prot · GD0913 · 1989-12-31 00:00:00 — Avgifter och skatter kan inom trafiksektorn utnyttjas somfinansieringskälla och även för att utforma trafiken på av samhället önskatsätt. Det är inom trafiksektorn gott om objekt som är i stortbehov av angelägna investeringar. Detsamma gäller underhåll. Detta gäller i hög grad inom vägsektorn, men också förspårbunden trafik. Det gäller godstransporter och hur människor skall förflyttasig. Trafik och slitage på exempelvis vägnätet har ökat mer än anslagen gjort. Som en markering säger sig ett enigt utskott här delauppfattningen att ökade resurser behövs inom trafiksektorn för att angelägnainvesteringar och nödvändigt underhåll skall kunna genomföras. Slutligen, herr talman: Det är många förslag som hörts påsenare tid som, om de genomfördes, kraftigt skulle fördyra biltransporter. Detär riktigt att transportarbetet med bil ökat stadigt under senare år.Användandet av bil är emellertid på många håll i vårt land en nödvändighet förmånga och i många situationer. Jag vill återigen nämna arbetsresor,rekreationsresor, resor för barnfamiljer i en mängd av fall, .socialakontakter, osv. Möjligheten att ha bil är av stort och uppskattat värde. Det ärinte bara i glesbygd som den egna bilen fårersätta kollektivtrafiken därför att ingen kollektivtrafik finns-den Prot.1989/90:13 är på många andra håll också ett nödvändigt komplement till enbefintlig kollektivtrafik. Även omvi också när det gäller godstrafik vill främja järnväg i större om- J fattningkvarstår transporter för gods på väg som en nödvändighet för att ' ° vårtnäringsliv skall fungera, klara leveranser och konkurrens på hemmamarknad ochexportmarknad. Väl anpassade vägfordon och bra framkomlighet är också ennödvändig förutsättning för att andra transportmedel -flyg, järnväg, sjöfart -skall fungera och kunna fylla sina uppgifter. Jag vill säga att detta börhållas i åtanke också när ekonomiska styrmedel övervägs i andra sammanhang änsom mål och medel för trafikpolitiken. Med detta yrkar jag bifall till hemställan itrafikutskottets betänkande nr 1. Jag begärde egentligen ordet för en kortreplik till , och jag skall hålla mig inom den tidsramen. Vi instämmer i många av de beskrivningar avtrafikpolitiken som har givits här och tidigare i olika handlingar. Jaginstämmer också gärna i beskrivningen av trafiken som samhällets blodomlopp.Den har, som jag sagt, en ekonomisk, en mänsklig och en social betydelse. Vi kunde också i många stycken demonstrera en stor enigheti samband med förra vårens trafikpolitiska beslut. Vi i stårsjälvfallet fast vid dessa och kommer inte att springa ifrån dem. Menregeringens politik leder tyvärr inte till målen. Vi har i flera sammanhanghaft anledning att kritisera regeringen just för att den inte för politiken pådet sätt som vi hade anledning att tro att den skulle komma att föras. Låt mig t.ex. peka på de skärpta avgasreningskraven. Detär faktiskt både tekniskt och ekonomiskt möjligt att införa krav påtunga dieselfordon , ja, i själva verket ännu tidigare. Detsaknas fortfarande nya riktlinjer för tiden för bensindrivna bilar.De premiehöjningar för skrotning av bilar som skulle vara erforderliga har viännu inte sett mycket av och heller inte några skrotpremier på däck. Någonkoncessionsprövning av vägbyggen har ännu inte genomförts, och det blir intemånga meter av dubbelspår på . Det finns alltså tyvärr anledning att konstatera enskillnad mellan de beslut och de mål som vi står eniga bakom och denverklighet som sedan möter oss när regeringen genomför sin politik. Låt mig också något litet ögonblick beröra det som BirgerRosqvist sade om att det har skett betydande avregleringar inom trafiksektorn. Ja, det är riktigt, och vi har i stött dessa avregleringar. I flera fall harrege ringen t.o.m. trevligt nog stött linje när det gäller avreglering, t.ex. inom taxinäringen, där en sådan nu snart är på gång. Vi avser inte och har inte heller förespråkat att allt skall avregleras på en gång, som säger. Men sanningen