prot · GD0941 · 1989-12-31 00:00:00 — Som sagt, jag vill inte att skall gå tillhistorien som den som släckte lyset i stora landsbygdsområden. Ta och prata medcentern litet grand, och prata med folkrörelserna, så slipper fådetta sagt om sig, att det var hon som släckte lyset! 1989/90:417 december 1989 Debatt om landsbygdens utveckling Jag vet inte om det överensstämmer medriksdagspraxis, men jag får väl följa föregående talares exempel och säga; KäreHörnlund! Det där med nivån, käre - jag vet att du strävaruppåt. Det har jag ingenting emot. Det skall säkert gå vägen. Men viktigare än detta är väl trots allt att diskuterasakfrågorna i regionalpolitiken, i landsbygdsutvecklingen och iglesbygdsutvecklingen. Jag tycker dagens debatt för mycket har blivit en debattom handläggningsordningar, statssekreterargrupper och remisstider Det tror jagatt man i och - för att ta två exempel på bygder somverkligen lyfts genom enskilda initiativ - upplever som en riksdagsdebatt iStockholm, utan större relevans. Två frågorär viktiga, där vi borde kunna göra litet mera. Den ena är de kommunala skatterna. De är besvärande högaute i stora delar av landsbygden och glesbygden. Och vad värre är; de verkar nuvara på väg upp. Utan att gå alltför mycket in på de politiska konstellationersom ibland driver upp dessa skatter - käre och kära fru arbetsmarknadsminister- borde vi kunna enas om att dessa måste pressas ned. Skulle vi inte kunnalägga ett tak och sätta stopp för kommunalskatteökningarna? Det skulle betydamycket för att ta bort den oro som finns ute i många bygder för deeffekter som detta annars kommer att få. Debatt om landsbygdens utveckling Och så vägarna, kommunikationerna och förbindelserna. Jagtillhör dem som är genuina optimister angående glesbygdens framtid. Det hängermycket samman med utvecklingen av kommunikationer, både telekommunikationeroch vägar, och vad detta kan komma att innebära för framUden. Men det kräver juatt vi har vägar som är bra. För inte så länge sedan var jag ute och tittade på vägnäteti bl.a. västra och norra och uppe i . Det är inte bra, ochdet blir allt sämre. Skall man åka längs , finns det ett råd: Åk påden finska sidan, för där är vägen bättre! Vi har sämre vägar på den svenskasidan. Åk till och titta på hur vägnätet där i vissa hänseenden hållerpå att försämras! Då spelar det ingen roll vilka byråkratier man bygger upp ochvilka bidrag man fattar beslut om, för då kommer glesbygden inte att kunnautvecklas i alla fall. Vi föreslog en miljard extra till vägan Det fick vi nejpå. drabbas glesbygden dessutom av effekterna av 1:50 kn i höjdbensinskatt. Det finns inga bidrag som kan kompensera den negativa effekten påglesbygdsutvecklingen av en så dramafisk höjning av skatten på resor, skattenpå förbindelser och skatten på kommunikationen Jag rör mig ju inte på samma höjder som CarlBildt, så jag skall be att få komma ner. Det är viktigt att vi satsar på landsbygdenoch på de människor som finns där. säger att de tycker attremissUden var tillräckligt lång, men till mig säger de att det ärfruktansvärt orimligt med en så kort remisstid - vi hinner ju inte klara dethär! Ord står mot ord. När jag ställer min fråga här, tycker jag att jag rimligenkunde få något svar Men säger: Nej, varför skulle jag svara? Jagskall läsa remisserna först. Jag trodde att den socialdemokratiska regeringen hadenågon liten åsikt om hur landsbygden skall utformas och vilka insatser vi skallgöra, som kunde kombineras med remissvaren och det som vi har jobbat med iREK87. Men tydligtvis har ni ingen uppfattning. Ni får väl leva utan det någramånader då, tills ni har läst på! Det är viktigt att vi satsar på landsbygden. Jag har pekatpå några frågor, t.ex. utbildningsfrågorna. Det måste vara enkla, rationellalösningan