prot · GD0963 · 1989-12-31 00:00:00 — Vi moderater anser därför att enöversyn är nödvändig. Den nya riksfärdtjänsten, som trädde i kraft så sent somför drygt , är fullständigt otillgänglig. Det kommer upprördaprotester från handikappade som vill ha riksfårdtjänst. Dessutom är den dyrDetta måste också ses över, och vi begär förändringar. Vi vill påstå atttransportrådet inte har klarat sin roll i sammanhanget. Men ännu värre är det som vi minns från , ochsom också påpekade, då biträdande socialminister av KU och för sin behandling av de gravt handikappadeungdomarnas gymnasieutbildning. Detta har upprört handikappade och oss somarbetar inom handikapprörelsen. Det visar på en okänslighet och på bristandehänsynstagande i allra högsta grad gentemot denna i och för sig lilla menändock hårt drabbade grupp. Det allra värsta är ändå enligt min och mitt partisuppfattning den attack som man riktar mot dem som behöver livsuppehållandemedicin. En av företrädare ville slopa rätten till frialäkemedel och förbrukningsartiklar Som tur var, lyckades vi från oppositionenstoppa detta, och vi moderater kommer att fortsätta att bekämpa alla sådanaorimliga förslag som kan återkomma. vill jag påminna om en liten grupp: deneurosedynskadade. Där nådde vi tyvärr inte ända fram i riksdagsbehandlingen,därför att ett av oppositionspartierna svek, men vi återkommer till åretsriksdag med nya förslag. Civilministern, som skulle ha varit med i debatten mentydligen uteblir har ju till uppgift att utveckla den offentliga sektorn. Deproblem som uppträder blir allt större, berörde frågan om monopol. Vi moderateranser som bekant att monopolisering av den offentliga sektorn är detallvarliga problemet och det som har gjort att man har hamnat i denna besvärligasituation. Det skulle ta för mycket av den begränsade debattiden att gå igenomalla de olika problem som har uppstått genom monopoliseringen, men jag vill tanågra exempel ur vår motion under den allmänna motionstiden. Ett exempel är de orimliga köerna för att erhållahjälpmedel. Det är otroligt att det skall behövas en väntetid på upp till tvåår i vissa områden för att få tillgång till hörapparat. Detta vållar helt klartpersonliga lidanden, men det kan också innebära att folk inte kan återvända tillarbetsmarknaden i den utsträckning som de eljest skulle ha gjort. Vi vill för att åtgärda detta införa enhjälpmedelsgaranti. Sådana svårigheter och så långa väntetider har ju inte densom är synskadad och behöver glasögon. Det kan ju gälla en enkel åldersförändring,som det ofta är fråga om för den som behöver hörapparat. Man kan gå till enprivat optiker och köpa sina glasögon. Visserligen har vi inget offentligt stödtill detta, men vi tycker att det för alla hjälpmedel borde finnas möjlighetatt vända sig till privata företag. Enligt vår uppfattning bör man ha enhjälpmedelsgaranti, som ger bidrag av vad det skulle ha kostat om manhade stått sin långa tid i kön till de offentliga hjälpmedelscentralerna. Den för de handikappade så viktiga är ju ihögsta grad i kris. Det är svårt att få personal, och även om det finnspersonal får man ständigt ta emot ny hemtjänsthjälp. Det kan vara upp till 200på ! Vi tycker att man skall ta till vara alla möjligheter. Vid sidan avden kommunala hem- 5 protokoll 1989/90:63 tjänstenmåste det finnas valfrihet. Man skall kunna ha brukarkollektiv, och man skallkunna anlita enskilda personer eller privata företag. För att klara detta utanatt de ekonomiskt svaga drabbas, vill vi införa en serviceupphand-lingrätt.Denna innebär i korthet att nödigt antal hemhjälpstimmar tilldelas, och sedanfår de handikappade själva disponera dessa timmar. Bidraget skall då motsvarahögst kommunens kostnader - detta gäller givetvis också äldreomsorgen. I det här landet klarar man inte av rehabiliteringen, ochdärför skapas det nya handikapp. Även här måste monopolet brytas. En fråga till socialministern, som tydligen skall talaefter mig; Ser ni socialdemokrater privata alternativ som ett hot måste detväl bero på att ni är rädda för att de kan lyckas bättre än det offentligamonopolet. Är det då inte cyniskt mot de handikappade att inte låta dealternativen komma fram på lika villkor? Man undanhåller ju då handikappademöjligheten att få den hjälp som kan finnas. Vi tycker att man måste rikta insatserna till dem somverkligen är i behov av hjälp, och dit hör, som jag sade, de handikappade. Jag nämnde inledningsvis alt den förda ekonomiskapolitiken har drabbat handikappgrupperna. Jag tycker det är uppenbart att denya förslag som man har lagt fram i än högre grad ställer dem i ettogynnsamt läge. De handikappade har inte den ställningen att de kan förhandlasig runt lönestopp, utdelningsstopp och andra åtgärder som regeringen läggerfram för-, slag om - de tvingas ta den beska medicinen under tvä år, omregeringen får som den vill. Först skall jag be kammarledamöterna omursäkt för att jag kom så sent till debatten. Det skall man inte göra när detär en så viktig debatt. Men jag vet att ni också känner till attstatsmininstern hade utlovat en stor presskonferens om det förslag somregeringen har framlagt, och däri ingick en del som berördesocialpolitiken och som jag sedan skall åter-konnna till. Jag vill börja med att säga att enligt minuppfattning är ett välfärdsland. Vi har byggt upp vår välfärd pä en generellpolitik: arbete åt alla, allas rätt till sjukvård och hälsovård, allas rätttill utbildning, en socialpolitik och en ekonomisk grundtrygghet som skallomfatta alla. Våra välfärdssystem är inte bara till för de mest utsatta -välfärden är en medborgerlig rättighet. Låt mig också säga att den offentliga, gemensamma sektornhar ett mycket starkt stöd hos medborgarna - det har vi kunnat se i olikaenkäter och opinionsundersökningar och jag tror att också de flesta av ossinnerst inne känner att det är så även när vi tar emot kritik för bristerna. Men i ett samhälle som vårt, där utvecklingen på mångaområden går mycket snabbt, krävs det system som tryggar den enskildes välfärdmen också system som kan förändras. Det flnns regler som motverkar välfärden.Därför måste vi se över det vi gjort och fråga oss vad vi kan förbättra. Viskall fråga oss hur vi skall öka människors möjlighet till ett aktivt liv. Hurskall vi få välfärdssystemen att samverka till allas bästa? Socialförsäkringarnaär ett sådant regelverk. systemetär att ge människor trygghet vid sjukdom, vid ålderdom, vid arbetsskada. Detär en del av den generella välfärden. Den grundtryggheten skall vi ha kvar. Menutvecklingen i socialförsäkringarna är oroande, och bakom denna utvecklingdöljer sig mänskliga problem. riskerar vi, om ingenting görs, atthela välfärdssystemet och samhällsekonomin hotas. Därför måste delar avsocialförsäkringssystemet ändras. Jag delar de uppfattningar som och har fört fram i diskussionen, nämligen att det skall finnas engrundläggande trygghet för enskilda individer men att man måste se översystemen. Vi vill ge alla rätten till ett aktivt liv. Det räckerinte att vi betalar ersättning till den som är sjuk - vi måste betala för attmänniskor skall bli friska. Det räcker inte att passivt betala för enarbetsskada - vi skall förändra arbetsplatserna så att människor inte skadas. I propositionen om arbetslivets förnyelse, som kom tillriksdagen , presenterades förslag i den riktningen. I denpropositionen finns också förslag om hur de somarbetslivsfonden skall omfatta skall ge möjligheter att förbättra arbetsmiljöeroch att rehabilitera människor tillbaka till livet. har regeringen beslutat om ett antal åtgärder som skallförbättra möjligheterna för människor på arbetsmarknaden. Det handlar omåtgärder för att få ned inflationen och dämpa kostnads- och lönespiralen.Jagskall här uppehålla mig enbart vid en av de punkter som vi har tagitupp. När det gäller denna punkt återkommer regeringen till senareunder våren. Det handlar om att i sjukförsäkringen införa en 14 dagarsarbetsgivarperiod. Detta skall enligt