prot · GD0981 · 1989-12-31 00:00:00 — riksdag har emellertid fatlat ell annatrnålsätlningsbeslut, nämligen att bruttonationalinkomsten skallanslås lill . säger statsrådet att vi kan stå fastvid våra åtaganden i förhållande till u-världen. Och vårt viktigaste åtagandei förhållande till u-världen är väl just atl anslå avbruttonationalinkomsten till u-landsbistånd. Jag vill fråga statsrådet ; Anser regeringenatt vi med det budgetförslag som vi nu har på bord uppfyllerriksdagens beslut om av BNI lill u-landsbistånd? 39GUDRUN (vpk); Det är väl riktigt som , alt del råder en samsyn orn att vi skall stödja utvecklingen i deösteuropeiska länderna på alla sätt - det är jag också övertygad om. Men detråder inte en samsyn om nivån på stödet, och det råder inte en sainsyn omfinansieringen av stödet. Jag vet inte varför regeringen är så snål i det häravseendet, om det har att göra rned att man har valt finansieringsvägen viabiståndsbudgeten och all det inte går atl ta mer där, för att vi i så fall intekan uppfylla de mål som man har sagl alt man vill uppfylla när del gällertredje världens länder - eller vad det handlar om. Jag tycker alt man bör kunnase detta i ett större perspektiv. Biståndspolitiken är en del avsäkerhetspolitiken, och säkerhetspolitiken rymmer också andra områden, där mankan tänka sig alt skära till förmån för den här delen av verksamheten. Del vore intressant all få höra om del förs några sådanadiskussioner. Jag har vid olika tillfällen frågat flera statsråd om det inte ärmöjligt atl nu börja överskrida gränserna och de tydligen vattentäta skottenmellan säkerhetspolitikens olika delar. Jag tänker då bl.a. på budgeten fördet militära försvaret, försvarspolitiken, som är en annan del avsäkerhetspolitiken. Man kan ju tänka sig att pengar las därifrån, om man nuanser atl framför allt det ekologiska samarbetet med de östeuropeiska ländernaär så viktigt och att de problem vi annars kommer att stå inför om inte dessaproblem löses kommer att innebära säkerhetspolitiska risker Den diskussionenborde därför vara möjlig atl föra om det saknas pengar och om det är därför somnivån är så låg. Det vore intressant alt få en kommentar till detta. AnL 40HÅKAN (): Jag vill också uttrycka mintillfredsställelse över beskedet att Östeuropabiståndet i princip ändå börligga utanför den vanliga biståndsramen. Jag vill också understryka att det ärväsentligt att det anslag som vi nu talar om, 1 rniljard, kan utökas i takt medatl nya projekt tillkommer. Det är glädjande att Wisla-projeklet verkligen övervägs påallvar Jag vill bara varna för den risk del kan innebära att göra sig alltförberoende av de polska myndigheternas förmåga atl i dagens kaotiska läge ochefter kommunistisk diktatur ta fram fungerande projekt med kalkyler ochannat. Om detta så alt säga skall kunna sällas i sjön kan del vara nödvändigtatl vi själva bidrar med den typen av saker. Och jag förmodar att önskemål iden riktningen också framförs . Jag måsle även ta upp handelshindren. Vi har fåll höraatl handelshindren på teko-omrädet skall avvecklas och på skor1992. Det är just inte mycket atl komma med, tycker jag, i den rådandesituationen då de östeuropeiska länderna befinner sig i ell läge då de mycketsnabbt är tvungna alt sä atl såga kasta sig över från ett kollapsandeekonomiskt system till något som kan likna en fungerande ekonomi. I mångaösteuropeiska länder, kanske alla, kommer detta att innebära oerhördaumbäranden för befolkningen på grund av det tillstånd som länderna befinner sigi . I detta läge är det av vital betydelse atl de får i gång en fungerandeexportindustri i stället för de hopplösa industrikombinat som har blockerat allekonomisk utveckling i dessa länder och som förstörtmiljön. 