prot · GD0949 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:49 Förhandlingarna leddestill en början av förste vice talmannen 1§ Anmälan om kompletteringsval till fullmäktige i och till styrelsenför Stiftelsen Förste vice talmannen meddelade attsocialdemokratiska riksdagsgruppen på grund av uppkomna vakanser hosfullmäktige i och i styrelsen för Stiftelsen anmält till ny fullmäktig i , Nils-OlofGustafsson till ny suppleant för fullmäktige i , tillny ledamot i styrelsen för Stiftelsen och ViolaFurubjelke till ny personlig suppleant för i styrelsen förStiftelsen . Förstevice talmannen förklarade utsedda till fullmäktigi (s) suppleantför fullmäktige i (s) ledamoti styrelsen för Stiftelsen () personligsuppleant för i styrelsen för Stiftelsen 2§ Svar på interpellation 1989/90:81 om åtgärder mot missbruk av offentligauppgifter har mot bakgrund av några uppmärksammade fall där intagnahar begärt att få ut uppgifter om de domare som har dömt 1 protokoll 1989/90:49 Svar pä interpellationer och fråga dem frågatmig vilka åtgärder regeringen ämnar vidta för att komma till rätta medmissbruket av offentlighetsprincipen i dessa sammanhang. Offentlighetsprincipen innebär ju bl.a, att den som begärdet har rätt att ta del av allmänna handlingar hos statliga och kommunalamyndigheter När man diskuterar offentlighetsprincipen är det viktigt att hållai minnet värdet av denna princip för den samhälleliga verksamheten. Allmänhetens rätt till insyn i myndigheternas verksamhetutgör en av förutsättningarna för en väl fungerande demokrati och för enskildamänniskors rättssäkerhet. Insynen i myndigheternas verksamhet är vidarenödvändig för att massmedierna skall kunna ge allmänheten allsidig och korrektinformation. Detta i sin tur är en förutsättning för att samhällets problemskall kunna diskuteras på ett bra sätt. Principen att myndigheternas handlingar och beslut skallvara tillgängliga för envar har i vårt land ansetts så viktig att den sedanlänge är grundlagsfäst. Rätten att ta del av allmänna handlingar får enligttryckfrihetsförordningen begränsas endast om det är påkallat av hänsyn tillvissa angivna intressen, bl.a, intresset att förebygga och beivra brott samtintresset att skydda enskildas personliga förhållanden. Enligt tryckfrihetsförordningen får vidare en myndighetinte på grund av att någon begär att få ta del av en allmän handlingefterforska vem han är eller vilket syfte han har med sin begäran i störreutsträckning än som behövs för att myndigheten skall kunna pröva om hinderföreligger mot att handlingen lämnas ut. Myndigheterna får alltså inormalfallet inte kräva att få veta syftet med en begäran att få se en allmänhandling eller kräva t.ex. att den som begär att få se handlingen legitimerarsig eller ens talar om vem han eller hon är Sekretesslagen (1980:100, omtryckt 1989:713) är resultatetav den avvägning som har gjorts mellan intresset av offentlighet och de itryckfrihetsförordningen angivna skyddsintressena. Interpellationen berör två områden för sekretess: delspolisens brottsbe-kämpande verksamhet, dels myndigheternaspersonaladministrativa verksamhet. I 5 kap. 1 § sekretesslagen finns bestämmelser om den s.k.förundersökningssekretessen. Sekretess gäller bl.a. för uppgifter som hänförsig till polismyndigheternas verksamhet för att förebygga, uppdaga, utredaeller beivra brott, om det kan antas att syftet med beslutade e'ler förutseddaåtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs.Denna bestämmelse kan komma till användning när misstanke finns om attuppgifter om polisen kan användas i brottslig verksamhet. Bestämmelser om sekretess i myndigheternas personalsocialaoch personaladministrativa verksamhet finns i 7 kap. 11 § sekretesslagen. 