är ju den att trafiknäringen fortfarande kän netecknas av ett stort antal regleringar och koncessioner, och de lättnader som har genomförts är inte tillräckliga. Vi måste ta steg för envidare utveckling på det här området. Prot.1989/90:13 Däremot är det självfallet så - detanser vi fortfarande - att ansvaret för 19 oktober1989 samhällets infrastruktur bör åvilastaten. Men def hindrar ju inte staten från atttillämpa en större flexibilitet vid finansieringen av den nödvändiga driften 'il' och av de också nödvändiga nybyggena av både vägar ochjärnvägar, (vpk); Jag skall inte alls utnyttja hela mintaletid. Jag skulle vilja ta upp tvä frågor. Naturligtvis är det oerhört glädjande att det inomutskottet finns en enighet, i varje fall i ord, om att det behövs ökaderesurser. Men även om det är en framgång är det inte någon realitet förrän vi -vilket sker -ser vad regeringen är beredd att satsa. Vad det nuhandlar om är hur det förslag som kommer skall se ut. Jag undrar om vet med hur mycketregeringen exempelvis vill öka satsningarna på och dess investeringarframöver. Det skulle i så fall vara intressant att få en liten inblick i det, hade tydligen redan före mitt anförandebestämt sig för att ta upp "just in time"-transporterna. Det vorekanske fel att säga att det har gjorts för många studiebesök hos bilindustrin -det står var och en fritt att göra sådana - men kanske har man tittat litet fördjupt i det material som kommer från näringslivet om hur transporterna iframtiden skall se ut, "Just in time"-transporterna är, som jag sagt,ett medel för företagen att öka sina miljardvinster, eftersom de genom dessakan minska lagerhållningen. Vi vet redan att "just in time"-systemetmed lager rullande på hjul i stället för den traditionella lagerhållningen ökarslitaget på grund av att långtradar- och lastbilstrafiken ökar. Det ärsjälvklart, , eller hur? Det är denna samhällsekonomiska aspektsom jag menar att vi måste diskutera, liksom vad det innebär att ha så mångafler tunga fordon på vägarna, där dessa redan utgör farliga inslag i trafikenoch hinder för säkerheten. Det är fullständigt klart att t.ex, ambulansförareoch andra med erfarenhet av ambu-lanskårsutryckning ser de tunga fordonen ivägtrafiken som mycket farliga och som mycket stora hinder. Dessutom utgör deen miljöbelastning. Transportforskningsberedningen arbetar inte bara medPrometheus, utan gör också andra undersökningar. Bl.a. har den genomfört enundersökning, som lades fram och som behandlar"just in time"-syste-mets samhällsekonomiska konsekvenser. Där visarman med exempel från och med hur mycket företagen har ökat sinatransporter till och från underleverantörer genom användningen av det här nyasystemet. Jag vill därför fråga ; Är trafikutskottets ordförandeinte det minsta rädd för "just in time"-transporterna och derasutbredning? Vi är ense om att satsa mera resurser på miljövänliga transporter,men de goda konsekvenserna av detta äts kanske upp av att lastbilstrafiken ökarbl.a. på grund av "just in time"-systemet. Ser ingenfara i det? sade i sitt anförande ungefär att människor iglesbygden och på alla andra håll i landet har berättigade krav på en likvär- 22 dig andel av utbudet inomtrafiksektorn. Han frågade om det är detta som vi fråncenterns sida har reserverat oss emot när vi i vår reservation talat omdecentralisering. Nej, det är inte det synsättet som vi reserverar oss emot,tvärtom; vår kritik riktar sig mot att det är så långt mellan ord och handlingi socialdemokraternas agerande på det här området. Det är alltså en alldelesför stor del av de tillgängliga medlen inom trafiksektorn som investeras istorstadsregionerna och en alldeles för liten del som kommer glesbygden tillgodo. Vi har tidigare i olika debatter med anledning av järnvägsbetänkan-den,vägbetänkande osv. här i kammaren redovisat syn på detta. Vi villsatsa väsentligt större resurser i järnvägsinvesteringar och i vårt program förbeläggning av grusvägar, vi vill att det anslås 100 miljoner ytterligare