prot · GD0917 · 1989-12-31 00:00:00 — Och alla krav som ställs ireservationen blir tillgodosedda i denna utredning och i de direktiv somfinansministern har gett. Därför yrkar jag avslag även på reservation 2. I reservation 3 föreslås åter att skall bli entull- och skattefri zon och att skattefri försäljning skall få ske på färjornamellan och det svenska fastlandet. Jag tror för min del att denna frågainte låter sig lösas så enkelt som reservanterna framhåller och som tidigarehar framhållits här i flera debatter. Om vi vill att målet om en minskning avalkoholförbrukningen skall kunna uppnås är det enligt alla bedömare framförallt tillgängligheten när det gäller alkohol i samhället som är avgörande. Denexpansion av serveringsmöjligheter som sker inte bara här i utan ävenute i landsorten är naturligtvis en bidragande orsak till att vi nu har upplevtdetta trendbrott som innebär en total ökning av alkoholkonsumtionen. Jag troratt och Gotlandstraflkens problem måste lösas på något annat sätt ängenom ett sådant äventyr som att tillåta servering av skattefri alkohol påGotlandsfärjorna och genom att göra till en tull- och skattefri zon.Visserligen har en utredning vid namn Avstamp tillsatts, men vi harännu inte sett några förslag från den. Jag yrkar alltså avslag även på reservation 3 och bifalltill utskottets hemställan i övrigt. ISAHALVARSSON (fp) replik: Jag tycker faktiskt att tarlitet lätt på den aktiva prispolitiken. En anpassning till den allmännaprisutvecklingen innebär väl ingen aktiv prispolitik. Då följer man ju barapassivt med. Det visar sig ju tyvärr att utvecklingen går i den riktningen atttotalkonsumtionen ökar. Det har rent generellt skett en ökning av realpriset påalkoholdrycker i förhållande till konsumentprisindex om man ser på allaalkoholdrycker. Men denna realökning kan tillskrivas lättviner. Övrigaalkoholpriser, med undantag för rent brännvin, har legat ungefär i nivå medkonsumentprisindex. Men rent brännvin har i huvudsaklegat under konsumentprisindex, vilket faktiskt är att betrakta somanmärkningsvärt och illavarslande tycker jag. Om man vill få nedalkoholkonsumtionen, skall ju inte den rena alkoholen halka efter mest vidprissättningen. Man kan emellertid inte enbart titta på realpriset. Om mantittar på realpriset på alkoholdrycker i relation till hushållens disponiblainkomster, får man en uppfattning om konsumenternas köpkraft. Då visar det sigatt den sammanlagda ökningen av hushållens disponibla inkomster medger åtminstoneteoretiskt ett betydligt större utrymme för inköp av alkoholdrycker änför . Realt har också utgifterna för alkohol ökat något. Dettainnebär att alkoholinköpen i under 1980-1986 har ökat . Det harklart påvisats att om priset på alkohol ändras i någon riktning får det effektpå efterfrågan. Om realpriset på alkohol minskar, efterfrågas alkohol mer av enstörre grupp i samhället. Den blir tillgänglig på ett helt annat sätt. Det allvarliga anser jag är ungdomens alkoholkonsumtion.1987-1988 gjorde en mätning som visade att ungdomarna hade ökat sinalkohol- 1989/90:17 konsumtionordentligt. som denna undersökning omfat- tade uppgick ökningen tillnära . Det gjordes då intervjuer med ungdomar i åldern . Det är judessa ungdomar som är framtidens alkoholkonsumenter. Det är också i dennagrupp som framtidens storkonsumenter kommer att rekryteras. Denna trend måstebrytas med det snaraste. Då får man inte vara så passiv, tycker jag. MARTINOLSSON (c) replik: Det är viktigt att beslutet om att vi skall försöka uppnå WHO-måletinte bara är tomma ord utan att vi verkligen försöker nå detta mål. Denminskning av alkoholförbrukningen som skedde är nu historia, ochnu är vi inne i en period då alkoholkonsumtionen ökar. Jag visade med siffroratt den hade ökat och att den fortsätter att öka . Det ären mycket oroande utveckling, som visar att det nu fordras omfattandeåtgärder, vilka leder till en sådan minskning av alkoholkonsumtionen under90-talet att vi når WHO:s mål om en minskning av alkoholkonsumtionen ,som