prot · GD0922 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag konstaterar alt justitieministern har lovat atl regeringensaktionsgrupp mot narkotika skall överväga moderata samlingspartiets förslag omändring av 2 § i narkotikastrafflagen, dvs. den paragraf som handlar om ringanarkotikabrott. Jag avser atl återkomma senare för alt fråga justitieministernhur det går på den punkten. Jagmåste tyvärr också konstatera all justitieministern inte har gett något svar påmin fråga om vilka speciella skäl som gäller för att man skall få ålalsunderlålelsevid narkotikabrott. Jag påpekar än en gång att del var intemindre än som fick åtalsunderlåtelse vid narkotikabrott, och del ärmyckel. Överläggningenvar härmed avslutad. 6§ Svar påinterpellation 1989/90:31 om skärpt narkotikastrafflagstiftning har frågat mig om regeringen har för avsikt att föreslånågra ändringar i narkotikalagstiftningen. Enligt är densvenska narkotikalagsliflningen "helt tandlös när del gäller alt strypaefterfrågan på narkotika i konsumtionsledet". Tillåtmig säga atl fråga demonstrerar en viss hemmablindhet. Om manser den svenska narkotikapolitiken i ett internalionelU perspektiv är ett avdess utmärkande drag just den vikt som vi lägger vid alt bekämpa brottslighetenäven inom missbrukarledel. Jag tror också all jag vågar påstå alt den strateginvarit framgångsrik. har också i olika internationella sammanhang tagitupp de här frågorna och redovisat de erfarenheter vi har av atl lägga upparbetet på detta sätt. Vadjag nu har sagt utesluter inte atl det är viktigt alt ytterligare förslärkaarbetet mot brottsligheten inom missbrukarledel. En offensiv mot detaljhandelnmed narkotika är därför en av de viktigaste uppgifterna för den aktionsgruppmot narkotika som regeringen tillsatt. 1989/90:22 9november 1989 Svarpå interpellationer och frågor Detskulle kunna flnnas anledning alt säga myckel mer med anledning av JerryMartingers fråga. Utrymmet tillåter dock inte att vi här och upprepar heladen debatt som ägde rum i anslutning till att antog förslagen iregeringens proposition 1987/88:71 om ändringar i narkotikastrafflagen. Låtmig endast, på samma sätt som regeringen gjorde då, stryka under alttyngdpunkten i samhällets insatser mot narkotikamissbruk bör ligga påförebyggande åtgärder och insatser som syftar till vård och rehabilitering.Verksamheten inom rättsväsendet får inte motverka samhällets ansträngningaralt erbjuda vård åt vårdbehövande missbrukare. Enligt min mening är denlagstiftning som vi nu har lämpligt utformad för att säkerställa att dennainriktning ligger fast. Jag ber all fålacka för svaret på min interpellation. Juslilieminislernsäger atl ett av den svenska narkolikapolitikens utmärkande drag är den viktsom i läggs på all bekämpa brottsligheten även inom missbrukarledel.Statsrådet säger vidare att jag "demonstrerar en viss hemmablindhel"som inte uppfattat delta, mån man nu kan använda olika adjektiv när det gäller blindhet, skulle jagdii vilja påslå atl statsrådets svar demonstrerar en ännu större blindhet, ja,en fullständig sådan. Samstämmigauppgifter från tull, polis och socialarbetare ger vid handen all del aldrig harfunnits så gott om narkotika i som . Och del står heltklart atl kokainet nu fåll ordentligt fäste i vårt land. Detär helt nya grupper av människor som är brukare, I övervägande antalet fallhandlar det om vanligtvis väletablerade personer, som ännu inte hunnit gå nedsig så långt alt de utgör ett problem. Det förrädiska med kokainet är nämligenatl brukaren till en början kan fungera någorlunda socialt under en viss lid.En del klarar delta , men det finns också de som klarar del . Gemensamt för alla som använder kokain är emellertid atl de förr ellersenare alllid spårar ur. Kokainetger en stark lustupplevelse, men bara . När ruset försvunnitkommer abstinensen med tung kraft. Djup nedstämdhet, misstänksamhet ochtvängslankar är bara några av följderna, vilket resulterar i alt kokainisienständigt vill återkomma till ruseffeklen och följaktligen