tillenskilda vägar osv. Vi har en mängd förslag i sådana avseenden. Vad kritiken riktar sig mot, , är att detinte räcker med vackra, allmänt hållna deklarationer här i kammaren, utan detgäller också att gå från ord till handling. Vi skall leva upp till målen förden regionala balansen liksom till målen för miljöpolitiken. Vår kritik motsocialdemokraterna riktar sig mot att man inte lever upp till de mål som ladesfast trafikpolitiska beslut. ROYOTTOSSON (mp): Det är naturligtvis bra om man säger att manvill ha en bättre miljö och att man skall försöka få ordning på alla problem;det vill ju alla. Det har låtit likadant . Jag har hört dessauttalanden då jag gick med i miljörörelsen, och jaghör dem fortfarande. har vi haft en utveckling som tyvärr går åt detandra hållet. Försurning och skogsskador förvärras, de syrefria bottnarna iÖstersjön växer i omfattning. Allt detta hänger ihop med ökningen avbiltrafiken, vilken är mycket kraftig. Därför är det inte trovärdigt att säga att man tycker attallt detta är ett problem om man inte konkret talar om vilkaprioriteringar man avser göra. Kassan är ju inte oändligt stor, utan pengarnatar slut. Då måste man bestämma sig för vad man skall satsa på och vad manskall hålla igen på. Man kan inte lova medel till alla områden. Jag tycker attBirger Rosqvist tyvärr ändå gör just det. Om man lovar medel till alla områdenär det de som är ekonomiskt starkast som i praktiken kan styra och ställa.Följden blir då mer vägtrafik och mer flyg. Då växer miljöproblemen ytterligarei omfattning och dä ökar även miljökostnaderna. Man får därför lov att sägamer än vad sade, om orden skall betyda något. Detta är naturligtvis också en fråga om värderingar, omvad man anser vara värdefullt och om vad som får gå först och vad som får kommai andra hand. Frågan är dä om man anser att miljön är viktigast, eller om denkommer på tredje eller kanske tionde plats. 15 000 försurade sjöar; vad har de för värde? 100000 km-döda bottnar; vad är värdet av detta? Vi i värderar självfallet enfin, ren och levande miljö mycket högt. Och vi gör därför andra prioriteringarän de som socialdemokraterna i varje fall än sä länge har gjort. Synsättet att trafiken är ett blodomlopp i samhället kanjag ställa upp på. Det är så, det är ett blodomlopp. Vi vet också attblodomloppet i varje le- Prot,1989/90:13 vandevarelse är utsatt för en mycket noggrann reglering, en homeostas. Det finns enoptimerad nivå - det är ju inte självklart bättre om blodomloppet går snabbare.Men detta är precis vad som händer i fråga om trafiken; det går snabbare ochsnabbare, det blir fler och fler transporter. Men detta är inte självklartbättre i fråga om någonting levande; det kan sluta i blodstört-ning. Och dettaär ungefär vad som sker med miljön . I betänkandet från miljöavgiftsutredningen - där jag självsitter med - kan man se att utredningen har insett att biltrafiken, ellerprivatbilismen, faktiskt måste minska i omfattning. Det är nödvändigt för attvi skall kunna klara de mycket begränsade miljöpolitiska mål som harbeslutat om. Jag måste i detta sammanhang fråga om han går medpå att biltrafiken faktiskt ändå måste minska i omfattning med hänsyn till demiljöpolitiska målen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under10§.) 7 § Inriktningen av verksamhet 1989/90:TU2 Inriktningen av verksamhet aren1990-1992 (prop. 1988/89:100 delvis). TOM (): Goda telekommunikationer är av störstabetydelse för landet. Vi har från moderata samlingspartiet tidigare poängteratdetta, och jag har ingen anledning att nu upprepa våra synpunkter från vårensdebatt. Vi anser också att har kommit långt i sin anpassning till enmer öppen och affärsmässig verksamhetsform, men det finns fortfarande en deldetaljer att rätta till. För att ingen skugga skall falla över televerketskonkurrensneutralitet bör verket inte längre ägna sig åt myndighetsutövning.Den tilldelning av radiofrekvenser som återstår av myndighetsutövningen bördärför även den överföras till annan