1989/90:81 8 mars1990 det viktigt att beslutfattas också i ett litet land som om att dessa handelshinder hävssnabbt. Det finns inget som hindrar oss i från att göra det . AnL41 (); Jag blev litet beslörl när jag fick höra svaret på frågan ommålsättningen. Jag trodde inte atl det över huvud taget var möjligt att diskuteraatt 0,7-procentsmålet, FN:s målsättning, skulle kunna rymma även Östeuropabiståndet,åtminstone inte för del. Jag menade givetvis vårt folkligt förankradeenprocentsmål och undrade om det över huvud taget var rimligt attÖsleuropabislåndel skulle ligga inom ramen för detta. Jag tar för givet attSverige mycket kraftigt kommer att arbeta för att 0,7-procentsmålet är avsettför de absolut fattigaste länderna, de länder som vi tidigare betecknat somu-länder, och att pengar till får tas från annat håll. Ett sätt atlfå fram pengar kan vara nedrustning i världen. Men när det gäller svensktbistånd vill jag verkligen ha ett svar på om enprocentsmålet för u-ländernakommer att bestå och om Östeuropahjälpen kommer att läggas utanförenprocentsmålet, så att vi kan öka vår hjälp till dem som behöver den. Frågan om huruvida enprocentsmålet är uppfyllt när vi nu även tar in300 miljoner för bistånd till kan jag svara ja på.Enprocentsmålet gäller internationellt utvecklingssamarbete, och det kan ävenomfatta den här typen av insatser i de östeuropeiska länderna. Beträffande0,7-procenlsmålet anser jag att man skall vara mycket precis, eftersom detskiljer sig en hel del från enprocentsmålet.Det var del mitt svar till PärGranstedt avsåg, , och det tror jag inte kan missförstås.Det är viktigt att man i fråga om 0,7-procentsmålet är mycket precis och atlman så långt det går internationellt kan komma överens om att det gällertraditionella Vad som kan räknas in under enprocentsmålet är något somriksdagen får fatta beslut om. I fråga om delta är vi i inte internationelltbundna, utan det är vi själva som bestämmer delta. Detär viktigt med handel och näringslivssamarbele med . Och det är så altsäga ett annat ben atl stå på än beträffande det biståndsfinansierade stödet.Jag skulle verkligen välkomna mycket mer handel med liksom ettnäringslivssamarbete som kan underlättas av utökade exportkreditgarantier somdet har fattats beslut om ganska . Det rör sig om mycket större beloppän den miljard som jag har talat om . Och det borde möjliggöra en annan typav ekonomiskt samarbete med . Slutligen vill jag säga till att jaghåller med om att det är möjligt att föra ett säkerhetspolitiskt resonemang ochatt även hoppas alt detta skall kunna ge möjligheter till finansielltutrymme för mer konstruktiva utvecklingsinsatser än de ofta destruktivainsatser som en militär kapprustning innebär Men detta är ett resonemang somfår föras . I och åren framöver skapar detta inte någol finansielltutrymme för oss. Överläggningen var härmedavslutad. 6 § Anslag tilljämställdhet (forts,arbetsmarknadsutskottets betänkande AU9) AnL43 (); Jag går in i denna debatt eftersom jag fick veta attMargareta , som slår på talarlistan, inte har möjlighet all närvara förModerata kvinnoförbundels räkning. Denjämställdhetsdebatl som förs har börjat anta en helt annan ton än . Det märktes inte minst i statsrådet anförande förnågon timme sedan. Den ekonomiska frigörelsen är viktig. Vi har nått långt, menvi har en bra bit kvar Del faktum att kvinnor finns på arbetsmarknaden och haregna inkomster innebär inte i sig alt jämställdheten är uppnådd. Denna insikthar börjat sprida sig. Vissthar det skett en hel del som ökar kvinnors möjlighet att välja förvärvsarbete.Det viktigaste är kanske föräldraförsäkringen. Men åtskilligt har också lettfill en krympande möjlighet att välja barn och familj. I synnerhet kan dettaexemplifieras inom äktenskapslagstiftningen. Rätten till rättshjälp vidbodelning har avskaffats. Rätten till underhåll för make har i principförsvunnit utom i undantagsfall. Pensionsförsäkringar har gjorts lill enskildegendom. Allt delta är åtgärder som i de flesta fall drabbat kvinnor Men äveninom skatte-, social- och socialförsäkringslagsliftningen finns exempel på hurvalfriheten för kvinnor har krympt. Ett faktum är alt många familjer liderbrist på tid för barnens behov. Denmaterialistiska lära, i vilken socialdemokratin har sitt ursprung, har inteutmärkt sig för att