prot · GD0939 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:39 Förhandlingarna leddestill en början av förste vice talmannen. 1§ Justering av protokoll 2§ Svar på fråga 1989/90:241 om upprättande av diplomatiska förbindelser medregeringen i har frågat om det finns några principiella skäl somförhindrar från att upprätta diplomatiska förbindelser med regeringeni eller om regeringen nu kan tänka sig att etablera sådanaförbindelser Den27 oktober hade jag här i kammaren tillfälle att utveckla regeringens syn påCambodja-frågan. Som jag då framhöll är situationen i Cambodja för närvarandesvåröverskådlig. Det pågår strider i nordvästra mellanexilkoalitionens och Phnom Penh-regeringens trupper Det är med stigande orosom regeringen tar del av rapporter om dessa fortsatta strider, som tillyttermera visso trappats upp sedan torrperioden inletts. De militära styrkeförhållandenaär fortfarande svåra att bedöma. Ansträngningarpågår att åter få i gång fredsprocessen. , och Thailandsöker på olika sätt finna en väg till en fredlig förhandlingslösning. ÄvenAustralien har kommit med förslag på hur dödläget skulle kunna brytas. Sverigestöder varje ansträngning som kan bidra till att nå en snar fredlig lösning påkonflikten. Avallt att döma har dragit tillbaka sina styrkor från Cambodja, även omdetta inte har kunnat verifieras. Sverigehar förbindelser varken med exilkoalitionens DemokratiskaKampuchea eller med Phnom Penh-regimens Staten . Detta förklaras av dekriterier som vi tillämpar vad gäller våra relationer med andra ländersregeringar Regeringen i fråga bör ha rimlig kontroll över sitt landsterritorium för att man skall kunna betrakta den som en verklig regering och haförbindelser med den. 1 protokoll 1989/90:39 prot.1989/90:39 eller Staten regeringuppfyller detta kriterium. Vi gör dock bedömningen attläget härvidlag kan te sig klarare längre I ] fram. .. var pajragor j avslutningsvis betona attregeringen inte kan acceptera internatio- nellaförslag till lösningar av Cambodjaproblemet som på ett eller annat sätt skullemöjliggöra för de röda khmererna att återta makten i Cambodja. Omvärlden haringen rätt att påtvinga det cambodjanska folket skräckväldeytterligare en gång. Jag vill tacka utrikesministern för svaret, och särskiltför det som sades i slutet av svaret där han mycket klart markerade att vi intevill se tillbaka i regeringen i . Det finns tre kriterier för att skall upprättadiplomatiska förbindelser. Det första kriteriet är att landet skall ha erkändaoch säkra gränser, vilka finns i fallet Cambodja. Det andra kriteriet är attregeringen skall ha en rimlig kontroll över det egna territoriet, och dettredje kriteriet är att det skall finnas en administrativ apparat för att manskall kunna klara av att sköta landet. Det första kriteriet klarar Cambodja,och det tredje likaså, enligt vad jag förstår. Problemet är då om regeringen i har en rimligkontroll över landets territorium. Den första frågan är om vietnamesiskatrupper fortfarande finns kvar i landet. I den frågan säger internationellabedömare - och även , såvitt jag förstår - att devietnamesiska trupperna numera är ute ur Cambodja. Det är alltså cambodjanersom strider mot cambodjaner. Den andra frågan är hur pass stort inflytandegerillan har i området, och huruvida de har kontroll över en större del avterritoriet eller en mindre del. Där säger internationella bedömare att PhnomPenh-regeringens trupper har kontroll över runt 170000 m- av totalt 180000 m-,och resten behärskas av gerillan. Vad utgör en rimlig kontroll över territoriet? Här tycksregeringen i ha en rimlig kontroll över territoriet. Jag villåterigen fråga utrikesministern; Vad är en rimlig kontroll, om man i det härfallet inte kan säga att regeringen i har en sådan? Vad gör densvenska regeringen för att verifiera sådana här uppgifter? Man får ju ofta isådana här lägen hålla sig till internationella bedömares uppgifter. Man kan inte i procenttal fastställa vad somär en rimlig eller icke rimlig kontroll, I det här