1syfte att ge de offentliga funktionärerna ett bättre skydd mot våld, hot ochandra trakasserier kompletterades de bestämmelserna.Sekretess gäller i myndigheternas personaladministrativa verksamhet föruppgifter om bl.a. enskildas personliga förhållanden, t.ex. telefonnummer ochhemadress, om det kan antas att den anställde eller någon familjemedlemriskerar att utsättas för våld eller något annat allvarligt men om sådanauppgifter röjs. Frågan omett ökat sekretesskydd behövs för uppgifter om offentliga funk- tionärerspersonliga förhållanden i sådana fall då den anställde riskerar att utsättasför våld och trakasserier av olika slag har alltså relativt varitföremål för ställningstagande i (prop. 1986/87:3, KU9, rskr 38). Det är självfallet mycket viktigt att offentligt anställdakan känna trygghet vid utförandet av sitt arbete och att den personligaintegriteten skyddas. Jag har därför stor förståelse för de önskemål om ökadsekretess som vissa offentligt anställda kan ha. Det är också viktigt attpolisens brottsbekämpande verksamhet är skyddad mot sådan insyn som kan hindraeller försvåra den. Jag vill dock framhålla att det är viktigt attundantag från offentlighetsprincipen förekommer i så begränsad utsträckningsom möjligt. Den nuvarande lagstiftningen, som innebär att uppgifteromanställdas personliga förhållanden i vissa fall kan hemlighållas, ansågs närden infördes vara en lämplig avvägning mellan de motstående intressen som finnsmellan offentlighet och sekretess. Detsamma ansågs gälla sekretessen tillskydd för polisens verksamhet. En grundtanke bakom offentlighets- ochsekretessreglerna är ju att sekretess skall gälla enbart för sådana uppgifterdär det verkligen behövs. Jag förstår inte heller helt vad det är för åtgärder somAnders är ute efter. Som han själv påpekar i sin interpellation har judomstolarna med åberopande av den bestämmelse jag just redogjort för avslagitframställningar om att få ut uppgifter om domares adress och telefonnummertill bostaden. Jag kan upplysa att regeringsrätten har fastställt kammarrätternasdomar Detta visar enligt min mening att gällande lagstiftning fungerar FörAnders kan väl inte mena att intagna på anstalter rent generellt skulleförvägras rätt att ta del av allmänna handlingar? De kan ju ha lika goda skälsom varje annan medborgare till insyn i myndigheternas agerande. En sådanlösning skulle också var omöjlig med hänsyn till det anonymitetsskydd som råderoch som jag har redogjort för En reglering av detta slag skulle också lättkunna kringgås genom att den intagne bad någon annan göra en framställning omatt få uppgifterna utlämnade. Jag är dock medveten om att många offentligt anställdakänner ett starkt obehag när deras privatliv kartläggs av personer vilkasärenden de har handlagt i sitt arbete. Jag ser därför med stort allvar påfrågan. Det är inte acceptabelt att människor som utför nödvändiga ochbetydelsefulla insatser för samhället skall känna obehag och rädsla på grund avde uppdrag de fullgör Det är dock svårt att finna en enkel lösning på dettaproblem utan att man inkräktar på grundläggande fri- och rättigheter för allamedborgare i samhället. I bereds en framställningfrån om strängare sekretess för uppgifter av den typ vi nudiskuterar. Det finns därför anledning att återkomma till frågan. Svar på interpellationer och fråga 2 (); Först vill jag rikta ett tack tilljustitieministern för ett utförligt svar. På s. 3 i svaret ställerjustitieministern ett par frågor till mig. Den normala ordningen är ju annarsatt det är vi ledamöter som ställer frågor och statsråden som svarar. Men jagtillstår gärna att det förefaller mig som att vi är överens om att det spörsmålsom jag har tagit upp varken kan eller bör Svar pä interpellationer och fråga Offentlighetsprincipen är viktig. Sekretessbeläggning av uppgifter somhar allmänt intresse kan bara tolereras i undantagsfall. Om detta är vi alltsåöverens. Justitieministern säger sig dock vara medveten om attmånga offentligt anställda känner ett starkt obehag när deras privatlivkartläggs av personer vilkas ärenden de har handlagt i sitt arbete. Det ärgivetvis allvarligt och oacceptabelt. Vi är således överens även om detta. Jag hälsar med tillfredsställelse att det nu iregeringskansliet arbetas med frågan om en eventuell strängare sekretess