liksom andra länder eftersträvar. motioner som behandlas i detta betänkande tas en rad olika förslag upp somgäller hur man skall kunna göra prisinstrumentet effektivare. Det är förvånandeatt socialdemokraterna inte vill ställa sig bakom ett riksdagsuttalande medanledning av dessa krav. I reservationerna 1 och 2 kan man urskilja fyra myckettydliga krav som skulle verka i denna riktning. Bl.a. föreslås attprishöjningarna på alkohol bör öka mer än konsumentprisindex. Några experterhar räknat fram att om man med prispolitiken skall kunna nå denna minskning ärpriselasticiteten sådan att man skulle behöva höja priserna med 3 ä mer perår än kostnadsutvecklingen. Därmed har jag inte sagt att detta skall vara denexakta riktlinjen. Ireservationen tas frågan om att undvika hamstringstendenser vid prishöjningarupp och den viktiga frågan om att kompensation på grund av prishöjningar påalkohol inte skall kunna utgå. Det är ju inte så länge sedan erforderligaprishöjningar på alkohol uppsköts för att de inte skulle påverka inflationsutvecklingeninför ett årsskifte. Det är olyckligt när förhållandena är sådana. I den andra reservationen har vi krävt att skattenpå alkoholdrycker skall sättas i förhållande till alkoholhalten. Det ärförvånande och tråkigt att socialdemokraterna inte anser att i dettaläge, när alkoholkonsumtionen ökar, skall göra ett klart uttalande om vilkeninriktning de vill att prispolitiken skall ha och ange ungefär hurprispolitiken skall användas som ett verksamt medel för att nå WHO-målet. Jagvill ställa en fråga till ; Vilken är anledningen till attriksdagen skall avstå från att göra uttalanden i sådan viktig fråga? ()replik; har tidigare uttalat att prisinstrumentet skall användasaktivt för att man skall få ned alkoholkonsumtionen och att prishöjningarskall ske med jämna intervaller. Det var naturligtvis olyckligt att det förnågra år sedan dröjde innan någon justering skedde. Jag vill göra ett viktigtkonstaterande. En ganska kraftig minskning av konsumtionenav starksprit och starkviner har pågått under en . Menanledningen till den nuvarande situationen med en ökning av alkoholkonsumtionenär framför allt starkölet och vissa lättviner. Den utredning som kommer att tillsättas skall se över helaprisinstrumentet när det gäller förhållandet till alkoholhalten. Därför ärvarken socialdemokraterna eller regeringen passiv i denna fråga. Med deuttalanden som har gjorts tidigare i detta avseende anser jag det intenödvändigt att kammaren gör ett uttalande om att prisjustering på nytt skallske. Det skedde en prisjustering så sent som . Jag förväntarmig att regeringen återkommer i denna fråga. MARTINOLSSON (c) replik; Jag skall enbart ta upp frågan huruvidaalkoholpriserna skall följa den allmänna prisutvecklingen. på s,7 i utskottsbetänkandet står; "Lämpligheten av en allmänhöjning därutöver bör enligt utskottets uppfattning bedömas med hänsyn tillutvecklingen i stort på alkoholområdet- .Enligt utskottets uppfattning finns det inte tillräckliga skäl attnu förorda att de principer som har tillämpats i detta hänseendefrångås," Det är klart att utvecklingen av alkoholkonsumtionen ärsådan att det finns all anledning för att uttala att man bör strävaefter att som riktlinje ha att vi skall ha något större ökning avalkoholpriserna än konsumentpriserna. Då får man, som nämnde,också ta hänsyn till familjernas disponibla inkomster o, d. Det gäller attalkoholhaltiga drycker blir relativt sett dyrare. Detta vill man i reservation1 att uttalar sig för, () replik: Vi ligger ändå väldigt högt när det gällerspritkonsumtionen i vårt land. Jag såg en statistik där man har jämfört ett30-tal länder. ligger på 30:e plats när det gäller totalalkoholkonsumtion. När det gäller vinkonsumtion ligger vi på 22;a plats.Beträffande spritkonsumtion ligger vi på 17;e plats. Det visar alltså att vihar på tok för stor spritkonsumtion. Vi tycker faktiskt att alkoholen har ensärställning, och man måste komma ihåg att alkohol är ett beroendeframkallandemedel. Då