fallet har regeringen att gåefter bedömningar som andra gör eller att direkt på platsen inhämtainformationer, som lämnas av människor som vi har förtroende för. Det finns inte någon internationell bedömare somregeringen hyser tillit till som påstår att det finnsen rimlig kontroll, och detfinns ännu färre som törs ha någon bestämd uppfattning om hur läget är . Det är alldeles uteslutet att regeringen med tillämpning av deregler som alltid gäller skulle erkänna regeringen i , KENTCARLSSON (s): Man skall givetvis inte gå efter procentsatser. Men låtmig påminna om fallet . upprättade diplomatiska förbindelser medMPLA-regeringen i när gerillatrupperna stod ungefär en mil utanförcentrum av . Då upprättade diplomatiska förbindelser medMPLA-regeringen. Det var då fråga om en mindre rimlig kontroll av territorietän vad den nuvarande Phnom Penh-regeringen har över territoriet i Cambodja. Regeringen har haft tvådiplomater i Cambodja och i . Man har då haft möjligheter attverifiera och kontrollera en del av de uppgifter som förekommer. Nog borderegeringen ha kunnat få uppgifter som styrker påståendet om att regeringen iPhnom Penh har kontroll över territoriet? Jag undrar om vi inte skall be att få skickaKent till Cambodja för att undersöka vilken kontroll regeringen därhar över landet! Det är riktigt att regeringen på olika sätt försöker inhämtainformation, bl.a. genom de två diplomater som där förde samtal. Det var fråga om mycket duktigt folk och kompetentabedömare. Men de kunde inte göra en klar bedömning när de kom hem, eftersomläget är så svåröverskådligt. Det är svåröverskådligt , och det ärännu besvärligare att ha någon uppfattning om hurdant läget kommer att bliefter , när nu torrperioden inleds. Jag vill återigen göra jämförelsen med Sverigesupprättande av diplomatiska förbindelser med MPLA-regeringen i . Detskedde i ett läge då det fanns tre olika gerillastyrkor som stod utanförLuanda. Trots detta upprättade diplomatiska förbindelser. Självfallethar de diplomater som vi skickar till svårigheter att bedöma lägetoch hur stark gerillan eller regeringen är. Här får man lita på internationellauppgifter eller bedömningar som skickas in från andra observatörer. säger i sitt svar: "Vi gör dock i dagbedömningen att läget härvidlag kan te sig klarare längre fram." Sådanahär gerillastrider kan pågå i kanske 10, 15, eller . När kan regeringensäga att läget är något klarare? Kommer man någonsin att få den klarheten?Skall vi avstå från att upprätta förbindelser med en regering, som verkar ha enrimlig kontroll över sitt territorium, fastän vi kan hjälpa till att förhindraPol Pot att återkomma till makten? Jag lovar att återkomma till när vianser att regeringen har en rimlig kontroll, och vi skall då motivera varförvi anser att det är en rimlig kontroll. Jag kan bara konstatera att jaginte har fått ett svar på frågan varför i ett visst läge kunde upprättadiplomatiska förbindelser med enregering, trots att den inte verkade ha rimlig kontroll över sitt territorium,och varför olika principer gäller för olika länder, vilket jag tycker ärkonstigt. Jag ser med glädje fram emot den dag då kan komma tillriksdagen och tala om att man har upprättat diplomatiska förbindelser medregeringen i . Jag vill bara säga att jag delar uppfattningenatt denna regel alltid skall tillämpas. Det är bäst för från allamöjliga utgångspunkter. Jag har alltid tillämpat den regeln, och jag kommersom utrikesminister att fortsätta att tillämpa den. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1989/90:276 om ökade möjligheter förpolacker att besöka har frågat mig om jag är bereddatt medverka till en sänkning av kostnaden för att i erhålla svensktvisum och på så sätt öka möjligheten för polska medborgare att besöka . Viseringsavgiften är 90 000 zloty ochbörjar i många fall, som påpekat, närma sig en normal månadslön.Jag kan utan vidare hålla med om att det rör sig om mycket pengar för en polskmedborgare, som önskar resa till . Bestämmelserna om viseringsavgifter finns i en särskildförordning om expeditionsavgifter vid utlandsmyndigheterna. Avgiften förvisering är där fastställd till . Att det blir ett så högt belopp som90000 i zloty beror på att omräkningskursen skall relateras till den officiellakurs som gäller för svenska kronor i . På grund av den fortgående försvagningen av zlotyn bordeegentligen omräkningskursen korrigeras. Detta skulle emellertid m'dföra attviseringsavgiften höjs till 165 000 zloty. En sådan höjning är givetvis interimlig. har därför beslutat avvakta med att fastställa enny om-räkningskurs. När det gäller att ta ut viseringsavgifter. följe»-internationell praxis. Detta innebär att vi tar ut den generella avgiftsom regeringen fastställt, om svenska medborgare drabbas av avgift förvisering till det andra landet. debiterar liksom vi en avgift på Vi är på svensk sida beredda att slopa viseringsavgiften,om man på polsk sida är villig att göra detsamma. Ett förslag om detta harlämnats till den polska sidan. Om vårt förslag inte accepteras av polackerna,måste vi överväga vad som kan göras för att inte försvåra polska medborgaresresor till . I sammanhanget bör framhållas att viseringsavgiften, trotsatt den är så hög, inte resulterat i någon minskning av resandeströmmen frånPolen till . utfärdades ca 85 000 viseringar vid de svenskautlands- Allt tyder på att antalet viseringar som utfärdas till polska medborgarei år kommer att uppgå till 120 000. Det rör sig sålunda om en kraftig ökning. Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Till att börja med vill jag konstatera att det ärutomordentligt betungande ekonomiskt för en polack att få visum till Sverige.Visumkostnaden, 90 000 zloty, motsvarar nästan en månadslön. För svenskar somskall till är kostnaden På färjan kan man få enlägre viseringsav-gift. Avgiften motsvarar ett par timmars arbete i vårt land. En avsevärd sänkning av viseringskostnaden för polackerskulle enligt min mening i hög grad underlätta förbindelserna mellan våraländer. Den minskade intäkten för statskassan, som en sådan sänkning skullemedföra, skulle vara lätt att bära med tanke på de positiva effekterna. Jag skall ge några exempel. Runt om i vårt land pågår ettökande miljösamarbete med . har ett tiotal kommuner i Sverigeskaffat en miljövänort i . Vi står säkert inför en snabb ökning avantalet. För att det här samarbetet skall underlättas är det viktigt attmiljöintresserade människor från får chansen att se hur vi har löst olikamiljöproblem i . Ett sådant besöksutbyte skulle i allra högsta gradligga i vårt eget lands intresse. En minskning av viseringskostnaden är enviktig faktor i sammanhanget. På samma sätt kan vårt land ge vägledning när det gällerekonomiska reformer Det effektivaste sättet att hjälpa i detta avseendetorde vara att ge så många polacker som möjligt chansen att studera svenskföretagsamhet och hur svenska företag organiserar sitt ekonomiska liv. Det gläder mig att regeringen har vidtagit vissa åtgärderi det här fallet. Jag hoppas dock att de åtgärderna inte stannar vid det somutrikesministern har talat om. Jag instämmer helt i det resonemang som liggerbakom frågan. Längre ner än till O kan vi dock inte sänka viseringsavgiften.Det är det vi nu prövar tillsammans med . Om man inte vill gå med på en sådanuppgörelse, får vi återkomma. Min förhoppning är att man skall göra det. Det är också min förhoppning. Jag ser dock enbetydande svårighet för polacker att avstå från den valutainkomst somviseringsavgiften för svenskar innebär Även om vi inte skulle kunna få tillstånd en sådan här överenskommelse, tror jag att det är viktigt att vi minskarvåra viseringskostnaden Att vi skulle vara bundna av internationella regler i dethär avseendet, kan jag inte acceptera. har ensidigt gått ifrån reglernaoch sagt att man kan acceptera ungefär halva viseringskostnaden om man görviseringen på färjorna. Det finns säkert stort spelutrymme för utrikesministernnär det gäl- Prot.1989/90:39 ler att ta initiativ i den härfrågan, som jag tycker är