föruppgifter av den typ vi nu diskuterar Då var det ju i varje fall inte utanmening att ta upp frågan till diskussion. Jag kan också inse att det kan vara svårt att finna enenkel lösning på problemet utan att inkräkta på grundläggande fri- ochrättigheter för alla medborgare i samhället. Justitieministern kanske ändåskulle kunna säga något om vad man kommit fram till och kanske ocksånågot om det resultat som kan förväntas av det pågående beredningsarbetet. Jagtror att de som faktiskt känner sig hotade skulle uppskatta om detlättades något på förlåten. Inom ramen för det ärende vi behandlar när detgäller framställning till skall vi överväga vilka ytterligareåtgärder som kan vidtas för att ge ett skydd till personer som känner sigutsatta eller hotade ifrån t.ex. intagna på fångvårdsanstalter. Det är mycketallvarligt, vill jag understryka, när det förekommer inslag av hot om våld motoffentliga tjänstemän. Det är viktigt att vi får en bra bild av i vilkenomfattning och i vilka sammanhang sådant förekommer Jag är dock tveksam till om ändringar isekretesslagstiftningen kommer att våra den väg som vi i så fall måste gå föratt ytterligare förbättra skyddet. Jag vill i stället peka på att det i detuppdrag som den tillsatta kommissionen mot våld och för brottsofferhar fått. har formulerats att ett av uppdragen är att undersöka möjligheten attöka skyddet för grupper som löper särskild risk att utsättas för våld, t.ex.personal inom rättsväsendet. 4 (); Ån en gång noterar jag att jag får nöja migmed att justitieministern ser allvarligt på problemet. Jag ser med spänningfram emot ett besked, och jag tror att de som känner sig hotade också väntarpå ett sådant. Jag hoppas att det skall gå att komma till ett resultat som ärtillfredsställande för alla parter. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar påinterpellation 1989/90:84 om rekryteringen till domar- Prot. 1989/90:49 banan 5 Justitieminister ; JJ'f""j""" har frågat mig dels vilka generella åtgärder jag ' ° avser attvidta för att stärka rekryteringen till domarbanan, dels vilka särskildaåtgärder jag ämnar vidta för att öka attraktionskraften hos domartjänsterna ihovrätten för och dess tingsrätter, dels om jag avser att föreslåen fullständig juridisk utbildning vid i . Jag vill börja med att säga att jag helt kan instämma iUlla Orrings uttalande om vikten av att vi har domare som uppfyller högtställda krav på kvalitet och integritet. Däremot delar jag inte att standarden i den dömande verksamheten har börjat sjunka.Tvärtom vill jag påstå att våra domstolar - trots rekryteringssvårigheter ochett ansträngt arbetsläge - bibehåller en hög standard. Det jag nu har sagt innebär inte att vi kan slå oss tillro med att konstatera att allt är bra som det är För att vi skall kunna behållaett starkt domstolsväsende måste vi se till att vi kan fortsätta att rekryteraduktiga jurister till domarbanan och att vi får behålla dem. Det är en hårdkonkurrens om dagens nyutexaminerade jurister, och de är tyvärr inte heller såmånga som skulle vara önskvärt. Garantier måste därför finnas för attdomarutbildningen och domaryrket framstår som attraktiva i jämförelse med andrautbildningar och yrken. Som statsministern uttalade i regeringsförklaringensåväl som är rättsväsendet ett område som skall ägnassärskild uppmärksamhet, och satsningarna på rättsväsendet fortsätter. Regeringen har på min föredragning beslutatom en proposition som tar sikte på olika domarfrågor Propositionen har ännuinte lämnats till . Jag skall därför inskränka mig till att nämna attpropositionen bygger på förslag av domarutredning och innehåller tvåhuvudområden; dels skall vid all tillsättning av ordinarie domartjänsterskickligheten sättas främst bland de sakliga grunder som skall beaktas, delsskall domarutbildningen förkortas och fullgöras i ett sammanhang. Dessa bådaförslag bör stärka domaryrkets attraktionskraft. För de unga juristerna idomarkarriären kommer den egna personliga planeringen att underlättas, om deobligatoriska