skall den också betraktas för vad den är. Då måste man använda enhelt annan typ av aktiv prispolitik, inte bara följa utvecklingen. Vi fick inte in i utskottsskrivningen att prisutvecklingenskulle minst följa den totala prisutvecklingen i landet. Det är knappastförsvarbart att man i nuvarande läge relaterar alkoholbeskattningen tillkonsumentprisindex. Om nu beskattningen skall göras verkningsfull, måste denanvändas på ett helt annat sätt. Man kan inte föra någon aktiv alkoholpolitik sålänge som alkoholbeskattningen på något sätt skall kompenseras genom desspåverkan på konsumentprisindex. Enligt idéprogram är den allra viktigasteuppgiften att man breddar kunskapen om WHO-målet, talar om att det finns ochvarför det finns samt gör informationsinsatser på alla politiska nivåer. Det ärsorgligt att denna informationsinsats i så fall skulle vara den allraviktigaste. TORSTENKARLSSON (s) replik: Frågan är ju alltid hur man skall användaprisinstrumentet. Prisinstrumentet har vi ju använt, och det harockså haft avsedda effekter med undantag av det trendbrott som varit undersenare tid. Det finns flera andra inslag; dels den höjning av alkoholprisernasom redan har genomförts, dels att vi genom ekonomisk-politiska åtgärder haråstadkommit åtstramningar, som man naturligtvis inte nu kan dra någraslutsatser av men som även kan påverka - det talas ju om att hushållensdisponibla inkomster kan ha medverkat till ökad alkoholkonsumtion. Men jagtror inte att detta är den enda sanningen, utan det finns en rad förhållanden ivårt samhälle som påverkar alkoholkonsumtionens ökning. Sedan är det en annan sak som man alltid måste bedöma idetta sammanhang: Om man går för våldsamt fram med prishöjningar, kan effektenbh att vi får en ökad hembränning. Det innebär i så fall att vi för ut helaproblemet på gatan och att vi kan tappa den kontroll som vi ändå har överproblemet. Därmed inte sagt att vi inte alltjämt skall använda prisinstrumentetsom ett aktivt verktyg för att begränsa alkoholkonsumtionen i det här landet. Alla säger att dricker, men ingenfrågar varför dricker - berömda klarläggande av en ytterstallvarlig situation. I det aktuella fallet var det att varganska svår mot . I dagens samhälle frågar vi åter varför det dricksalldeles för mycket alkohol med trafikolyckor, leversjukdomar, trasigafamiljesituationer osv. Dricker man därför att det är billigt,dricker man därför att man har bekymmer, eller dricker man därför att det ärett behaghgt sätt att umgås? Det finns lika många olika svar på dessa frågorsom det finns människor som nyttjar starka drycker. Vi i anser att, trots det stora värde sommånga sätter på ett glas vin eller en snaps, alkoholbruket har nackdelar somvida överväger dess fördelar och att man måste från samhällets sida ha en aktivprispolitik med skatten som huvudsakligt instrument. Avsikten är inte att få inskattemedel utan fastmer att begränsa konsumtionen av alkoholstarka drycker ochuppmuntra övergången till alkoholsvagare viner och ölsorter. Detta är helt ilinje med intentionerna i nuvarande politik, som dock är ineffektiv igenomförandet. Med detta yrkar jag bifall till reservation 1. Eftersom en utredning just påbörjat sitt arbete medinstruktioner som ligger väl i linje med dem som uttrycks i reservation 2,nöjer jag mig med att hänvisa till och mitt särskilda yttrandei fråga om relation mellan skatteregler och alkoholstyrka i dryckerna. I ett par motioner vill man relatera skatterna på alkoholdirekt till de sjukvårdskostnader som alkoholskadorna betingar. Det liggernaturligtvis mycket i detta. Särskilt skulle det ha ett pedagogiskt värde attha en direkt koppling. Som jag påpekar i mitt särskilda yttrande under mom. 3finns det dock en risk i att låta ekonomiska resurser för sjukvården varaberoende av alkoholförsäljningen. Då är det bättre att gång efter annan påpekavilka stora kostnader samhället har för sjukvårdskostnader i samband med alko- holmissbrukoch vilka enorma personliga lidanden det representerar för de människor