viktig för det framtida samarbetet mellan våra länder Svar på frågor Utrikesminister : Jag tror att det ärmycket viktigt att vi för del håller fast vid internationellaöverenskommelser Vi har lagt fram ett förslag som överensstämmer med deninternationella överenskommelse som vi har träffat. Vi får således pröva detförslaget först, innan vi går över till en diskussion om nästa. Förhandlingarbör rimligtvis ha påbörjats innan man rör sig ett steg till. Inställningen och motiveringen till en förändring delarvi. Vi skall nog hitta en lösning, utan att bryta mot internationellaöverenskommelser I det avseendet håller jag medutrikesministern. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på frågorna 1989/90:285, 288, 294, 301 och 304 omden politiska situationen i har frågat mig om jag är bereddatt medverka till påtryckningar på så att. med Strömdahls egna ord,"den sista smutsiga fläcken kan suddas ut". Med detta avser Strömdahlterritoriet . har frågat mig om regeringen är bereddatt inom kommissionen för de mänskliga rättigheterna i agera för att enkommission sänds till för att undersöka vad som hänt medsahariska ungdomar som, enligt Irhammars uppgift, har fängslats av marockanskamyndigheter och försvunnit. har frågat mig om regeringen är beredd att idirekta samtal med marockanska regeringen påtala brott, som enligt BjörneMarocko utsätter det västsahariska folket för, och försöka fåklarhet i vad som hänt försvunna, fängslade saharier. har frågat mig om jag är beredd att taett nordiskt initiativ i frågan om , den sista kolonin i ,så att de nordiska länderna stöder och trycker på för attfå till stånd en folkomröstning. har frågat mig vilka initiativregeringen tänker ta för att fredssamtalen återupptas mellan ochPolisario. Den stöder den fredsplan som förra åretlades fram gemensaint av och O AU, . Den har i princip accepterats av både ochPolisario. Planen förutsätter en folkomröstning i FN;s och OAU:s regi omsjälvständighet eller integration med av territoriet ,vilket tidigare var en spansk koloni. FN;s generalsekreterare har utsett en särskildrepresentant för att behandla bl.a. de tekniska frågorna rörande genomförandetav en folkomröstning. Denne representant och den tekniska kommission, som hanleder, har överlämnat vissa detaljförslag till parterna och ställtvissa frågor. Det är angeläget att detta konstruktiva arbete fortsätter och attparterna fullt ut samarbetar med FN-representanten. ägde ett första möte rum mellan kung av och tre representanter för Polisario, den västsahariskabefrielserörelsen. Den välkomnade detta möte och haruppmanat parterna till fortsatt direkt dialog. har stött de resolutioner som antagitsav rörande . Regeringen fäster särskildvikt vid att årets resolutionsförslag kunde antasenhälligt. Resolutionsförslaget bekräftar bl.a. att frågan om ären avko-lonialiseringsfråga och att den måste lösas genom utövandet av detvästsahariska folkets rätt till självbestämmande. Resolutionen stöder också enfortsatt direkt dialog mellan de två parterna. Jag anser således att det bästa sättet förSverige att nu bidra till en lösning på denna mångåriga konflikt är ettfortsatt starkt svenskt stöd åt FN och dess generalsekreterares ansträngningarSjälvfallet följer vi denna linje även i våra direkta kontakter med berördaparter inkl. . Av detta skäl anser jag att det inte finns vare sig motiveller utrymme för ett särskilt nordiskt initiativ. Däremot förekommer det ettsedvanligt nära nordiskt samråd också i denna FN-fråga. Det bör i sammanhangetemellertid konstateras att de nordiska länderna inte röstatsamstämmigt på förslagen till FN-resolution om . Vad slutligen beträffar frågorna om brott mot de mänskligarättigheterna bör man komma ihåg att arbetssättet för FN;s kommission för demänskliga rättigheterna är öppen diskussion om förhållanden rörande mänskligarättigheter i olika länder Kommissionen har i detta arbete etablerat ettsystem av rapportörer. En rapportör kan tillsättas för att granska situationeni fråga om mänskliga