inslagen i domarutbildningen kan fullgöras direkt efter varandraoch i snabbare takt. Detta torde vara en fördel inte minst för där detär långt mellan domstolarna och där de olika tjänstgöringsmomenten ofta måstefullgöras på orter som ligger långt från varandra. Det pågår också fortlöpande ansträngningar för att renodladomarrollen och inrikta domarnas arbetsuppgifter på den rent dömandeverksamheten, ansträngningar som i ett brett perspektiv också är ägnade attstärka domaryrkets attraktionskraft. Som exempel kan nämnas den delegering avarbetsuppgifter som under det gångna årtiondet har skett tillbiträdespersonal. Vi strävar också efter att renodla själva domstolsverksamhetengenom att flytta över uppgifter som inte kräver domstolsprövning fråndomstolarna till andra rnyndigheter. Att undersöka hur en sådan överflyttningskall gå till är en viktig uppgift för den kommitté med parlamentarisksammansättning som jag fått regeringens bemyndigande att tillkalla. Svar på interpellationer och fråga På domstolarna pågår olika projekt för att se överarbetsrutiner och arbetsorganisation som bör verka i den riktning jagnyss nämnde. Särskilt viktiga är de stora satsningar som görs på ADB-utbyggnadoch personalutbildning i domstolarna. Det är viktigt att domstolarna blirmoderna arbetsplatser, dit kvalificerad personal vill söka sig. Fram till har det varit svårt attrekrytera duktiga jurister till domarbanan. Det finns dock tecken som tyder påatt utvecklingen nu vänder. Våra hovrätter och kammarrätter har fleraspirantansökningar än på mycket länge, och de sökande är i allmänhet välkvalificerade. Tjänstlediga fiskaler och assessorer har sökt sig tillbaka tilldomarbanan sedan de prövat bl.a. advokat- och bankarbete. Det är mycketglädjande att vi nu med gemensamma krafter kunnat bryta den tidigare negativatrenden. Den optimistiska bild jag nu målat upp gäller dock intehela landet och inte heller alla domstolstyper Det är bekymmersamt medrekryteringen i . Det gäller inte bara på rättsväsendets område, sombekant, och det är inte heller första gången vi har sådana bekymmer Vi är välmedvetna om detta både i och i och arbetarför att finna lösningar Ett annat område där vi har bekymmer är försäkringsdomstolarna.Jag har i min anmälan till budgetpropositionen redogjort för hur läget i dendelen bör förbättras. Det jag nu har sagt leder osökt in på sistadelfråga, den om juristutbildningen i . I den delen är det egentligenutbildningsministern som skall svara. Men eftersom saken ligger mig så varmtom hjärtat är jag glad att kunna tala om att utbildningsministern i sin anmälantill årets budgetproposition föreslagit att det vid i fro.m.nästa budgetår skall öppnas möjlighet att anordna kompletterande utbildning tilljur. Ett viktigt skäl för detta är naturligtvis att juristutbildningi förbättrar möjligheterna att rekrytera jurister till Norrland.Justitiedepartementet och våra närmast berörda myndigheter - domstolsverketoch riksåklagaren - har varit engagerade i den här frågan och vi gläder oss åtatt detta nu kan genomföras. 6 (): Jag ber att få tacka för svaret som gavs, somhade flera positiva förtecken. Jag måste dock beklaga att inte de åtgärder somjustitieministern här redovisar kommit till stånd tidigare. Många förlorade århar runnit i väg till förfång för rättsväsendet. Problemet har varit käntunder . Dagens situation skulle ha varit avsevärt gynnsammareom dessa åtgärder vidtagits redan när de första nödropen kom. Bakgrunden till min interpellation är nödropen och denerfarenhet jag fått från landet som helhet, men mest från de nordligaste länendär jag har min hemvist. Vi har också inom en särskild rättsgrupp,där vi särskilt penetrerat frågan om rekryteringen till domarbanan. inställning är att en av de viktigastegrundprinciperna för ett gott samhälle är att stärka rättssäkerheten. 