förslaget träda i kraft den 1 januari1991. skall arbetsgivaren åläggas att betala utsjuklön. Arbetsgivaren får en med en procentenhet sänkt sjukförsäkringsavgift,vilket betyder att arbetsgivarkollektivet kommer att få betala denna förändringmed ca . Systemet skall i princip omfatta alla som har en anställning.Nuvarande system blir i princip kvar för personer som har rätt till sjukpenningutan att ha en anställning. Det skall också finnas möjlighet till återförsäkring hosförsäkringskassan för småföretag som har svårigheter att klara den ekonomiskaeffekten av skyldigheten att betala sjuklön. Vi kommer också att framlägga förslag om ett specielltskydd för personer som är i riskzonen för att bli sjuka vid upprepadetillfällen - kroniker allergiker och människor i liknande situationer Arbetsgivaren kommer inte att få rätt att begäraläkarintyg som innehåller uppgift om diagnos. En annan sak som också kommer att beredas ianslutning till att vi utarbetar en lagrådsremiss är möjligheterna attförstärka det fackliga inflytandet över personalpolitiken. Det här betyder att sjukförsäkringens utgifter minskar med15 miljarder kronor men att arbetsgivaren kompenseras för 6 av de 15 miljarderkronorna. Förförsäkringskassorna betyder detta att ungefär 2000 årsarbetare kan frigörasfrån arbete med att besluta om. beräkna och betala sjukersättningar och att detblir större möjligheter för försäkringskassorna att arbeta med rehabiliteringsfrågoroch därigenom mer offensivt verka för just rätten till aktivt liv. inom ramenför socialförsäkringssystemet. Vi kommer att gå vidare och planerar ännu en propositionom förnyelse av arbetslivet och en satsning på rehabilitering. Det är förtidigt att redovisa innehållet i en sådan proposition, men grundtankenmed förändringen av våra socialförsäkringar är ansvarsfördelning ochsamarbete. Vi skall ha regler som klart slår fast arbetsgivarens ansvar förarbetsplatsen och för den anställdes rehabilitering. Vi skall ha regler somstimulerar till samverkan över myndighetsgränser och arbetsformer sommotverkar låsta system. Systemen för ersättning till den enskilde skall stödjaaktiv rehabilitering och inte motverka en sådan. Jag vet att revisorer har lagt fram enskrivelse om en revidering av arbetsskadeförsäkringen. pågår detockså en diskussion i departementet. Jag skall naturligtvis ta till mig de synpunktersom kommer att uttala i anslutning till att man behandlarriksdagsrevisorernas skrivelse. En utgångspunkt för hela vår välfärdspolitik är attmänniskan skall stå i centrum, 1 barnomsorgen är det barnet, i skolan är deteleven och i sjukvården är det patienten. Sjukvården har ofta debatterats . Vi har enbra sjukvård i . Spiidbarnsdödligheten är bland de lägsta i världen.Människor är allt friskare, och vi lever allt längre. Visst finns det brister i sjukvården. Vi kan inteacceptera långa väntetider för vissa typer av operationer. Vi kan inteacceptera att gamla människor tvingas kvar på akutsjukhus för att det intefinns plats i hemsjukvården. Landstingen har ansvaret för att sjukvårdensorganisation utformas så att människor får bästa tänkbara vård. Staten fördelar genom skatterna stora belopp tillvården. Därför har naturligtvis regering och riksdag stort intresse av och ettansvar för att bidra till att sjukvården fungerar som den skall. Jag tycker att bilden av svensk .sjukvård ofta äroriittvist negativ. Vi har haft en framgångsrik utveckling på en lång radområden, T.ex. har antalet gråstarrsoperationer ökat från 8000 perår till 25 000 . Antalet höftledsoperationer har ökat från 6000 till10000 . och antalet kranskärlsingrepp från 500 till 4000 . Men det iir naturligtvis viktigt att vi också äruppmärksamma på att den medicinska utvecklingen medför att kraven kominer attöka på nya områden. Dels ställs det krav på att komma till rätta med de köervi har. dels måste vi vara beredda på att nya krav kommer att ställas på andraområden. Det är viktigt att de resurser vi har används på bästasätt. Det