varshälsa allvarligt skadats samt för deras familjer. När det gäller att förklara som frizon eller somalkoholfri zon är jag dubbelbottnad. Det är visserligen ett gott uppsåt ireservationen, men jag vill ändå yrka bifall till utskottets hemställan pådenna punkt. GÖRANMAGNUSSON (s); Den alkoholpolitik som har lagtfast handlar egentligen inte i första hand om hur mycket och när folk fårdricka, utan den handlar, om man skall uttrycka det så, i stället om hur mångaalkoholska-dade vi kan acceptera i samhället. Med andra ord handlar den om hurhård utslagningen och den sociala misären får bli. För att motverka detta försen solidarisk alkoholpolitik, som måste innebära uppoffringar och restriktionerför alla konsumenter - även för dem som vill prova kvalitetsvin i elegantmiljö. Sambandet mellan total konsumtion och skador är klartfastlagt. Det är viktigt att ha detta i minnet när man diskuteraralkoholbeskattning. Det har omvittnats i denna debatt och i andra sammanhangatt prisinstrumentet är mycket viktigt. Vi kommer att ha enalkoholpolitisk debatt här i , men jag har ändå velat ta till orda iden här diskussionen för att just betona prisinstrumentets stora betydelse. Utskottet slår fast att priset på alkohol skall följaprisutvecklingen. Man saknar faktiskt det lilla ordet "minst" iformuleringen. Om det skall finnas en möjlighet att klara det uppsatta25-procentsmålet måste priset på alkohol öka realt. Det räcker inte att detanpassas till prisutvecklingen. Det måste bli en real ökning av alkoholprisetså att man på det sättet kan pressa tillbaka konsumtionen. Jag är också orolig för att vi just under det här åretupplever något av en vändpunkt. Vi har i debatten kunnat peka på enfortgående minskning av alkoholkonsumtionen. Men enligt mitt sätt att se, ochenligt många andra bedömare, finns nu en stor risk för att vi får vändandekurvor. Om vi inte gör kraftfullare insatser kommer vi att få notera en ökadalkoholkonsumtion. Detta beror naturligtvis på många faktorer- köpkraften, somnågon tidigare nämnde, restriktionernas omfattning och annat. Men jag trorockså att man skall betona attitydfrågorna. Jag upplever att vi i samhället har en mer tillåtande syn på alkoholbruket. Det finns forskning som klarthar fastlagt att man får en ökning av konsumtionen om samhället har entillåtande syn på alkoholbruket. I motion 680, som är väckt bl.a. av mig,berörs alkoholbeskattningen i två avseenden, dels indexeffekterna, delsformerna för beslut om höjning av alkoholskatterna. När det beslutas om höjninggenom en proposition på det sedvanliga sättet leder detta till en delolägenheter, bl.a. hamstringseffekter. När det gäller frågan om indexpåverkan lederinflationsbekämpning och annat till en försiktighet inför att höja priset, somi och för sig är förståelig men som inte stämmer med en god alkoholpolitik. Det finns också en annan egendomlig effekt. När riksdagenhöjer de s.k. konsumtionsdämpande skatterna, dit alkoholskatterna räknas, fårindexan- 4 protokoll 1989/90:17 knytningentill effekt att många löntagare som har indexanknutna löner och andraförmånstagare får en kompensation för den konsumtionsdämpande prisökningen. Jaganser att detta är ett viktigt principiellt problem som man på något sätt måstelösa. Denna fråga har tidigare diskuterats i kammaren, och manhar påpekat att konsumentprisindex är just ett konsumentprisindex, vilket i ochför sig är alldeles riktigt. Men man kan konstatera att det går attfå fram ett index som inte innehåller effekterna av alkoholskatter. Det voresolidariskt om alla som använde konsumentprisindex exkluderade effekterna avalkoholskatterna. Utskottet säger att prishöjningarna skall komma oftare,vilket naturligtvis är bra. Men det vore bra om man också kunde finna andra ochbättre former för att få till stånd dessa skattehöjningar. Jag vill gärna säga att jag har all respektför grundlagen. Om den lägger hinder i vägen för en förnuftigare ordning pådetta område, får vi fundera på hur man i så fall skall ordna saken. Jag