huvudman. Eftersom detta är en tekniskfråga bör den med fördel kunna hanteras av statens telenämnd som redan nusköter tillstånds-givningen vad gäller teknisk utrustning. Vi har också reserverat oss till förmån för att televerketbör ombildas till ett aktiebolag. bedriver man verksamheten på ettmycket självständigt, marknadsinriktat och framgångsrikt sätt. Även blandverkets personal kan man få höra åsikten att det är angeläget att televerketfår bli ett bolag och komma bort från den gamla verksattityden, vilken är ennackdel när man uppträder som leverantör på en fri marknad. Om skall ha trovärdighet som fristående ochobjektiv leverantör till statsverket så får heller inga misstankar finnas omatt , som en del av statsapparaten, har möjlighet att skaffa sigfördelar i förhållande till andra leverantörer och kan gå vid sidan av statligaupphandlingsregler och skaffasig ett de facto-monopol på viktiga delar av teleområdet. Även av dennaanledning bör en bolagisering genomföras, eftersom klarare gränslinjer då drasupp mellan de olika rollerna. Vi har vidare, herr talman, ansett att de sidoordnadeverksamheterna som ligger som separata bolag bör ges en bredareägarkrets. Det finns t.ex. ingen anledning för att ha ett egetfinansbolag. Med detta yrkar jag bifall till vårareservationer 4, 5 och 6 i betänkandet. 1989/90:1319 oktober 1989 ANDERSCASTBERGER (fp); Goda telekommunikationer ger förutsättningarför ett socialt rikt liv. De ger också förutsättningar för att införa nyteknik. Goda telekommunikationer är den högteknologiska sammanbindningsbananmellan datorer och system vars huvuduppgift är att underlätta, attrationalisera och skapa möjligheter till bättre arbete, mer utvecklandearbetsuppgifter för de många människorna, och därmed omvandla rutinuppgiftertill någonting som maskiner och elektronik lika gärna kan utföra. Detta är något av en spegelbild av den trafikpolitik somvi alldeles diskuterade, och därför är det inte orimligt att också frågorrörande och telekommunikationer hamnar just under rubrikentrafikpolitik. Det handlar här om kommunikationer, fast i den elektroniskaformen, är också ett land som ligger långt framme vadgäller att utnyttja telekommunikationerna och den teknik som ligger bakom. Viligger även långt framme i fråga om att införa den nya tekniken, steg för steg,även om vi fortfarande har många steg kvar innan t.ex. alla människor harmöjlighet att använda sig av exempelvis AXE-systemets alla finesser. instämmer i kraven på att i detta sammanhangockså se på - med något enstaka undantag den enda operatören påmarknaden - på ett nytt sätt. Då måste också få sådana krav på sigoch även få sådana förutsättningar, att man kan operera som ett företag som erbjudertjänster, som har avkastningskrav och som i övrigt agerar på ett affärsmässigtsunt sätt och tar hänsyn till kundernas berättigade krav på service. Kundernaär i detta sammanhang såväl den lille, enskilde telefonabonnenten uppe iglesbygden, som kanske aldrig någonsin skulle komma på idén att ringa ettsamtal till andra sidan jordklotet även om detta är möjligt rent automatiskt,som storkunden som vill ha många ledningar öppna - gärna per satellit - tilljordens alla hörn och utväxla datamängder med stor snabbhet. Som alla förstår, ger det också förutsättningaratt möta konkurrens, den konkurrens som vi i anser skall införasockså på teleområdet. Konkurrensen finns redan i viss utsträckning och inteminst klarades ju den saken ut när det gällde det snabbt växande områdetmobiltelefoni under den borgerliga regeringstiden. Avslutningsvis vill jag också något beröraavkastningskravet. Vi anser att de pengar som medborgarna satt in i televerketskapital via statsskatten skall förräntas på ett bra sätt. Det ställersjälvfallet ökade krav pä . Det ställer ökade krav på atteffektivisera, att kanske också möta ett uppluckrat monopol på ett bättre sätt.Det ställer krav på att möta kundernas krav på ett bättre sätt. Därför yrkar vi också i en av våra reservationer på attavkastningskravet skall höjas till 450 milj. kr. mer än regeringen räknar med. Jag vill med detta, herr talman, yrka bifall till dereservationer som står bakom, såväl ensamt som tillsammans medandra partier. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. (vpk); Den ansvarige för departementets EG-anpassning på teleområdet- jag tror att han heter - har deklarerat att nu har man pådepartementet gjort allt som EG krävt av pä teleområdet och litet till.Jag ser att nu är på väg ut ur kammaren, och det var synd. Vpk vill inte ha en nyliberal och EG-undergiventelepolitik i . Vi tycker att de grundläggande telekommunikationerna ärså viktiga för folket att de måste skyddas från hänsynslös kommersialism. då vi diskuterade de härfrågorna var det faktiskt så att de socialdemokrater som satt i trafikutskottetverkade åtminstone något skamsna över att de så snabbt börjat tillmötesgåmoderaternas och krav på avmonopolisering, avregleringar osv. är det mer raka rör. Vi anser att borde satsa på en ny teknik. Vi ärverkligen inte teknikfiender. Men det skall vara teknik som gynnar de vanligaabonnenterna och inte sådan som man bara kan tjäna pengar på och som företagenredan har beställt. När vi tagit upp de frågorna svarar utskottsmajoriteten ibetänkandet, på s. 6, att den tillgodoser vpk:s motionsyrkande, "varförett bifall till detsamma avstyrks". Det står faktiskt så. Jag tycker attdet påminner om regeringens hållning i stort till EG och suveränitet.Med bifall till dem som vill hålla på svensk neutralitet avstyrks samtidigtdetsamma! Det är ingen hemlighet att företag och rika teleabonnenteri dag kan köpa sig snabbare och bättre service. medavmonopoliseringen höjs avgifter för dem som är mest beroende av en vissservice. Det gäller avgiften för nummerupplysning och de handikappadessituation. De synskadade drabbas särskilt hårt. Vi motionerade om höjningen som skullekomma . Vi gick emot den naturligtvis. Först , efter detatt höjningen är genomförd, behandlar kammaren motionerna. Vi anser inte attden sjuprocen-tiga rabatten räcker. Vi anser i vår reservation nr 12 attregeringen måste se till att de handikappade inte får högre avgifter än föreapril . Och vpk är inte ensamt om att ha reserverat sig, utan det är engemensam reservation från vpk, och . Jag stöder i reservation nr 13 två viktiga motioner omtexttelefonering för döva och talskadade. Det är bra att utskottsmajoritetenförutsätter att post-och teleutredningen överväger frågan om ekonomiskt stödtill texttelefoner för dem som kommunicerar med handikappade. Men det ärstarkare att riks- dagen tarställning på det sätt som jag gör i min reservation. Därför hoppas jag attockså motionärerna själva stöder reservationen. vill jag kort och gott yrka bifalltill samtliga reservationer där mitt namn förekommer. Det är nr 1, 2, 8, 9,11, 12 och 13, Det här betänkandet från trafikutskottetbehandlar väl i princip treårsplan. Det rör sig alltså om attriksdagen skall godta inriktningen av verksamhet under perioden1990-1992, Betänkandet bygger på en proposition från regeringen, Ianslutning till den väckte vi från en motion där vi krävde attriksdagen skulle kunna pröva större investeringar av regionalpolitisk betydelseinom teleområdet. Telekommunikationerna har ju mycket stor regionalpolitiskbetydelse. Visserligen har de statliga verken att tillgodose allmäntformulerade regionalpolitiska hänsyn, men större frågor bör ändå kunna görastill föremål för debatt och beslut i det folkvalda parlamentet. Egentligen är det ju ett generellt problem hur vi styr destatliga verken. Vitsen med att ha statliga verk är att de tillgodoser någonform av allmännytta. Då bör det också finnas någon vettig typ av styrning frånde folkvalda. Det system som vi har fått har utvecklats och äralltså ganska nytt. Jag menar att det är uppenbart att vi har för småmöjligheter att styra härifrån. Det vi får är en finputsad treårsplan, utansiffror angivna för vad man skulle kunna kräva av alternativa satsningar, osv.Så systemet bör ses