handlar kanske inte alltid om att i första hand tillföra nya storaekonomiska resurser, utan det handlar om att hitta nya samverkansformer. Mendet handlar inte orn att förändra ägandet av resurserna, enligt minuppfattning. ochHans Dau har talat om svensk sjukvård, barnomsorg, mentalvård och övrigaverksamheter inom den sociala sektorn på ett sätt som visar att vi inte harsamma verklighetsuppfattning.Och, kära moderata företrädare, socialdemokraterna är inte emot valfrihet ivården. Tvärtom pågår en rad olika förändringar av vården. Men vi vill ha envalfrihet för alla och inte en valfrihet för privilegierade. Till vill jag säga att förslaget i denvästsvenska diskussionen får prövas inom ramen för den strukturutredning somLandstingsförbundet har och som har initierats under medverkan av staten. Avslutningsvis skulle jag vilja säga till IngridHemmingsson som svar på frågan om vem jag håller på, eller ;Jag håller på , Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 44 Förste vice talman () replik; Jag hoppas verkligen att vi i fortsättningenkommer att få litet klarare besked än det som statsrådet gav nu allra senast.Det var kanske menat att vara roligt, nieii det här är utomordentligt viktigafrågor för dem som berörs. Skall man åter kunna kalla ett välfärdsland krävsdet radikala omprövningar. Det går definitivt inte, statsrådet, att hemfallatill gamla slogans av typen "Vi socialdemokrater vill ha valfrihet föralla, vill bara ha det för de privilegierade", för det ärprecis tvärtom. På område efter område har vi lagt fram förslag som innebäratt alla, inte bara de som har penningar och kiinningar, har möjlighet attvälja, att när inte kan ställa upp kunna ordna sin operationeller sin behandling på något annat sätt, att orn den kommunala barnomsorgeninte kan ställa upp eller inte passar man skall kunna ordna sin barnomsorg påett annat vis, slutade sitt inlägg strax före den härvälfärdsdebatten med att säga att den politik regeringen för syftar till attöka rättvisan. Jag skulle allvarligt vilja uppmana er; Är det så att niverkligen vill öka rättvisan, då skall ni faktiskt lyssna på oss! Ni skalllyssna på mycket av det som har sagts i de inlägg som gjorts medan statsrådetinte kunde vara närvarande. Jagskall ta några exempel. Barnomsorgen; En tvåbarnsfamilj får i stödeller inte ett öre, om man inte kan eller vill anlita den kommunalabarnomsorgen. Föräldraförsäkringen, andra steget, som tydligen skalldrivas igenom, vad är det för rättvisa i det? Garantibeloppet för de allrasämst ställda fortsätter att släpa efter. Det har tappat en fjärdedel av sittvärde, men för de övriga följer föräldraförsäkringen löneutvecklingen. Vadinnebär andra steget? det innebär noll kronor - N, O, L. L, - iförbättring för dem som bara har garantibeloppet, för de bästställda. I fråga om undantagandepensionärerna, som vi har kämpatför och som också tog upp, spelar det nu i ochför sig inte så stor roll om socialdemokraterna vidhåller sitt motstånd ellerinte, eftersom det finns en klar majoritet här i kammaren för att ta bortorättvisan gentemot dem. En allmän obligatorisk sjukförsäkring som följer patientenoch som betalas solidariskt, är ni beredda att fundera på det eller är ni detinte? Skattehöjningarna; Är statsrådet omedveten om att de harslagit allra hårdast mot dem som har de lägsta inkomsterna? Om inte, funderapå den saken också! AnL 45SIGGE GODIN (fp) replik: Statssekreterare lär ha sagthos TCO för någon dag sedan: Vi slåss för våra liv för ytterligare 500 miljonertill sjukvården, när vi betalar ut över 8 miljarder extra isjukpenning. Detta är ju nonsens att påstå. Det är att föra väljarna bakomljuset. Vad är det socialdemokratin slåss emot? Mot egen oförmågaoch egna felbedömningar, skulle jag vilja påstå. har faktiskt lagtfram förslag i de här frågorna. Ni hade kunnat ansluta er till dem, men det varinte intressant. Han säger vidare att . betalar man ut på ett åri sjukersättning, sjuklön, hemtjänst och