vill beröra ett par andra saker som nämns ibetänkandet. När det gäller resandeinförsel vill jag uttala allt mitt stöd tillsocialstyrelsens generaldirektör för hans uttalanden och aktiviteter på dethär området. Jag vill i sammanhanget också visa på det förtjänstfullaidéprogram som tagits fram inom . Det vore bra omsocialstyrelsen kunde vidarebefordra detta till regeringen så att det i sinomtid också kommer till denna kammare så att vi kan få ta ställning till dettaidéprogram. I en reservation till betänkandet pläderar förskattefri spritförsäljning i färjetrafiken till . Man ser denna åtgärdsom ett regionalpolitiskt instrument. Jag anser att detta sätt att se på frågan är cyniskt omman har en solidarisk samhällssyn. Även om alla inte vill höra det, måste jagpåminna om att alkohol är beroendeframkallande. Jag anser att det är skräptill samhälle om man skall skapa goda levnadsbetingelser i en region genom attexploatera alkoholvanorna. Det är tyvärr så, att om alkohol är lättillgänglig ökarkonsumtionen. Det visar inte minst äventyret med mellanölet för ett antal årsedan. Så till frågan om skatt efter alkoholstyrka. leda till att s.k. kvalitetsviner skulle kunna bli billigare. Jag vill idet här sammanhanget nämna att den nuvarande utformningen av beskattningen inteär en slump. Den är alkoholpolitiskt motiverad för att hålla tillbakakonsumtionen. Börjar man ändra på detta, vilket det dess värre finns en ganskastor risk för att man gör, finns också en risk för att man skaparförutsättningar för en ökning av konsumtionen. Jag vill varna för en övertro på den s.k.överföringspolitiken. Det är inte säkert att det i det långa loppet är särskiltframgångsrikt att man kortsiktigt får kraftiga effekter i enöverföringspolitik. Det är möjligt att diskussionen om skatt efteralkoholstyrka ändå leder fram till att konsumenterna avkvalitetsviner kanske får lov att visa solidaritet och lojalitet motriksdagens alkoholpolitik. BOLUNDGREN (m); Jag vill i all korthet kommentera någrapåståenden från , När det gäller frågan om Gotlandstrafikenskall man se till hurverkligheten ser ut . På de fartyg som exempelvis trafikerar ruttenStockholm , en rutt som kan motsvara /,har man möjlighet att göra skattefri proviantering. Det vi reservanter i förstahand säger är att man skall ha möjlighet att servera på likartade villkor.Skillnaden mellan och är, bortsett frånnationalitetstillhörigheten, inte särskilt stor. I övrigt bör man inte göranågon stor affär av den här frågan. När det sedan gäller frågan om en övergång från starkaretill svagare drycker måste väl alla hålla med om att det vid en viss givenmängd alkoholdrycker är bättre att den konsumtionen sker med svagare dryckerän med starkare. Jag håller med om att problemet medmellanölet kanske var att man ökade tillgängligheten för ungdomar, och det varinte bra. Å andra sidan vet vi ju också att när mellanölet slopades ökadekonsumtionen av starköl och en del andra berusningsmedel, även utanför alkoholområdet.Det bruket ökade förhållandevis kraftigt, eftersom de som använde mellanöletsom berusningsmedel gick över till starkare saker. Detta är en seriös debatt, och det är naturligtvis enbalansgång hur man skall hantera de här frågorna. En lösning skulle kunna varaden som vi moderater har förordat, nämligen att inom systembolagets ram säljaett svagare starköl med lägre skatteklass än det så att säga "starka"starkölet för att på det viset främja en övergång från starkare till svagaredrycker. En sådan övergång finns också i de målsättningar som vi i ,såvitt jag förstår, i grunden är överens om. GÖRANMAGNUSSON (s); När det gäller överföringspolitikenmotiverades mellanölets införande med att man skulle få enövergång från starksprit till ett kvalitetsmässigt och också lättillgängligtmellanöl. Effekterna av den politiken känner vi väl till. De erfarenheter somvi har haft av överföringspolitik är att man till en relativt högstarkspritskonsumtion i regel också har lagt en konsumtion av svagarealkoholdrycker. Man