efter hand blir heltfixerad vid sitt missbruk. Missbruket accelererar snabbt, och del krävs alltstarkare doser för att nå tillfredsställelse. Delfinns en mängd forskning som visar hur människor börjat med experi-menlmissbrukav kokain och mycket snabbt hamnat i beroende. Denfrämsta orsaken till den svenska kokainvågen är alt de stora narkoti-kasyndikaleni nu har ökat trycket mot mycket kraftigt. Motståndet frånpolis och tull i har nämligen blivit starkare än någonsin tidigare.Dessutom har den nordamerikanska marknaden börjat bli mättad. Desydamerikanska narkotikahandlarna får så myckelbetalt för sitt kokain i som i . Under1988 såg vi åtskilliga exempel på atl man gjort till Europaskokainmagasin. Tre fjärdedelar av allt kokain som kom till förra åretkom via . Under del har vi sett altEuropaimporten börjat flytta sig norrut. Då var det som domineradesom mottagarland. Och har del gjorts ett beslag påinte mindre än ett ton kokain i . Del är bara en tidsfråga innan delkommer en sändning i den storleksklassen till eller . Det finns en tendens att underskatta de storanarkotikasyndi-kalen i , Men det vill jag varna för.Narkotikahandlarna har en jätleorganisalion till sitt förfogande. Baranarkolikakarlellen i är en storindustri väl i klass med t,ex. GeneralMotors, och man tjänar på sin världsomfattandeexport av kokain. Avhoppade langare och kurirer har berättat allkokainhandeln har blivit så lönande att försäljarna inte längre bryr sig om atträkna de pengar de får in. Man väger dem i stället. Odlingsarealen för kokabusken utvidgas . I Perufinns nu kokaodlingar, i och i . I övre i har man huggit ned och bräntdjungeln för att kunna planlera ännu mer koka. Del jag nu sagt ger en bild av den jälleinduslri som barakokainet utgör All industri har emellertid det gemensamt att den behöver enmarknad för att kunna leva vidare. När del gäller narkotikan är det de enskildamissbrukarna som genom sin efterfrågan skapar en lönsam narkolikainarknad. Delär de som fungerar som motor i hela den internationella narkotikabrottsligheten.Det enskilda innehavet måste därför stå i centrum för den politik som skallföras på det här området. Det är beklagligt alt justitieministern nu meddelar allregeringen inte har några planer på att föreslå ändringar i den svenska narkotikastrafflagenså atl polisen kan ges rätt all ta blodprov och urinprov på misstänkta missbrukare. En sådan rätt skulle bidra till alt vi i ett tidigt skedekunde upptäcka vilka som är missbrukare och därigenom få ett effektivt tryck påmarknad och missbruksmiljöer. Vi skulle kunna pressa de vårdbehövande motnödvändig vård, pressa de icke vårdbehövande, dvs. nöjesknarkarna ochnybörjarna, ur narkotikamarknaden och avhälla så många som möjligt från attöver huvud taget börja använda narkotika. Jag skulle vilja atl justitieministern ger besked om vadsom är den direkta anledningen till att regeringen inte vill ge polisen den härrätten. Att som justitieministern säga alt den lagstifining som vinu har är lämpligt utformad visar faktiskt all regeringen inte tillräckligt tarnarkotikaproblemet på allvar. I historien kan vi se hur narkotikan en gångförstörde två generationer kineser. Hur många generationer svenskar skalltillåtas gå under innan vi får en fullständig mobilisering i den här frågan? Svar på interpellationer och frågor Jag tackar för den utförligaredovisningen av utvecklingen när del gäller narkotika i världen. Del var enintressant redovisning, och jag är övertygad om all den också är riktig i sinahuvuddrag. Prot,1989/90:22 Svar på interpellationer och frågor Del är motbakgrund av den utvecklingen som regeringen har förklarat, iregeringsförklaringen och därefter i andra sammanhang, all kampen mot narkotikamåste intensifieras. En rad olika åtgärder skall vidtas, och en särskildaktionsgrupp har tillsatts. Vad konkret vill åstadkomma är möjligheterför polis atl la blod- och urinprov. Varför vägrar vi polisen den möjligheten?Jag vill erinra om alt när den frågan var uppe i