färdtjänst, men att få loss 40 000 föratt operera samma person går inte. Också nonsens, för har lagt framförslag som socialdemokraterna hade kunnat ansluta sig till. Lönnberg påstår att det är ett systemfel, och det sägersocialministern också. Äntligen har ni fått upp ögonen för vad det handlar om.Men min fundering är då; Är socialdemokraterna villiga att accepterafolkpartiets förslag, inte bara om en arbetsgivarperiod utan också om attsamordna sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen som revisorertycker? Är ni villiga att föra över pengar från sjukpenningen till sjukvårdenså att vi kan operera de människor som behöver bli opererade? Är ni beredda attbistå rned det? Så skulle jag vilja fråga: Är detta, om ni ställer upp pådet. en omvändelse under galgen? Varför har ni i annat fall inte tillmötesgåttoss tidigare? Varför har ni beslutat att slösa bort miljarder efter miljarderoch låta människor lida på grund av att de inte kan få den vård som de ärberättigade till? De frågorna skulle jag gärna vilja ha svar på. Det kan jubli en bra programförklaring från den nya socialministern att tala om för osshär i kammaren vad som gäller och inte gäller. Fortsätter socialdemokraterna att satsa på de röststarkagrupperna i vårt samhälle och på dem som har starka organisationer? Eller är niberedda att satsa på det glömda , att ställa upp på de förslag somfolkpartiet har lagt fram år men som ni har avvisat? Det skulle varaväldigt klädsamt, om ville redogöra i några korta punkter fördet. Om ni ställer upp på våra förslag skulle de glömda svenskarna få ettaktivare liv. Kanske skulle det också ge möjligheter att förbättra arbetsmiljön. Låt mig säga : Detta med att ta in pengar tillarbetsmiljön och sedan betala tillbaka dem är en väldigt konstig administrativväg. Det visar vilka krångliga regler som ni fortfarande vidhåller i ställetför att låta människor skapa bättre arbetsmiljö för dem som står i arbetslivet. AnL 46KARIN () replik: Det kan inte vara lätt att vara iregeringsställning. De argument som ni använde i går mot en arbetsgivarperiodär plötsligt argument för något som ni tycker är den enda lösningen påett problem. Det hade varit klädsamt, som några andra har sagt här, omni tidigare hade givit er in i debatten och inte kommit så burdust inklampanderned en mängd förslag, av vilka en del i och för sig kan vara tänkvärda ochmöjliga att göra någonting av. En biittre fraitiförhållning hade också get! lade regeringen fram förslaget omarbetsgivarinträde. fick vi höra om arbetsgivarperioden. Det kan intevara lätt för de människor som sedan skall administrera det här att veta vadregeringen egentligen vill. Vi i kräver en rättvis fördelning avresurserna. Vi kräver att alla människor skall ha en grundtrygghet genom de storatransfereringssys-teni som läcker miljarder kronor på fel sätt. Vi har iett antal år krävt en annan fördelning av alla de hiir resurserna. Vi sade nej till timsjukpenningen. Tänk, så mycket mer vihade kunnat åstadkonnna för alla de pengarna. Tänk, så mycket merförsäkringskassans personal hade kunnat göra av aktiva åtgärder för attrehabilitera och snabbt få människor tillbaka till arbetslivet, i stället föratt sitta och administrera ett byråkratiskt system som inte har lett till annatän orättvisor Vi hoppas att undantagandepensionärerna kommer att få en bättresituation. Fram till dess är de ändå de sämst ställda av pensionärsgrupperna.Det är mot regeringens vilja kommer att besluta om att också de skallfå en bättre situation. Vi sade också nej till att ta bort friåret i sjukvården.Det är de sämst ställda pensioniirerna som drabbas hårdast av sjukdom.Deras avgifter för sjukdomen kan innebära att de hamnar i social misär. Det är de sämst stiillda - över 200 000 personerfler än 1980 - som tvingas att leva pä socialbidrag i en välfärdsstat somSverige, I förlitar vi oss på frivilliga organisationer för attsköta den ökande mängden av uteliggare som våra stiider befolkas av. Jag varnere i och såg vad som fordras av vårafrivilligorganisationer när samhället inte längre räcker till, Dilr finns ettstort antal människor .som lever på skuggsidan av livet och som inte får del avvälfärdspolitiken. Var det inte de som skulle få det bättre? De har hela tidenfått det sämre. Det är inte grundtrygghet för alla som socialdemokraternaåstadkommit, utan en ojämlik fördelning där klyftorna blir allt större. 