Man måste dra nytta av de utbildningsformer som finns. Man måstesatsa på utveckling, och det gäller då också utveckling i fråga omkvinnoföretagande och småföretagande. Jag kan inte acceptera att är beredd att diskutera åtminstone kvinnornas situation på landsbygden ochvarför de skall diskrimineras och tvingas betala högre socialavgifter änmännen. Hur blir det med kommunikationerna? Ställer socialdemokraternaupp på att satsa rejält på järnvägen, på nya, mångdubblade investeringar? Detsvaret får vi inte heller hän När det gäller jordbruket, vill ni hjälpa till med ettgenerellt arealstöd, eller vill ni inte? Ungdomarna "lyfter" frånjordbruket . De säger: Vi vågar inte ta ansvar för den ekonomi som finns idagens jordbruk. Lantbruksskolorna står tomma - osv. Då säger går bra för det Jag förstår att samordningen är svår, och jag skall intekritisera arbetsmarknadsministern för att hon inte har klarat det. Det ärstatssekreterargruppen som inte har fungerat. Låt mig som avslutning säga följande. CarlBildt diskuterar skatten har tillsammans med år ut ochår in hävdat att vi måste få ett annat skattesystem. Jag tolkar pådet sättet, att han menar; Låt oss för allt i världen behålla det skattesystemvi har, för det är så bra! Men vad blir det då för resultat för glesbygden? Jo,att storföretagen har lägre skattetryck än småföretagen och att det inte lönarsig att arbeta och spara utan i stället att låna. Den skattepolitiken fungerarinte om man bor i glesbygden, därför att där finns inga höginkomsttagare. Därfinns människor som tjänar mycket litet, men försöker att livnära sig på det. Debatt om landsbygdens utveckling MAGGIMIKAELSSON (vpk): Först till , om skatterna. Om alla svenskar betalade sin skatt skulle vi kunna sänkaskattetrycket. Men miljarder rinner ju bort i form av skattefusk ochskatteflykt, och det är inte landsbygdens låginkomsttagare som står för denskatteflykten! Till vill jag säga att samordningsproblemen intebara handlar om att det kan vara svårt att samordna. Det viktiga är ju vad manskall samordna. Det är där bristerna finns, . Man kan inte mötaframtiden genom att titta i backspegeln. Det räcker inte med att vi har högkonjunkturDen varar inte för evigt, och vi måste planera för framtiden. Som de andra deltagarna i den här debatten har jag ställtfrågor som jag inte fått svar på. Det är inte enskildheter och detaljen Det ärstora och viktiga frågor jag har ställt om kvinnorna och regionalpolitiskasatsningar, om satsningar på infrastrukturen, om en analys av den sammantagnaeffekten av olika utredningan Kan vi få ett enda svar? Blir det någon sådananalys innan vi skall fatta beslut i vår? Visst skall man ha respekt för remissinstanser, men mankan ju inte gömma sig bakom dem och låta bli att svara på de frågor som ställs.Nog måste väl regeringen ha några egna idéer och visioner om landsbygdens utveckling.När får vi höra arbetsmarknadsministern tala om vad regeringen vill mer än iallmänna svepande formuleringar? Sedan vill jag bara kort beröra siffrorna för befolkningeni länen. Vart flyttar människorna? Glesbygd är ju inte ett enhetligt begrepp.1 finns två minsta kommuner Har arbetsmarknadsministernklart för sig hur läget är i de sämst ställda kommunerna i landet? Det måsteändå vara riktmärket för vilka insatser som krävs, om man vill göra allvar avdet man pratar om rättvisa och likvärdighet i levnadsvillkon Det är bra med en sådan här debatt, det tycker jag, menvad är det för mening med att ha en debatt om vi inte får några svar påfrågorna från regeringen? Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar Debatt om landsbygdens utveckling INGERSCHÖRLING (mp); kan inte svara på några frågorsom vi från oppositionen har ställt här , utan hon måste vänta tillsbetänkandet är klart. Det kan man nästan tolka som om regeringen inte har någonlandsbygds- och glesbygdspolitik nu utan måste vänta för att skaffa sig ensådan. Men det måste väl ändå finnas riktlinjer att redovisa, och omoppositionen klarar av att tala om vad man vill för landsbygd ochglesbygd, måste väl regeringens representant kunna göra det. Skall jag uppfatta som om villsatsa på utvecklingsfonder, så är jag och många med mig glatt överraskade. Kanni rent av tänka er ännu effektivare sätt att stärka den lokala företagsamhetengenom att medverka till att löntagarfonderna avskaffas och medlen som de harförs över till närfonder? Och vad säger och om ett sådantförslag? Kommunala näringslivsfonder, som vi kallar närfonder, villvi inrätta i samtliga kommunen De skall stimulera ett lokalt, småskaligt ochmiljövän-ligt näringsliv och genom rådgivning, genom att hjälpa till att skaffariskvilligt kapital och genom lågräntelån underlätta uppbyggnaden av ettlokalt förankrat näringsliv. Närfonderna skall också med rådgivning och ekonomisktstöd hjälpa anställda att ta över ägandet av företag som de arbetar i närföretag säljs. Närfonderna skall finansieras med pengar som överförs fråndagens löntagarfonder och i fortsättningen med den s.k. övervinstbeskattningenav företag. Det vore väl bra om vi kunde komma överens om det. Innan den här debatten är slut, skulle jag vilja säganågot om att landsbygden i den regionalpolitiska debatten beskrivs somolönsam. Det talas om olönsamma områden som behöver stödjas för att de skallöverleva. Låt oss komma bort från denna misstolkning, om vi nu fill äventyrsgör den. Enligt de grönas syn är det landsbygden som står för denproduktion som hela lever av - livsmedel, skog och vattenkraft. Städerna har ständigt subventionerats med rikliga bidragfill byggnader, infrastruktur, bostäder industrianläggningar osv. Deregionalpolitiska landsbygdssatsningarna är i det sammanhanget mycket, mycketsmå. På kostnadssidan belastar städerna dessutom glesbygden med växande avfallshanteringoch ökade sociala kostnaden började med att säga att jaginte skall släcka ljuset. Det finns en formulering som lyder: Förbanna intemörkret utan tänd ett ljus! Jag anser att den politik som har bedrivits underåren från det att socialdemokraterna återupptog regeringsinnehavet inteinneburit att man förbannat mörkret utan att man fakfiskt har tänt åtskilligaljus, också i glesbygden. Sedan till diskussionen om svar eller inte svar på frågorsom ställs. Jag har vid upprepade tillfällen, också i den här debatten, sagtatt principiellt har jag en utgångspunkt, att vi skall satsa påglesbygdsutveckling och landsbygdsutveckling. Jag anser att det innebär skall satsa på kompetens, att man skallsatsa på kommunikationer, att vi måste satsa på kvinnor och att vi måste satsapå kultun Jag har också redovisat att det är viktigt att kvinnor fårdel av kompetensen. Jag har vidare sagt att kommunikationerna skall varamoderna kommunikationer, osv. Men det finns ett antal förtroendevalda i kommittéer, iutskott m.m. som har lagt fram sina förslag. Flera av förslagen är ute påremiss och andra har varit det. I en lång rad av dessa utredningar har deltagitpartikollegor till flera av de meddebattörer som här har ställt frågor. Om jaginnan remissarbetet var avklarat - det gäller både livsmedelspolitiken ochandra områden -gick ut och talade om att så här skall det bli i dessa frågoroch så här skall det vara i andra frågor, då är jag alldeles övertygad om attjag i nästa stund i denna talarstol skulle få svara på hur jag i förväg kan gebesked om konkretiseringar av olika frågor. När det gäller väganslag har beslutat om 6miljarder kronor till särskilda bärighetshöjande insatsen Enövervägande del av dessa pengar skall gå just till