ta hänsyn till mänskliga behov. Man har prioriterat detmateriella på känslornas bekostnad. En hel del kvinnor känner sig lurade.Det samhälle med storbarnkammare, anvisade, blev inte så idylliskt iverkligheten som i teorin. Om man skulle fortsätta bakåt i historien visar ävenläsning av och en skrämmande syn på just barnen. Barnenhar ingen fackförening som försvarar deras behov. Därför har de drabbats i vårtöverorganiserade samhälle. Det är deras tid med mamma som man har tagit. Menden tiden har inte ersatts av fid med pappa. Även om en långsam förbättring kankonstateras i detta avseende har många barn fått mindre lid med sina föräldrar,något som försvårar barnens liv genom alt det skapar otrygghet och ger sämremöjligheter till personlighetsutveckling. Alternativt las den över avkamratgänget. Ävenom få föräldrar är perfekta har de flesta föräldrar mycket att ge sina barn, omde lämnas så mycket privat utrymme att de får tid och kraft till denna församhället så viktiga insats. Häri ligger jämställdhetens dilemma i lika höggrad som i maktrelationen mellan man och kvinna. Fåvill bli jämställda på sina barns bekostnad, men en hel del har blivit det.Bakom varje framgångsrik man står en kvinna, brukar man säga. Bakom de flestaframgångsrika kvinnor står sällan en man utan oftast en annan kvinna, intesällan en mamma eller mormor Kvinnorgör inte omedvetna, orationella val, som det har påståtts. De gör medvetna menaltruisliska val. Många arbetar deltid för barnens skull, därför att detkänns rätt för både dem och barnen. Andra sliter hårt och 1989/90:81 8 mars1990 drömmer omden sextimmarsdag som vissa partier med förkärlek talar om i valtider men somsynes långsikfigt ekonomiskt orealistisk. Kostnaden motsvarar en sänkning avpensionsåldern till ! I stället ullovas kvinnorna den s.k. jaklveckan, dvs. enny semestervecka att laga mat åt familjen på. Kvar har kvinnorna lika långavardagar Därtill kommer skatteomläggningen att lägga ekonomisk press pådeltidsarbetande småbarnsmammor att öka sitt förvärvsarbete. Värst drabbaslågavlönade kvinnor på grund av momsbreddningen. Därtill skall finansministernförsöka förmå arbetsgivarna all dra in halvtidstjänster, om nu pressen harframställt detta korrekt. I stället behövs hänsynslagande till barnens behovvid beskattningen, som vi moderater har föreslagit, och ett flexibeltarbelslidsut-tag genom livet. En hårdare press på kvinnorna är att vänta:kvinnor som redan har de längsta totala arbetstiderna i alla åldersgrupper betalar mest skatt på alla inkomstnivåer, har lägst lön i alla branscheroch lägst ATP. När del framlida efterlevandeskyddet avskaffades togmånga kvinnor privata pensionsförsäkringar. Dessa urholkas nu genompensions-skatt, helt i strid med socialdemokraternas tidigare löfte. Kvinnornafår glädja sig åt den nya rätten alt få arbeta två är längre. Rättigheter ärpositiva så länge de är frivilliga. Men skulle socialdemokraternas förslag i90-tals-programmet, alt förlänga inljänandetiden för pension med , bliverklig-hel, då riskerar denna rättighet att bli ekonomiskt tvång för många,dvs. i praktiken handlar del om höjd pensionsålder. Många föräldrar utövar sitt föräldraskap med minskatengagemang. Politikerna kräver av föräldrarna all de tar ökat ansvar förbarnen. Många var de kvinnor som fick självförtroendet underminerat när deMyrdalska parollerna om "imbecilla hemmafruar" spred sig över vårtland. Men går kvinnorna kurser för alt åter bygga upp det raseradesjälvförtroendet och få lära sig att starta eget. Men de har inte möjlighet attstarta eget på sina egna traditionella områden där de oftast är bäst och vetoch kan. Där förhindrar utformningen av statsbidragen valfrihet. Kvinnornasarbelsmarknadsvillkor är därför ofta mer begränsade och sämre än männens,eftersom kvinnorna oftast är hänvisade till en arbetsgivare. Om konsumenterna iform av patienter, föräldrar, gamla får styra vård och omsorg i stället försom producenten, kommer utbudet all bättre anpassas till människornasbehov. Vårdkvaliteten