över, och vi har reserverat oss för att riksdagenåtminstone skall kunna ta upp de större investeringsplanerna till debatt på ettmera detaljerat sätt. Vi är med på en del andra reservationer i betänkandet därdet handlar om att fä bättre teleservice, framför allt i glesbygden men då överhela landet. Vi är mycket positiva till telenätets utbyggnad. Föruttalade vi om trafiken som samhällets blodomlopp. Här skulle man kunna tala omtelenätet som samhällets nervsystem. Det är mycket snabba kommunikationer detär fråga om. De går med ljusets hastighet, och det är den högsta hastighet somfinns i universum. Telekommunikationer är naturligtvis av oerhört värde föralla som har tillgång till dem på ett bra sätt. Vi har också reserverat oss när det gällernummerupplysning för handikappade. Vi anser att de inte skall drabbas av högrekostnader helt enkelt. Det hänger naturligtvis ihop med att handikappade äralldeles extra beroende av att utnyttja nummerupplysningen, eftersom de intekan hantera en telefonkatalog som vi andra. Med det vill jag yrka bifall till reservationerna 3, 4, 7,8 och 12, alltså till alla dem där mitt namn finns med. Inriktningen av televerkels verksamhet JARLLÄNDER (s): Det betänkande som vi nu avhandlar skall intebara vara vägledande för ledamöter vid ställningstagandet till vadregeringen föreslår i budgetpropositionen under avsnittet omtelekommunikationer. Betänkandet skall också vara vägledande för ifråga om inriktningen, servicemålen och ramarna för den treårsperiod somkommer. Därför tycker jag att det är glädjande att det är ettenigt utskott som under mom. 1 och 2 i hemställan föreslår godkännavad som i budgetpropositionen sägs om inriktningen av verksamhetoch vad som sägs om verkets servicemål och ramar för verksamheten . Trots detta har 14 reservationer fogats tillbetänkandet. Jag skall be att få återkomma med kommentarer till några av dessareservationer, men först, herr talman, några ord om telepolitikens mål ochinriktning. Så sent som i denna kammareunder 1987/beslöts om mål och inriktning för telepolitiken. Detvar ett beslut som innebar att såväl näringsliv som offentliga förvaltningaroch människor i hela landet skall erbjudas tillfredsställande tillgång tilltelekommunikationer till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. Detta betyder att oavsett var vi bor eller oavsett varföretagen finns i detta avlånga land, så skall alla ha tillgäng tilltelekommunikationer. Dessa telekommunikationer skall vara så utbyggda attolika behov av kommunikation för tal, data, text och bild för användarnatillgodoses med rätt kvalitet. I grova drag är detta det beslut som antogs här i kammaren1988. Detta beslut anser utskottet att det inte finns någon anledning att ändrapå. Staten skall ha ett övergripande ansvar för de grundläggandetelekommunikationerna. Servicemålet skall vara framkomlighet. Trots dessakrav skall ha ett rimligt avkastningskrav på sig, som för kommandebudgetår beräknas till ca 200 milj. kr. Större avkastningskrav skulle innebärakraftigt höjda taxor. Det kan finnas många detaljer att diskutera när det gällerhur detta ansvar och detta servicemål skall kunna uppnås. Det är vad de flestareservationer till detta betänkande gör. Men som grund beslut omtelepolitikens mål och inriktning förutskickades att regeringen skulletillkalla en parlamentarisk utredning för att närmare utreda statensregionalpolitiska och sociala ansvar på post- och teleområdena. Så har ocksåskett och vad som vidare hänt utredningen är väl känt för kammaren.Utredningens uppgifter fullföljs dock nu och ett betänkande förväntas komma islutet av innevarande år. Utskottets majoritet anser därför att ställningstagandetill en lång rad motioner, väckta med anledning av budgetpropositionen ochtelepolitiken, måste anstå till post- och teleutredningens betänkandepresenteras. Utifrån vad jag nu sagt yrkar jag på avslagpå reservationerna 1, 2, 3, 6, 8, 9, 10, II, 12, 13 och 14. Jag skallkort beröra några av de övriga reservationerna.