skogslän ochglesbygdsområden. Det finns några saker som vi ändå har varit överens om iden här debatten, och det är att vi vill ta vara på engagemanget, kunskapen ochkompetensen hos människor över hela landet, inte minst hos de människor som bori glesbygd och på landsbygden. Jag är övertygad om att regeringens förslag somhelhet innebär en positiv utveckling för landsbygdens del. På många sätt har den här riksdagsdebatten varitvälkommen, för jag har fått anledning att klara ut en del missförstånd idebatter som varit. Socialdemokraterna i regeringen, i , i län ochkommuner står för en regionalpolitik som ger sysselsättning och välfärd i alladelar av landet. Det är en politik som kan ge möjlighet till ett gott liv förmänniskor i glesbygd, landsbygd, tätorter och storstaden Det är viktigt att i det här sammanhanget se politiken somen helhet. Jag menar att det är just den helheten som gör att socialdemokratiskpolitik har gagnat och kommer att gynna människors liv också på landsbygden. Den särskilt anordnade debatten var härmed avslutad. 7 § Beslut om samlad votering Beträffande de påföredragningslistan närmast upptagna ärendena, jusfi-tieutskottets betänkandeJuUlO, kulturutskottets betänkande KrU7 och utbildningsutskottets betänkandeUbU7, beslöt kammaren på förslag av tredje vice talmannen medge att de fickföretas till avgörande i ett sammanhang sedan debatten i samtliga dessa ärendenavslutats. 1989/90:417 december 1989 1989/90;JuU10Samhällstjänst (prop. 1989/90:7). Moderata samlingspartiet har länge efterlystförsöksverksamhet med samhällstjänst. En helt ny påföljd, benämndsamhällstjänst, borde även i kunna fillämpas med positiv verkan,speciellt vad gäller yngre lagöverträdare. Samhällstjänsten skall ju kunna varaett alternativ fill korta eller medellånga fängelsestraff just för denna grupp.Vi vill även gå ned i åldrar med denna påföljd, men till det återkommer jagsenare. Propositionen föreslår att försöksverksamhet skall prövasunder , men endast gälla brottmål som prövas av , ,, och tingsrätten Moderata samlingspartiets uppfattning är att detta klartstrider mot grundläggande principer om likabehandling inom straffrätten. Detär djupt oroande att tänka sig att en ung människa döms till fängelse någoneller några månader vid många av våra tingsrätter, medan andra - som döms församma slags brottslig verksamhet - får en möjlighet att välja samhällstjänst istället för fängelse. Detta strider mot den grundläggande principen om likhetinför lagen, ett rättsbegrepp som vi aldrig får tumma på. Avsaknad av resurser - som man pekar på i propositionen -får aldrig medföra olikhet inför lagen. Vi menar att ett sådantbetraktelsesätt inte hör hemma i en rättsstat. Försöksverksamheten bör införas,det stödjer vi, men den bör omfatta hela landet. Därför, herr talman, yrkar jagavslag på utskottets förslag på denna punkt och yrkar bifall till den moderatareservationen. Samhällstjänst är ett slags kontrakt som ingås mellan dendömde och samhället. Eftersom samhällstjänstkontrakt skall kunna upprätthållassom alternativ till fängelse, borde naturligtvis också påföljden blivillkorligt fängelse. Rätten bör alltså döma ut ett fängelsestraff, mensamtidigt bevilja anstånd med straffets verkställighet. Detta är en vikfigprincipfråga. Vi delar här helt frivårdskommitténs förslag i SOU 1984:32 attsamhällstjänsten bör knytas till påföljden villkorligt fängelse. Vi tror att den allmänpreventiva effekten av en villkorligfängelsedom är betydligt starkare genom att straffet markeras och genom , om man bryter kontraktet och missköter sig, kan förverka samhällstjänsten,varvid fängelsestraffet utlöses i sin helhet. Man vet vad man har att vänta omman inte sköter sitt åtagande. Det är både en press på den dömde och ett stödatt