skulle höjas genom konkurrensen. Kvinnorsarbetsmöjligheter skulle öka, liksom sannolikt tillväxt och småföretagande. Vimoderater har lagt förslag till detta inom exempelvis sjukvård, tandvård ochvård av barn. Många människor har fler livsuppgifter än förvärvsarbetet.Om lagstiftningen enbart tar hänsyn till människan i hennes roll päarbetsmarknaden, kommer kvinnor även fortsättningsvis atl missgynnas. Det kanäven försinka jämställdhetsutvecklingen på arbetsmarknaden. Om lagstiftningenvärderar även andra roller, kommer respekten för kvinnornas kunskaper ochförmåga att öka. Ett gott samhälle bör inte tvinga vare sigkvinna eller man att göra våld på sin natur. Ett gott samhälle skall stimuleravarje människa till att utveckla sina egenskaper - även kvinnliga. AnL 44ULLA (); Del gläder mig att en allmänjämställdhetsdebatl på nu introducerats i . Jag hoppas att den har kommit för att stanna. välkomnar debatten, och del kommer också att märkas här om enstund när vi för fram några av de jämslälldhetskrav som vi driver Men detkommer dock inte, herr talman, alt innebära alt vi avslår från atl drivajämställdhetsfrågor i alla andra sammanhang där vi finner det befogat. Det har blivit vanligt i massmedia atl utse vinnare ochförlorare på olika politiska förslag. Det är inte tid och plats alt nurecensera den debatten, men jag vill anknyta lill den och gärna peka påsexlimmarsdagen som en reform med många vinnare. Jag år nämligen övertygad omatt vi alla i längden tjänar på en reform som är så klart jämställdhelsinrikladsom generell daglig arbetstidsförkortning, med målet 30 timmars arbetsvecka,sex timmars arbetsdag. Det gäller jämställdhet på många olika områden. Först och främst jämställdhet i arbetslivet. Det är klyfta mellan heltidsarbetande och deltidsarbetande. Det är tillnära en klyfta mellan män och kvinnor Sextimmarsdag skulle fylla ut denklyftan. Inget annat förslag lill arbetslidsreform skulle få en så utjämnandeverkan. S.k. arbetstidsbanker stimulerar till koncentration av arbetstiden påett sätt som missgynnar del dagliga livet i familj och samhälle. Flextider ärbra, men ett-sådanl system gynnar bara den som kan utnyttja det. Det kan oftastinte vård- och servicepersonal, vars arbete måste organiseras utifrån de vård-och servicesökandes behov. Kortare arbetsdag för småbarnsföräldrar gynnar bl.a. densmåbarnspappa, för all del även småbarnsmamma, som har ett väl organiserat,fysiskt lätt arbete, men den ger ingen lättnad till den medelålders nedslitnaindu-striarbelerskan. Vi vet att i de flesta familjer med två vuxna stårkvinnan för merparten av hushållsarbetet. Det är inte bara fråga om någon litenskillnad i arbetsinsats. Del är en myt att hushållsarbetet har blivit så mycketlättare med all den teknik som tillförts våra hem. Det har i stället medförtatt ambitionsnivån har höjts. Jag behöver bara påminna de närvarande om de normerför tvätt och rengöring som tillämpades i vår mer eller mindre avlägsna barndomför att alla skall inse atl det är så. är det kvinnorna som harhuvudansvaret. Med kortare arbetsdag för alla blir del lättare att ändra pädelta. Män som är intresserade av hem och barn får tid. Män som inte är såintresserade får del allt svårare alt stå emot kraven pä elt rättvist fördelatarbete i det gemensamma hemmet. Pappor, inte minst ensamslående sådana, får enhelt annan chans lill omistlig kontakt med sina barn. Jämställdhet i samhället främjas också av en kortarearbetsdag. Få vet så bra som vi här i huset alt demokrati kräver tid - tid förfacklig och politisk verksamhet, tid för att inhämta kunskap och information,tid för att diskutera, resonera och lid för att tänka. Demokratin kräver ocksåatt a//a ges . Framför allt är det de eftersatta som behöverden, och det är lill stor del kvinnorna. Därför vilar mycket av möjligheternaför kvinnor att rycka fram till en likvärdig position i samhällslivet just påen kortare arbetsdag. När vi letar nycklar för att utöka det kvinnliga deltagandeli olika beslut tror jag att vi har en här