lagstiftningsarbetet, haderikspolisstyrelsen uppfattningen att det inte fanns något beaktansvärtintresse av att använda tvångsmedel för all ta urinprov. Riksåklagaren fannöver huvud tagel inte skäl atl kriminalisera konsumtion av narkotika - men såskedde naturligtvis. Låt mig säga all jag för min del anser all polisensaktivitetsnivå i allmänhet på galulangningsnivån - på gatan - har avsevärtstörre betydelse än möjligheten atl ta blod- och urinprov, I den debatt som lagstiftningsarbetet föranledderedogjorde dåvarande justitieministern för de principella ståndpunkter somligger till grund för socialdemokraternas ställningstagande i den här frågan.Jag vill bara erinra om atl del handlar om alt egen konsumtion har relativtsett lågt straffvärde -jämfört med handel med narkotika. Beträffande möjligheten atl använda tvångsmedel i dettasammanhang måste del finnas proporlionalitet mellan den straffbara gärningenoch ingripandel. Dessutom är det viktigt att inte lagstiftningen utformas såatt vi får en inverkan av negativt slag på de människor som missbrukar och påderas ambition atl söka vård. JERRYMARTINGER (m): Juslilieminislern hänvisar till svar från remissinstanserför . Ja, det är klart att man kan göra del. Men ärnarkolikasi-tuationen förändrad, och därför tycker jag alt frågan om räll förpolisen att la blodprov och urinprov måste aktualiseras igen. Jag tänkte mycketkort gå igenom några av de skäl som gör alt vi från moderat sida tycker allpolisen skall fä möjlighet all la urinprov och blodprov. Reglerna om kroppsbesiktning är ju inte tillämpliga vidrena bötesbrott. Det krävs att fängelse införs i straffskalan för eget bruk avnarkotika för all polisen skall fä möjlighet all eftersöka slickmärken eller tablod- och urinprov på misstänkta missbrukare. Men regeringens ovilja atl gå med på införande av fängelsei straffskalan innebär i praktiken atl regeringen har visat atl man betraktardel som mindre allvarligt att konsumera narkotika än att åka buss och tunnelbanautan biljett, eller atl olovligt utnyttja annans förhyrda parkeringsplats,eller atl plocka fridlysta blommor. Regeringen betraktar tydligen också konsumtionen sommindre allvarlig än innehaveK av motsvarande mängd narkotika - för innehav avnarkotika har ju som påföljd både böter och fängelse i straffskalan. Om enmissbrukare ertappas med exempelvis en dos kokain i fickan, så anses det såpass straff-värt alt han kan dömas till fängelse. Skulle missbrukaren däremothinna konsumera narkotikan innan han ertappas, då kan straffet bara bli böter-trots att del är en fråga om samma narkotika, samma person och samma even- tuellabehandlingsbehov, och trots alt det är vid själva konsumtionen som narkotikangör verklig skada. Med fängelse i straffskalan skulle domstolarna dessutom fåtillgång till ett bredare påföljdsspeklrum. Fängelse i straffskalan gör detmöjligt atl också döma till påföljder som formellt sett anses likvärdiga medfängelse, t.ex. skyddslillsyn med särskilda föreskrifter om behandling elleröverlämnande till värd enligt . Mitt påslående i den här interpellalionen, alt nuvarandenarkotikastrafflag är helt landlös när del gäller all strypa efterfrågan pånarkotika i konsumtionsledet, är väl grundat. Del visar bl.a. det förhållandelall den nya lagen, som gällt , ännu inte har kunnattillämpas i praktiken i någon nämnvärd utsträckning. Jag vill än en gång understryka atl del främsta syftet medall ge polisen rätt all göra kroppsbesiktning på misstänkta missbrukare är altfå bättre möjligheter till tidiga ingripanden mot narkotikamissbrukarna. Etttidigt ingripande har stor betydelse av flera skäl; bl.a, kan man då hejda ettpåbörjat missbruk med åtföljande brottslighet innan drogberoende hunnitutvecklas. Svar på interpellationer och frågor säger atl de nyastraffbestämmelserna om konsumtion inte har tillämpats i praktiken. Enligtstatistik från har dock lagföring skett i 29 fall avkonsumtion av narkotika. Den uppgiften stämmer inte. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på interpellation 1989/90:30 samt frågorna 1989/90:112, 115 och 121 ombarnomsorgen har frågat mig om regeringen ärberedd all helhjärtat säga ja till alternativen i barnomsorgen och all lainitiativ till atl information utgår om de möjligheter att satsa på alternativsom nu finns. i har frågat mig om vilka åtgärderjag är beredd att vidta med anledning av all socialdemokraterna i inteverkar främmande för alt pröva olika metoder inom barnomsorgen. har frågat mig om jag är beredd altompröva mitt tidigare motstånd mot statsbidrag också till personaldrivna ellerprivata daghem, som uppfyller de kvalitetskrav som alltid måste ställas. har frågat finansministern när regeringenär beredd alt föreslå nya regler för statsbidrag till barnomsorgen. Arbetet inom regeringen är så fördelat atl del är jag somskall svara även på den sistnämnda frågan. Jag besvarar interpellalionen ochfrågorna i ett sammanhang. Låt migförst konstatera all del finns många alternativa former av barnom- Svar på interpellationer och frågor Kommunerna tillhandahåller daghem och familjedaghem. Del är, sombekant, två skilda verksamhetsformer som föräldrar kan välja emellan bl.a. medhänsyn till vad som passar del enskilda barnet eller familjen bäst. Även i dekommunala daghemmen kan lokala behov eller förutsättningar göra altverksamheten utformas med olika inriktning. I många kommuner har man t.ex.decentraliserat budgetansvaret, och på en del håll har man beslutat alt gekommunala barnstugor möjlighet atl teckna kontrakt med socialförvaltningen sominnebär all barnstugorna förbinder sig att utföra vissa prestationer mot enviss ersättning. Avsikten är atl därigenom överlåta så myckel som möjligt avbesluten om driften och verksamheten till barnstugornas personal och barnensföräldrar. Även de kommunala deltidsgrupperna utgör ibland ett alternativ somtillgodoser barnets och föräldrarnas behov av barnomsorg, I många kommuner finns daghem som erbjuder speciellverksamhet för olika minoritetsgrupper, Nallöppna daghem och daghem öppna tidiga morgnar ellersena kvällar är andra alternativ inom barnomsorg. Statsbidrag lämnasockså till kommunerna för s,k. periodiskt anordnad barnomsorg. Denna form avbarnomsorg är av speciellt värde för barn till lantarbetare under skördelid ochför servicepersonal på turistorter. Statsbidrag lämnas vidare till sådana icke kommunaladaghem som erbjuder en etablerad speciell form av pedagogik, t,ex, Montessori-eller Waldorf-pedagogik. På samma sätt lämnas statsbidrag för daghemsverksamhetsom drivs av etablerade ideella organisationer. Det kan gälla frikyrkligasamfund, miljöorganisationer m,fl. De s,k, föräldrakooperativa daghemmen är en annan form avicke-kom-munal barnomsorg som stöds av statliga och kommunala bidrag.Regeringen har på olika sätt sökt uppmuntra utvecklingen avföräldrakooperativen genom bl.a. särskilda bidrag till serviceföreningen och till ett speciellt projekt för utveckling av föräldrakooperativbarnomsorg i . Regeringen är således positiv till alternativ barnomsorgoch till att med olika medel öka föräldrarnas valmöjligheter. Den s.k.Uppsalamodellen, som i hänvisar till och som innebär attdagbarnvårdarna får betalt av kommunen för sina egna barn, utgör emellertid isig ingen alternativ barnomsorgsform. Frågan orn statsbidrag till privat barnomsorg som bedrivsi uppenbart vinstsyfte log ställning till redan år 1984.Ställningstagandet innebar alt statsbidrag inte skulle lämnas till daghem ochfritidshem som drivs i uppenbart vinstsyfte. Min företrädare anförde i denproposition (1983/84:177) som låg till grund för beslut bl.a,följande: "Om vinstintresset är avgörande för vissa daghem ellerfritidshem kommer sådana verksamheter med stor sannolikhet att förläggas tillområden som kan betraktas som lönsamma, där behov av extra insatser inte är såstora. Risken för en segregation av barnomsorgen är därför uppenbar." -Jag delar helt min företrädares och riksdagsmajoritetens uppfattning i dennafråga. Personaldrivna daghem och fritidshem befinner sig igränslandet