uppnår då inte de av fastställda alkoholpolitiskamålen. De funderingarna måste man ta i beaktande när man diskuteraröverföringseffekter. Det säger om att det är bättre att man drickeren given mängd alkohol i svagare former än i starkare är inte alldelesoomtvistat. Det finns anledning att fundera över om detta är något som skallgöras till ett axiom i den fortsatta debatten. När det gäller den s.k. turistspriten, dvs,skattefri försäljning på färjetrafiken till , låter sig naturligtvisjämförelsen med göras. Min ståndpunkt är att det enklaste är om manslopar den skattefria försäljningen vid alla dessa internationella transporter.Det är vad chef egentligen också föreslår, och det voreutomordentligt mycket bättre. Jag tycker att det är trist att man i debatten omGotland och de regionalpolitiska medlen skall behöva föra in ett förslag omatt öka tillgängligheten när det galler alkoholinköp i , Detta kan intestå i överensstämmelse med alkoholpolitiska beslut. BOLUNDGREN (m): Jag vill ta upp frågan om övergång frånstarkare till svagare drycker. Jag skall inte föra en lång debatt om mellanöletoch vad som hände när man införde det. Men man bör notera att det inte går attdiskutera den här överföringen om man har en dryck som säljs iaffärer och en annan dryck vars försäljning är reglerad och som finns isystembolagets sortiment. Det finns en viss skillnad där. I denna debatt bör det påpekas att det generellt - kanskeinte i varje individuellt fall - är bättre att dricka en flaska mellanöl än enflaska starköl, för att använda de beteckningar som existerar. Det innebär attden mängd alkohol man får i sig minskar . Eftersom alkoholen i sigsjälv har skadeverkningar minskar skadeverkningarna i det avseendet. Om nu samma institution, dvs. i detta fall Systembolaget,skulle skapa en prisdifferens som gör att människor motiveras att köpa detbilligare ölet kommer många självfallet att välja detta i stället, om de tyckeratt det kvalitetsmässigt är ungefär samma sak. Det gäller även pårestaurangsidan, där det är en mycket liten skillnad i pris mellan starköl och en stor mellanöl - om det över huvud taget går att få tag imellanöl - varför många slentrianmässigt väljer starköl. Om det fanns en prisdifferentiering skulle konsumtionen avalkohol totalt sett minska. Detta är någonting som måste undersökas, och därförär det bra att regeringen har tillsatt denne utredare. Jag hoppas att detkommer att resultera i en alkoholbeskattning som leder till en minskadtotalkonsumtion av alkohol. När man diskuteraröverföringspolitiken och mellanölet måste man komma ihåg att det handlar omskilda distributionskanaler. Ett av de starka motiven för att införa mellanöletvar att man skulle onödiggöra för folk att gå till Systembolaget och köpa destarkare dryckerna. De skulle i stället gå till livsmedelsaffären och köpa ettkvalitetsmässigt bra mellanöl. Effekten blev att spritkonsumenterna fortsatteatt gå till Systembolaget, och mellanölet köptes i stor utsträckning av heltandra, nyrekryterade konsumentgrupper. Det är det som är den stora faran iöverföringspolitiken. Jag medger i och för sig att det ligger en skillnad i har olika distributionskanaler. BOLUNDGREN (m); När det slutligen gäller frågan om mellanöletoch distributionskanalerna det begav sig, måste man ändå noteraatt utbytet av starköl mot mellanöl fick vissa effekter. Den som trodde attsprit- och vinkonsumtionen skulle minska direkt gjorde en felbedömning. Attdenna synpunkt är korrekt bevisas av det faktum att starkölskonsumtionen ökadenär mellanölet slopades, även om den inte ökade så mycket som mellanölskonsumtionen,med nödvändighet, minskade. Måttlighetsförbrukare och människor som hade mellanöletsom måltidsdryck valde naturligtvis i fortsättningen hellre lättöl ellerfolköl. De som hade problem gick däremot från mellanöl till starköl, och när dedå var inne påSystembolaget kunde de skaffa ännu starkare drycker. Här finns det alltså Prot.1989/90:17 en balanspunkt; man får vissa vinster och vissa förluster.