veta att det kommer ett fängelsestraff vid ett brytande av kontraktet. Även på denna punkt yrkar jag avslag på utskottets förslagoch bifall fill den moderata reservationen. Jag beklagar verkligen att utskottets majoritet inte velatpröva samhällstjänstinstrumentet även när det gäller de yngsta lagöverträdarna,som inte döms till fängelse. Fängelsestraff för yngre är ju sparsamt utdömt,det hör till de verkliga undantagen och det med rätta. Men jag tror att justhär skulle en samhällstjänst, dvs. att få göra rätt för sig, att ändå få enpåföljd som känns, att behöva inordna sig i samhället på ett positivt sätt, attträffa människor som har en positiv livssyn och som arbetar ideellt för någotde tror på -just det vore av största hjälp för just dessa unga. Det kundehjälpa till att ge dem en ändrad attityd till brottslig verksamhet. Jag ärmycket övertygad om att det är just förstagången inför domstol som det är viktigt att det händer någonting. Då är ocksåde unga som mest påverkningsbara. 1dag upplever de unga att de går straffria. Villkorlig dom eller övervakningräknar man inte som straff , i synnerhet inte som man vet att man kan fåmånga villkorliga domar innan någonting händer Man är också ganskamedveten om att man får vad vi kan kalla "mängdrabatt". Dettaär en mycket farlig utveckling. Vi har sett hur ungdomsbrottsligheten ökar,hur svårt vårt samhälle har att handskas med de s.k. värstingarna. Detär detta som vi i moderata samlingspartiet vill förhindra genom att ävenerbjuda de yngre lagöverträdarna samhällstjänst. Vi vill ge dem en chans attsnabbt bryta sin brottsliga bana. Vi vill ge dem hjälp och stöd att kommatillbaka till ordnade förhållanden med arbete, bostad och självförtroende,vilket behövs om de senare skall ha en chans att klara sig. Viär medvetna om att försök med samhällstjänst på kort sikt förorsakar vissakostnaden Men klart är att är samhällstjänst en mycket humanarepåföljd. Det är också för samhället en betydligt billigare form avverkställighet av straff än vad t.ex. fängelse än Samhällstjänstbör också konstrueras som en ny, fristående påföljd. Bestämmelserna bör påsikt införas i regler om påföljd för brott, något som ävenlagrådet anfört i denna fråga. Jag yrkar därför ävenbifall till reservation 8 av m.fl. 1989/90:41 7december 1989 Äntligen har att ta ställning till ett regeringsförslag omsamhällstjänst som straffrättslig påföljd. Jagsäger äntligen därför att vi i länge har velat ha ett sådantförslag. Vi ser det naturligtvis som en framgång när det nu har kommit, även omvi har en del invändningar mot det. Redan1979 års frivårdskommitté, som skulle pröva vissa frågor om kriminalvård ifrihet, vägde samhällstjänstens fördelar och nackdelar mot varandra. Enmajoritet tog den gången ställning mot den. Det fanns dock en reservation avfolkpartisten i och centerpartisten ,som ville införa samhällstjänst på försök som ett alternativ tillfrihetsstraff. Runt om i världen söker man efter alternativ till fängelse för personersom gjort sig skyldiga till brott för vilka brukar dömas till relativt kortafängelsestraff. I främst anglosaxiska länder har man infört ett straff som mankallar "community service" eller samhällstjänst, som vi översatt dettill. I våra nordiska grannländer och förekommer försök med"samfundstjeneste". Medsamhällstjänst menar man i regel att den dömde på sin fritid under ett visstantal timmar utför ett oavlönat arbete som är nyttigt, meningsfullt för honomsjälv och samhället som hans - för det är ofta fråga om en han -inlemmas i ett lagarbete. Naturligtvisfinns en rad problem förknippade med samhällstjänst. Det kan vara svårt attfinna arbetsuppgifter som den dömde rimligen kan klara av och som inte tas frånden ordinarie arbetsmarknaden. Hur skall övervakningen