mellan de statsbidrcigsberättigade föräldrakooperativen och denprivata verksamhet sombedrivs i uppenbart vinstsyfte. Jag har vid olika tillfällen förklarat atl omdet är möjligt all finna verkningsfulla avgränsningar i statsbidragssystemet såär jag, nu som tidigare, öppen för en diskussion om statsbidrag till sådanverksamhet. lar i sin interpellation upp frågan om eninformationskampanj omkring de olika möjligheter atl driva alternativbarnomsorg som redan nu finns. Jag tycker alt det är en bra idé och kommerdärför att ta upp frågan med ledning. Av mitt svar framgår atl regeringen är positiv till olikaalternativ i barnomsorgen. Delta ställningstagande får dock inte innebära atlkommunerna minskar sina ansträngningar all tillgodose de önskemål den storamajoriteten föräldrar har om plats för sina barn på kommunala daghem. Svar på interpellationer och frågor Förste vice talmannen, som hade framställt fråga1989/90:115, medgav att i hennes ställe fick delta iöveriäggningen. STENANDERSSON i (m): Under den senaste valrörelsen uppträddestatsrådet precis som alla andra statsråd, vilka som på ett pärlbandframträdde och attackerade allting som den borgerliga regimen i hadeåstadkommit. Det var ingen hejd på de olyckor som hade drabbat malmöborna. Jagskall inte genera statsrådet genom all tala om andra ämnen än de som berör honom,utan jag skall hålla mig till barnomsorgen. Den barnomsorg som bedrevs i mellan åren 1985 och1988 fick utstå all länkbar kritik. Vad hände sedan efter valet? Jag tror altom man går till en opartisk företrädare, eller t.o.m. till den mest inbitnesocialdemokrat, kan han eller hon konstalera all ingenting har hänt. Köernatill barnomsorgen i har aldrig varit längre än vad de är , trotsatt socialdemokraterna i sina försök alt uppfylla vallöftena höjde skatten förmalmöborna med . Så långt som del går att se tillbaka i statistikenhar köerna aldrig varit längre än . Jag betraktar det som ett kapilallmisslyckande. har det gått så långt alt den s-märkta kommunledningen i Malmöi tidningsartiklar har uttalat - jag skall inte citera direkt - att manstruntar i ministern och all man kommer atl prova andra modeller då läget ärsom det är. Även en sådan betongsocialist som säger nu atl hanstruntar i ministern. Jag hade förmånen atl se på del lokala TV-programmel SydNytt då statsrådet blev intervjuad. Det fanns en förälder med ett barn somhade prövat alla utvägar, men det fanns ingen chans all få hennes barnplacerat. Hon undrade då om hon skulle anlita en "svart" dagmamma.Statsrådet svarade alt det skulle hon inte göra. Då undrade föräldern vad honskulle göra i stället. Vad fanns del för alternativ för henne? Jag tycker atl socialdemokraterna i dennafråga är slockkon-servaliva i ordets dåliga bemärkelse. Man tänker i förstahand på partiels bästa och struntar medvetet och uppenbart i de stora problemsom många föräldrar har runt om i . Del pratas även om atl dagis inte skall bedrivas ivinstsyfte. Jag kan inte statsrådets familjesituation, och jag vet inte hur hanhar skött del hela. Prot, 1989/90:22 9november 1989 Svarpå interpellationer och frågor har jag aldrig haft minabarn på dagis. Vi har passat dem själva, och det har fungerat bra. Jag trorinte atl någon människa skulle bry sig om vem som drev ett dagis.Det som är intressant är att dagiset drivs bra och att del fungerar. Jag trorföräldrar struntar i om ägaren är staten, kommunen eller AB Svensson.Föräldrarna skall själva kunna få lov att välja. Varför skall vi förbjuda altnågon driftig person driver ett dagis i eller på något annat ställe iSverige och tjänar några kronor på det och kunna få re-spons från föräldrar attderas barn trivs på det dagiset? Man kan alltid kräva alt statsrådet skall avgå. Men av ren partiegoismgör jag inte det. Så länge statsrådet är kvar och driver sin barnomsorgspolitikkommer socialdemokraterna att förlora väljare till nästa val. Först vill jagtacka statsrådet för svaret. Statsrådetnämner i svaret all han är för alternativ i barnomsorgen, men