rättigheter i ett visst land eller för att granskaförekomsten av en viss typ av brott mot mänskliga rättigheter, t.ex. tortyr,tvångsförsvinnan-den eller summariska avrättningar Försök att tillsättarapportörer för olika länder har i regel misslyckats till följd av att andranärstående länder blockerat ett sådant beslut. Rapportörssystemet är därförtyvärr ännu mycket begränsat. Jag vill emellertid poängtera att i det senastemötet med.FN;s kommission för de mänskliga rättigheterna varhuvudförslagställare till en resolution rörande frågan om summariskaavrättningar och medförslagstäl-lare till en resolution om stöd för FN;sarbetsgrupp för frågor rörande ofrivilliga försvinnanden. avser att arbetavidare i denna riktning när dessa frågor kommer upp till behandling i nästamöte med kommissionen. Beträffande så tar vi i våra bilateralakontakter regelmässigt upp frågan om respekt för mänskliga rättigheter. 1989/90:39 JANSTRÖMDAHL (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret. Svaret visar att vi har i ] I stort sett samma grundinställning i denna fråga; det gäller att ge ettså starkt var pa jragor möjligt till befrielsesträvandena hos folket i . Vihade dessa frågor uppe i en debatt för . Då fick visvaret att FN i detta sammanhang gjorde stora ansträngningar, att kontakternamellan parterna pågick med stor intensitet och att den svenska regeringenockså hade direkta kontakter med parterna. Det var i någon mån detta som gjordeatt vi trodde att man kanske hade kommit litet längre vad gäller denna fråga.Men som jag uppfattar det, så står det och stampar ungefär på samma ställe.Det som har hänt är egentligen enbart att gång på gång har visat kanske inte tar detta riktigt på allvar, att man inte vill gå in i någraförhandlingar med Polisario och att man inte vill besvara den tekniskakommissionens frågor Anledningentill att vi har ställt våra frågor är att det finns litet av en otålighet hosdet sahariska folket och att vi vill förmedla detta till utrikesministern. Vihoppas att utrikesministern vill hjälpa till med att försöka snabba på processensamt stöta på så att man känner sig litet mera motiverad och tvingadatt medverka till ett fullföljande av fredsplanen. Utan bägge parters godavilja kommer man ju faktiskt ingen vart. INGBRITTIRHAMMAR (c): Även jag villtacka för svaret. Sahariersom flytt från eller de delar av som kontrollerarkan berätta om hur på oUka sätt gör livet svårt, ibland outhärdligt,för saharierna. Familjer tvingas leva åtskilda, människor kastas i fängelseeller försvinner helt enkelt. Västsaharierna behandlas sämre än andra folk somfinns i de ockuperade områdena. De trakasseras t.ex. ständigt av polisen,uppger de som lyckats fly därifrån. Förutomde deportationer som skett av sahariska ungdomar till har en mängdandra brott mot mänskliga rättigheter ägt rum. Detta framgår också av deställda frågorna. Det finns därför enligt min åsikt skäl för att ageraän mer aktivt för att påtala dessa missförhållanden och bringa klarhet i dessafrågor Ett sätt att göra detta skulle vara att få till stånd en undersökningskommissionsom på plats undersökte de förhållanden vi här talar om. Detta skulle kunna skegenom att man utser en rapportör enligt det system som finns upprättat förkommissionens arbete. Det skulle vara en konkret handling i syfte att bringaklarhet i förhållandena på de ockuperade områdena. Även om tidigare försök attutse sädana här rapportörer har visat sig svåra att genomföra, får detta inteinnebära att vi ger upp i förväg. Vi kan mycket väl föreslå detta och hoppas påen positiv reaktion. Minföljdfråga är då: Betyder utrikesministerns svar att regeringen tänker tainitiativ för att försöka få fram sådana rapportörer? EVABJÖRNE (m): Jag tackar för svaret. Det är väsentligt att vi påtalar och beivrarbrott mot mänskliga rättigheter var de än sker Det är glädjande att utri- kesministern i det härsvaret pekar på olika vägar som följer för att Prot. 1989/90:39 nådessa mål även i denna del av världen. Så jag tackar därför