Jämställdhet och jämlikhet för barnen är också något sombefrämjas av en kortare arbetsdag. Sexlimmarsdagen ger fördelar för alla barn.De mindre barnen får stimulans och social kontakt som de behöver, föräldrarnafår lättare alt organisera sin dag och det blir kortare dagar inombarnomsorgen. Del blir större möjligheter alt engagera sig i barnels skolgång.Det är särskilt viktigt för barn från arbetarhem där den stimulansen oftastsaknas i större eller mindre grad på grund av ovana vid studier, osv. Men även tonåringarna behöver sina föräldrar - kanske ihögre grad än vad vi har haft klart för oss. Det finns även andra fördelar att vinna meden generell daglig arbetstidsförkortning. Vi vet att många har svårt attorka med ett heltidsarbete. Vi kräver naturligtvis arbeten som är såorganiserade alt man inte skall behöva extraordinära fysiska eller psykiskakrafter för att orka med. Men kvarstår att en kortare arbetsdag germindre belastning och därmed färre arbetsskador och kortaresjukskrivningsperioder Kortare arbetsdag för alla ger också effekter påsamhällsekonomin. Det finns fortfarande en viss reserv av arbetskraft i dekvinnor som helt eller delvis står utanför arbetsmarknaden. Flerarbetshandikappade skulle kunna gå till en arbetsdag på sex limmar än till en , och därmed få delta i heltidssysselsättning. Men erfarenheten säger också att det tryck som ensextimmarsdag skulle skapa på arbetsgivarna, skulle tvinga frameffektiviseringar inom arbetslivet. Jag menar då i form av bättre hjälpmedeloch bättre organisering av arbetsprocesserna. Det kanske allra viktigaste ärav alt bättre kunna la till vara den outnyttjade resurs som de outbildadekvinnorna utgör på arbetsmarknaden. Den gruppen är faktiskt den störstaoutnyttjade resurs som vi har Utbildning och andra kompetenshöjande åtgärder skullefölja i spåren av en kortare arbetsdag. Sexlimmarsdagen ger också möjligheter att förbättraservicen i förvaltning och socialt arbete. Om man ser det så, kan faktisktbehoven inom t.ex. långvården, med sex timmars arbetsdag, kunna styras bättreän vad det går med den längre arbetsdagen. En generell daglig arbetstidsförkortning gör det ocksålättare att sprida arbetstidens förläggning , vilket också får tillföljd en minskning av toppbelastningen i trafik, handel, tjänstesektorer osv.Jag hävdar att sexlimmarsdagen kan ge en allmän möjlighet till ett bättreutnyttjande av det samhälleliga kapitalet. För bara sades det från denna talarstol attsexlimmarsdagen skulle kosta mycket. Låt oss i stället, som , byta perspektiv. Kliv i stället upp på bänklocken ochsäg vad en generellt förkortad arbetsdag kan ge för vinster, dvs, ekonomiskt,socialt, politiskt, kulturellt och mänskligt. 45CHARLOTTE () replik: Ja, , det lät ju bra. Börjar det inte snart alt blipinsamt att fortsätta att ställa dessa krav på sextimmarsdag när vi alla vet att detfaktiskt bara handlar om ord? för cirkaen och sedan t.o.m. tanken på all lagstifta om ett likalönedirektiv, dvs. denvikfigaste jämställdhetsåtgärden inom EG. Statsrådet hänvisade i stället tillarbetsmarknadens parter Detär sorgligt om inte har råd att hålla sig med lika bra jämställdhetslagstiftningsom inom EG. Atl likalönedirektivet tillhör det vikfigaste området har alldelesnyligen verifierats av de nordiska jämställdhetsombudsmännen. De har sagt attjust lönerna är det viktigaste för kvinnorna på jämställdhetssidan, och därkommer likalönedirektivet in. Detta kräver en mindre centraliseradarbetsmarknad. Detta har också verifierats av EG:s experter, som hardiskuterat huruvida kan tillämpa likalönedirektivet. ärdet en danska som ansvarar för detta arbete och som för ett par månader sedanskrev en lång artikel om detta. Omvi finge en mer privat arbetsmarknad skulle möjligheterna att mätaarbetsinsatserna öka. Detta gynnar kvinnor Då blir utrymmet mindre att ägna sigål fördomsfull bedömning, i stället blir det än mera saklig bedömning.Erfarenheter från många länder visar att kvinnor har större möjligheter påarbetsmarknaden om där finns en större enskild sektor En sådan är enbart avgodo för kvinnorna. ProL 1989/90:81 8 mars1990 Anf.46 () replik; påminner om att detta är ett gammalt krav. Detär alldeles rikfigt. Tyvärr var en av de käppar som sattes i hjulet denekonomiska utveckling som det här landet hade , men jagbehöver väl inte gå närmare in på vad som hände då. BeträffandeEG vill jag hänvisa fill den diskussion som fördes här ikammaren. Jag tycker inte att vi behöver ta upp den en gång fill. Såvitt jag förslår finns det ingenting som pekar påatt den privata verksamheten skulle ha mindre av fördomar löneskillnader osv.