1rättssäkerhetens idé ligger i botten att reglerna skall ha en sådan fasthetoch klarhet så att vi som enskilda individerklart kan förutse konsekvenserna av våra handlingar och gärningar. Men i en rättsstat krävs inte enbart lagregler utan detkrävs också domstolar och förvaltningsmyndigheter som'skall tillämpa lagen.Myndigheterna måste enligt vår uppfattning aktivt medverka till att enskildamänniskor kan bevaka och skydda sina intressen. Det behövs dels en effektivdomstolsorganisation, dels en effektiv poliskår Men det som jag villuppmärksamma med min interpellation är domstolsväsendet. Fungerar domstolsväsendet på bästa sätt? Så uppfattas intesituationen . Många människor som är involverade i rättsprocesser fårfinna sig i att vänta innan en dom, som på många sätt kan bli livsavgörande,kommer Det är inte svårt att inse hur problemfylld den väntetiden kan gestaltasig. Årendebalanserna inom domstolsväsendet har ökat.Omloppstiderna, dvs. den tid det tar från det att ett mål kommer in tilldomstolen till dess ett avgörande har skett, blir allt längre. Ett skattemåltar nu Om rättssäkerheten skall upprätthållas måsteenligt vår bedömning målen också avgöras inom rimlig tid. Ett brott skallsnabbt följas av ett straff, och parterna i ett tvistemål skall inte behövavänta för att få sin sak avgjord. Faktum är att det kan ta innanett avgörande kommer till stånd i ett tvistemål. Det finns enligt uppfattningstora brister inom domstolsväsendet. Jag konstaterar att rättsväsendets kris ärännu ett exempel på att den socialdemokratiska regeringen har misslyckats inomytterligare ett område inom den offentliga sektorn. Men jag kan samtidigtkonstatera att det nu pågår förbättringar inom detta område. Förklaringen till krisen inom domstolsväsendet kan sägasvara en kombination av för hög arbetsbelastning, eftersatt teknik, dåligarbetsmiljö och föråldrade arbetsförhållanden. Därtill kommer även löneläget.Lönerna hgger under vad andra långtidsutbildade offentligt anställda uppnår,och de ligger väsentligt under de privatanställdas. En rekrytering tilldomarbanan av unga jurister är själva nyckeln för att komma till rätta mednuvarande förhållanden och skapa förbättrade förhållanden. Jag vill först ta upp det positiva i justitieministernssvar, nämligen att läget i Norrlandslänen kommer att förbättras fro.m. nästa årgenom att den juristutbildning som bedrivs i nu förstärks med enkompletterande undervisning som leder till en jur kand,-examen. Det är ställtutom allt tvivel att rekryteringen till domarbanan kommer att förbättras tackvare denna förstärkta utbildning. kommer detta att leda till attnorrlänningar i högre grad än vad som är fallet söker sig tilljuristutbildningen. Erfarenheterna från läkarutbildningen i visar att 50%av de utbildade stannade kvar i Norriandslänen. Erfarenheterna från Rovaniemii , som fick en juridisk institution, visar också attmånga av studenterna som kommer söderifrån stannar kvar i norr Men varför hardet dröjt så länge innan regeringen vidtagit åtgärder? Situationen har ju varitkänd så . Jag kan inte avstå från att kommentera statsrådets svarangående rekryteringen till hovrätterna och kammarrätterna. Statsrådet sägeratt det föreligger fler aspirantansökningar än på mycket länge', ettforhållande som dock Svar pä interpellationer och fråga Svar pä interpellationer och fråga integäller , vilket statsrådet också klart medger Situationen i Norrlandär närmast katastrofal. Vid samtal med hovrätten för i går visadedet sig att det fanns en sökande som aspirant för . fanns det 63sökande. Det minskade sedan till 39 sökande , och det fanns 13 sökandetill aspiranttjänst . Sanningen är den att antalet sökande tillaspirant-tjänster vid de tre överrätterna i har sjunkit från 175 år1984 till 1988. Min fråga är följande; Hur ser statsrådet ? Om jag har uppfattat rättbeskyller hon mig och regeringen för senfärdighet när det gäller problemen medrekrytering och ärendebalanser vid våra domstolar Låt mig erinra om att närproblemen blev aktuella , 1985-1986, vidtogsåtgärder . tillsatte en utredning , ochdomarutredningen tillsattes . Inga besparingar inom rättsväsendetgenomfördes efter detta. Allt detta gjordes i