för svaret. RAGNHILDPOHANKA (mp): Svar på frågor Jag vill också tacka för svaret. Det ser positivt ut på många sätt, ochjag tror att vi allihop är överens om vad som sägs där Jagkänner också till att inte har varit enigt i dessa frågor Det är justdärför jag har föreslagit att man skulle försöka med ett nordiskt initiativ.Det betyder ganska mycket om flera länder från den demokratiska delen avvärlden tar ett gemensamt initiativ. Intresset i tycks ju vara störreän i andra nordiska länder Om det beror på att vi här har en kommitté förVästsahara eller på att vi här har bildat en kommitté, därför att intresset ärstörre, är svårt att yttra sig om. Men jag hävdar att det i alla fall skullevara mycket fint om kunde ta ett eget initiafiv vad gäller denna fråga. Dethar sedan sist skett en förbättring i och med att det nu finns en enigresolution i vilken alla nordiska länder är med. Det ser jag mycket positivtpå. Kanske kan det bero på oss att detta har kommit till stånd, och vi har i såfall nått en del av det som jag efterfrågar KRISTINASVENSSON (s): Även jag vill tacka för svaret. Det ger enligt min uppfattning enuttömmande bild av läget just nu mellan och . Vad manifrågasätter i detta sammanhang är den brist på fredsvilja som visarPolisario har däremot givit många konkreta bevis på att man är beredd tillförhandlingar för att kunna nå sitt självbestämmande. Utrikesministernsäger i svaret att den naturligtvis har välkomnat det förstamötet som har ägt rum och dessutom har uppmanat parterna till "fortsattdirekt dialog". Jag undrar då: På vilket sätt har detta skett? Och hurskall vi få detta andra möte till stånd? Det är ju det frågan egentligen gällerJag inser att vi inte kan lösa alla dessa problem, men jag anser att svenskutrikespolitik har visat många prov på brobyggande. Det kännervi ju väl till. Och min fråga är alltså: Hur kan man gå vidare med detta? Först och främst har vi i grunden samma uppfattning, och vi kännersamma oro över att dessa problem inte blir lösta. Vi har säkerligen även sammaförståelse för det sahariska folkets otålighet, inte minst därför att det liderså svårt under de nuvarande förhållandena. Jagkan för tillfället emellertid inte se någon effektivare väg att gå än den viaFN. kan i vissa sammanhang, och gör det också, spela en aktiv roll iall tysthet. Men det förutsätter för det mesta att några av de parter som ärinvolverade i en konflikt på något sätt vill ha hjälp av . Därför trorjag att det för ögonblicket inte finns någon effektivare väg att gå än den viaFN, framför allt på grund av att världssamfundet har kommit fram till enhällighet,och denna enhällighet baseras ju just på de principer som vi menar skall liggatill grund för en uppgörelse, där folket självt får bestämma vilken väg detskall välja in . 1989/90:39 Detsom påtalade när det gäller de mänskliga rättighe- terna har inte varit uppetill diskussion i FN:s kommission för de mänskliga [ rättigheterna. Därför kommer vi från svensk sidavid nästa möte med kom- P J ° missionen att höra oss för om denna fråga. varit med i dettasammanhang och har lyckats på ett par punkter Ni skall veta att dettaarbete är oerhört svårt, därför att den grupp av länder som i regel håller ihopi de frågor som vi har aktuahserat har splittrats. När det gäller t.ex.Rumänien kommer vi att få en rapportör 1 detta sammanhang är vi från svensksida alltså beredda att undersöka hur landet ligger till. JANSTRÖMDAHL (vpk): Jag fäste mig vid det som utrikesministern sade om att då ochdå har kunnat hjälpa till vid internationella konflikter men att dettaförutsätter att någon part vill ha hjälp. 1 detta fall står det väl utom allttvivel att Polisario och det sahariska folket har bett om hjälp hos alla deländer som det är möjligt att få hjälp från och som har någon status i dettasammanhang som innebär att dessa länder också kan vara till någon hjälp. Såvittjag förstår skulle Polisario och det sahariska folket välkomna någon insatsäven från utrikesministers sida. INGBRITTIRHAMMAR (c);