än den offentliga. 47 CHARLOTTECEDERSCHIÖLD (m) replik: Jag har inte påstått att det är mindre av fördomar inom den ena ellerandra verksamheten. Det är säkert fråga om precis samma sak, det tvekar jaginte en sekund om. Vaddel handlar om är emellertid ifall arbetsinsatsen kan mätas. Vi har ju lästsida upp och sida ned i pressen om ineffektiviteten inom den offentligasektorn. Vi vet att arbetsinsatser oftare mäts inom den privata sektorn. Ettfaktum är att kvinnor har allt att vinna på att man kan mäta arbetsinsatserDet kan man konstatera i samband med undersökningar som har presenterats omvad män och kvinnor gör Vi kan som exempel ta den Ingvor-Ingvar-beskrivning somkom upp vid jämställdhetsdebatten här i huset i går Där presenterades en kvinnaresp. en rnan som gjort samma sak, och det visade sig alt kvinnan alltid blevlägre värderad i fråga om kompetens. Det finns klara fördomar, och dem hjälperman till att undanröja genom att värdera det arbete som utförs. Detfinns exempel på detta i bl.a , där man kan få se många kvinnor klättraväldigt högt i karriärer som försäljningschefer och även som VD förmultinationella bolag. Kvinnornahar t.ex. i många andra länder, både i och , en bättre spridninghierarkiskt sett än vad vi har här i . Vi har en bredd, 4 protokoll 1989/90:81 men denfinns så atl säga på botten. I dessa andra länder har de en spridning även påhöjden, trots att de har en sämre bredd när det gäller förekomsten av kvinnorpå arbetsmarknaden. Värderingen av arbetet är alltså mycket viktig, och ensådan värdering förekommer oftare på den privata sidan. AnL 48 () replik: Det är alldeles rikligt att kravet på envärdering av kvinnors arbete och av arbete över huvud taget är mycket viktigt.Det är ett av de viktigaste kraven som våra fackliga organisationer har attdriva, detta gäller inte minst inom de kvinnodominerade arbetena. Jag inser fortfarande inte alt det skulle finnas någontingpå den privata arbetsmarknaden som tyder på att man i det avseendet har kommitlängre där Tredje vice talmannen anmälde atl att till protokollet få antecknat alt hon inte ägde rätt tillytterligare replik. AnL 49BARBRO (): har i sitt inlägg redovisathur vi liberaler, inte minst vi i , konsekvent genomtiderna har arbetat för kvinnors rätt och för ökad jämställdhet mellan kvinnoroch män. Jag skall inte här upprepa vad han har sagt. Jag tänkte i stället ta upp en annan vinkling på mittinlägg och knyta an till vad sade om att se på saker och tingutifrån olika perspektiv. Jag tänkte la upp riksdagsledamotens perspektiv,utifrån tanken "Gräv där du slår, gör vad du kan i din närmiljö". Jagvill diskutera vad jag anser vara viktigt alt vi kvinnliga riksdagsledamöterarbetar med i vår närmiljö i syfte att uppnå en ökad jämställdhet. Vi måste bli fler kvinnor i , i kommuner ochlandsting, i de politiska församlingarna, men då måste vi arbeta för att delpolitiska arbetet går atl förena med ett privatliv värt namnet - annars kommervi att få en snedrekrytering till politiken. Det har gjorts en undersökning av högskolan iKarlstad om vad ungdomar tror är viktigast i livet om . Det är attvara frisk, all ha någon att älska och bo samman med, att ha ett intressantarbete och att få vara tillsammans med sin familj. Att tjäna pengar kommerförst på femte plats. Atl vara med och påverka utvecklingen i samhället finnsinte alls med. Detta går igen också i studie över deframtida organisationerna i .