syfte att mötautvecklingen. Det är samma förhållande när det gäller ärendebalanserna.De sjunker på grund av de åtgärder som har vidtagits under en rad årVäntetiderna har förkortats inom flera olika områden. Det finns fortfarandeproblem när det gäller vissa ärendetyper, men ett aktivt arbete pågår för attundanröja dessa. När det gäller är läget bekymmersamt. Man har iNorrland svårt att rekrytera arbetskraft inom alla områden. Det gäller inteenbart jurister och absolut inte enbart rättsväsendet. Jag ser positivt påutvecklingen. Genom de åtgärder av generellt slag som regeringen har vidtagitför hela landet, men också genom de åtgärder som speciellt riktats mot Norrlandför att lösa de problem som finns där, kommer vi att kunna förändrautvecklingen så att en god standard inom rättsväsendet kan upprätthållas även iNorrland. 8 (); Jag kan konstatera att statsrådet och jag harsamma uppfattning, nämligen att vi måste återställa förtroendet fördomstolsväsendet. Vi har däremot inte samma uppfattning när det gäller deåtgärder som har vidtagits. Det återstår väldigt mycket att göra när detgäller de tekniska hjälpmedlen. När det gäller dessa har man så att sägabörjat andra vägen, dvs. man har börjat söderöver och sedan kommit tillMellansverige. Det saknas t.ex. fortfarande datorutrustning som hjälpmedel förhovrätten i . När unga människor som är vana vid att arbeta med datorerkommer till domstolarna blir de helt ställda. Arbetsredskapet är renastenåldern. Det är ett måste att arbetsmiljön och arbetssituationen förbättrasom vi skall kunna rekrytera unga studerande till juristbanan. När det gäller frågan om ärendebalanserna visar enstatistik från kammarrätten i att situationen har försämrats från år1975 då balansen var 73 mål då antalet oavgjorda mål var 1 300.Inte heller detta kan gagna rättssäkerheten. Jag ärfortfarande bekymrad. Naturligtvis behövs både utredningar och de åtgärdersom justitieministern här har nämnt, men det behövs också pengar Min fråga är;Får justitieministern med finansen på att satsa mer pengar på domstolsväsendet? Jag vill lämna en sakuppgift till gäller ärendebalanserna vid kammarrätten i . På grund av denarbetssituation som där råder har regeringen beslutat att inrätta en extraavdelning inom kammarrätten för att komma till rätta med ärendebalanserna. Svar på interpellationer och fråga Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Meddelande om svar på interpellationerna 1989/90:75,77 och 98 På grund av regeringsombildningen kommerinterpellation 1989/90:75 av om alkoholpolitiken, 1989/90:77 avKarin om doping samt 1989/90:98 av om Apoteksbolagetoch läkemedelskostnaderna inte att bli besvarade inom föreskriven tid. Tidpunktför besvarande av interpellationerna meddelas . 5 § Svar på interpellation 1989/90:94 om skolans syn påsamlevnadsfrågor har i en interpellation frågatutbildningsministern vad han tänker göra för att förhindra att föreläsare iskotorna beskriver homosexualitet på ett sätt som strider mot läroplanen.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara påinterpellationen. säger i sin interpellation att enföreläsare med gymnasister som åhörare beskrivit homosexualitet som en sjukdom,framkallad av obalans i nervsystemet. Hon vill att sådana föreläsare skallbojkottas. Med läroplanens krav på objektiviteten i centrum skallskolan hjälpa eleverna till en undersökande och kritisk inställning. Med ensådan skall de självständigt kunna pröva och acceptera eller förkasta idéer ochtankar Ett självklart medel är då en allsidig presentation av frågan. I ensådan presentation skall ett påstående att homosexualitet är en sjukdom - omdet nu har fällts, vilket jag kan återkomma till - bemötas med ett klarläggandeav vilka skäl som man på medicinskt håll numera hävdar mot en sådanuppfattning. 1 motsats till vill jag således i ställetför bojkott sätta tilltro till läroplanen och till de skolledningar och läraresom svarar för program på bl.a. temat sex och samlevnad. Några ytterligareåtgärder skall inte behövas.