bara dealternativ som har godkänts av socialdemokraterna. Dit hör dä t.ex, inteprivata daghem. Jag kan inte låta bli att undra hur länge skallkunna slå emot en allt starkare opinion när det gäller privata alternativ,först och främst inom del egna partiet men också från den alltmer ökandeandelen föräldrar i vårt land som själva vill bestämma mera och inte låta politikernabesluta vilken omsorg som passar dem bäst. Inte minst gäller detta alla som ståri kö och väntar pä all över huvud laget få en plats för sina barn. tycks även ansluta sig till dem som anserall det inte går alt utestänga alternativa barnomsorgsformer. Förmodligen blirdel med barnomsorgen som med så många andra frågor som har diskuterats genomåren, dvs. socialdemokraterna tvingas att ändra ståndpunkt och ansluta sig tillde åsikter som vi har pläderat för. Det är inte därför att vi från moderaternahar uttryckt något, utan därför atl kraven växer från alla människor, eftersomde själva i större utsträckning vill besluta om sin barnomsorg och påverka den.Flera alternativa barnomsorgsformer skulle också ge flera platser och hjälpadem som är utan. Dethar visat sig där alternativ tillåts, t.ex. föräldrakooperativ, att man harfått fler platser för de insatta kommunala pengarna och det med bra kvalitet.Del har också konstaterats att del där dessa kooperativ drivs inte har funnitsbrist på personal. Tänker nu statsrådet ensam stå kvar och luta sig mot ett avlägset kongressbeslut,medan tiden och kraven från människorna skyndar förbi! Det räcker ju inte medatt tala om alt tillgången på barnomsorgen måste vara tillfredsställd 1991. Detär familjerna som får betala för den socialdemokratiska ideologiska låsningen.Det är inte atl undra på att en och annan socialdemokrat har börjat funderaöver atl del kanske finns människor som vill ha andra alternativ än dem somkongressen har beslutat sig för Det enda svar som har avgetls på dennafråga är alt barnomsorg inte får bedrivas med vinslintiesse. Vad är det förnågot? har den enda förklaringen varit ett gammalt citat . Mendet räcker inte. Jag tycker atl måste förklara vad han menar.Eller är del så att han inte vill tala om detta för atl det inte stämmer medsocialdemokraternas ideologi? Den ideologin handlar om alt det är deloffentliga som skall sköta servicen på del här området.Men socialdemokraterna har ändå tack vare den allmänna opinionen tvingats tillreträtt när del gäller föräldrakooperativ. Del var under ett stort motstånd somde tillkom. Vad är det som är rädd för? Jag förväntar migverkligen ett svar. Låt oss säga atl det finns en förskollärare eller annanperson med intresse och engagemang som vill öppna ett privat daghem. Ensjälvklar förutsättning är att kvaliteten skall vara hög. Vi moderater harbeträffande alla former krävt alt kvalitetskraven skall uppfyllas, men dåskall det också lämnas statsbidrag som är likvärdiga med dem som de kommunaladaghemmen får. kryper i sill svar bakom uttalanden somatl vissa områden kan vara mer lönsamma och atl det skapas segregation. Vad ärdet för konstiga skäl? Vi anser att det skall vara samma villkor när detgäller både kvalitet och statsbidrag. Det finns alla möjligheter atl påverkakvaliteten. Statsrådet antyder också all majoriteten av familjernaönskar plats på kommunalt daghem och skulle avvisa andra alternativ. Åtminstonetycks detta vara underförstått i svaret. Det är alldeles självklart att vid enförfrågan där det inte erbjuds särskilt många alternativ kan inte föräldrarnagöra andra val, och absolut inte när del råder brist på daghemsplalser. Då är manmycket rädd om den plats som man eventuellt får. Det skulle innebära verkligfrihet, om statsmakterna gjorde klart för alla atl likvärdigt statsbidrag utgåroavsett eller privat barnomsorg. Med statsrådets inställning blir familjen förlorare - baradärför all den socialdemokratiska kongressen anser sig veta bättre. Vimoderater vill ge föräldrarna ökade möjligheter alt själva påverka sin tillvarooch minska politikernas bestämmanderätt.