveckling. Detuppnår vi inte genom denna satsning på storskalighet och olika typer av samhällsinsatser Sedan tycker jag att industriministern borde inse att vibehöver stabila regler för företagen att arbeta inunder, och det har vi inte . Osäkerheten om vad som händer inom EG och om det kommer att bli någonanslutning för är stor Osäkerheten om energipolitiken är också stor Vibehöver besked, och anser uppenbarligen attindustripolitiken är ett av de största hindren för investeringarna i Sverige.Det borde väl ändå vara ett memento. AnL 123GUDRUN (): Jag skulle gärna fortsätta debatten medindustriministern om näringslivsklimatet och socialiseringen, men det får jaggöra en annan dag, eftersom jag också vill hinna ta upp en annan viktignäringslivsfråga, som andra här redan har berört i debatten, och det ärskattebefrielsen för i samband med Volvo-Procordia-affären.