47 () replik: Kan det vara så illa att inte denna debatt på allvar? Eller är det dessa problem som blir alltmerasynliga, problemen med bristerna i välfärden, som inte tar påallvar? Jag tycker inte att man kan skämta bort bristen påbarnomsorgsplatser Det krävs helt andra åtgärder. Jag tror inte heller attdetta uppskattas av alla de föräldrar som inte vet vad de skall göra av sinabarn när de går till arbetet. Familjens trygghet har en mycket större betydelse än vadman hinner säga i en sådan här debatt. Familjens otrygghet kan vara avekonomisk natur. Man servad det kan leda till med skatteomläggning där hyrorna blir dyrare och effektenav energiskatten och momshöjningen och allting sådant kommer att drabbabarnfamiljerna. Det är ju de som behöver bo i de nyaste husen med de högstakostnaderna. All sådan otrygghet som familjen drabbas av gör detsvårare att få harmoni mellan barn och föräldrar. Jag tycker det är viktigt attpåtala detta. Hur skall medlemmarna i familjen kunna umgås med varandra när manhar fullt upp att tänka efter hur man skall klara de vardagliga bekymren,ekonomin osv. Hur skall föräldrarna ha tid att ta hand om sina barn och pratamed dem när de båda är tvingade att arbeta heltid? Jag tycker att detta är ett stort bekymmer och det ökar.Sådant går inte heller att mäta, tar upp detta med trygghet, men jag trorinte att man vill ha generell trygghet från socialdemokratiskt håll. Det gårbra att tala om tryggheten och vad man vill åstadkomma. Men man kan inteåstadkomma detta med besvärjelser. Jag tycker mig ha märkt att det är dentendensen som kommer fram . Tryggheten måste åstadkommas genom verkligaåtgärder. Jag vill betyga hur viktigt det är att familjen själv fårbestämma hur den vill ordna sin vardag. Man kan inte överlåta det tillpolitiker Om man ser tillbaka . finner man att mer och mer av familjensbeslut har överlämnats till politiker AnL 48STEN () replik; Låt mig börja med ett citat. "kastas hundratals mentalpatienter ut pågatan efter åratal inom den slutna psykiatrin. Några hamnar på härbärgen för alkoholister ochmissbrukare. Andra tvingas till kriminalitet för att överleva på gatan. - Allmänheten skulle inte våga lämna sina hem om de visstevilka patienter som rör sig på stan, säger socialinspektör " Jag ställde frågan tidigare hur följerupp den lag som vi antog här i , eftersom det har visat sig att dennalag innebär att antalet bostadslösa människor ökar dramatiskt efter det attlagen kom till. Från vårt häll varnade vi för de negativa socialakonsekvenserna. Vi avvisade tanken på att mentalpatienter generellt skullelämna institutionerna. Jag noterar att inte längre vill förnekabristerna inom vård och omsorg. Nej, det går inte längre, eftersom det är såuppenbart. Jag fick ett litet svar på frågan om det västsvenskaförslaget till lösning, där man regionalt ville pröva ett system med en allmänobligatorisk sjukvårdsförsäkring. Jag skulle vilja veta vad socialministernmenar. Kan vi räkna med att regeringen aktivt vill medverka till att dettaförslag får prövas, så att vi därigenom kan få visa hur det kan fungera? säger att det har skett mycket när detgäller att beta av köerna . Det är självfallet korrekt. Mendenna statistik är inte till någon glädje för de patienter som fortfarandeväntar i de alltför långa köerna.Därför är det angeläget att vi får ett breddat utbud från olika vårdgivare sompå lika konkurrensvillkor kan förbättra situationen på marknaden. Slutligennoterar jag också att regeringen nu talar om arbetsgivarperiod, även omfinansieringsförslaget haltar betydligt.