ske? Blir det intesvårt för domstolen att välja ut de lagöverträdare 3Riksdagens protokoll 1989/90:41 somrimligen kan klara av samhällstjänst? Kritiker mot förslaget om samhällstjänst har ifrågasattdet också av principiella skäl. År det ett straff att få ett arbete? Är detinte i själva verket att betrakta som en förmån? har ansett att fördelarna och möjligheternamed den nya påföljden överväger medan socialdemokraterna tidigare mest setttill svårigheterna att genomföra den. Då frågan om att införa samhällstjänstsom en ny strafform har behandlats av har den avvisats avsocialdemokraterna och kommunisterna. I har försöksverksamheten pågått . Dedanska erfarenheterna, som vi bygger på, är övervägande positiva. Främstlagöverträdare som har begått förmögenhetsbrott ådöms efter personundersökningsamhällstjänst i i stället för fängelse. Tillsynen av dem är noggrann.Sköter de inte det oavlönade arbetet, leder det till fängelse. Det är intesvårt att få tag på arbetsplatser, som har anknytning till ideell verksamheteller är offentligt stödda. Återfall i brottsligt beteende förekommer naturligtvis,men de är trots allt färre än efter ovillkorligt fängelsestraff. Olikaremissinstanser i såsom domare, åklagare och advokater uttrycker sigpositivt. En av av de fördelar med samhällstjänsten till vilken viknyter särskilda förhoppningar är att de som döms till denna påföljd fårmöjlighet att inordnas i en normal social gemenskap. Just erfarenheterna frånDanmark talar om att många av dem som har fullgjort samhällstjänst för förstagången kom in i en "normal" arbetsgemenskap. De upptäcker att det harsina fördelar att leva ett "Jensenliv", som man säger i . Den positiva utvärderingen av den danskaförsöksverksamheten bekräftar vår uppfattning att det nu är dags att i Sverigeinföra samhällstjänst såsom ett alternativ till fängelse. Med hänsyn till desvårigheter som det uppenbarligen kommer att innebära att införa samhällstjänstsåsom ny påföljd anser vi att man inledningsvis bör göra det inom ramen för enförsöksverksamhet. Försöksverksamheten bör genomföras i hela landet samtidigtmen till en början i första hand inriktas mot unga lagöverträdare och ses såsomett alternativ till skyddstillsyn eller kortare fängelsestraff. Trots att socialdemokraterna har ändrat sigoch gått med på en försöksverksamhet med samhällstjänst, har vi i folkpartietnågra invändningar, vilka framgår av de fyra reservationer som vi har avgivittill detta betänkande. Vi tycker i reservation 1 att försöksverksamheten skallomfatta hela landet, inte bara de fem tingsrätterna. I reservation 3 anser vi att samhällstjänst skall kunnaanvändas också såsom alternativ till skyddstillsyn, speciellt för ungdomarmellan 15 och 17 år I reservation 8 framhåller vi att samhällstjänsten iframtiden bör konstrueras såsom en ny fristående påföljd. I reservation 9 påpekar vi att det även om vi tror påsamhällstjänsten måste till en rad åtgärder, om vi skall få en minskadbrottslighet. Vi vill t.ex. satsa på jourdomstolar Jag yrkar bifall till reservauonerna 1, 3, 8 och 9. ANDERSSVÄRD (c): Jag vill börja med att yrka bifall till allade reservationer som är undertecknade av företrädare i utskottet. Det är bra att det äntligen skall hända något praktisktnär det gäller den så länge diskuterade samhällstjänsten. Socialdemokraternahar i det längsta stretat emot men är nu med på den försöksverksamhet somföreslås i propositionen och utskottsbetänkandet. De från och Danmarkredovisade positiva effekterna av genomförd verksamhet med samhällstjänst harstarkt bidragit till att vi äntligen skall få i gång försök. Det är - alldeles speciellt när det gäller ungalagöverträdare - viktigt att hitta realistiska alternativ till fängelsestraff.Det finns alltför många vittnesmål om fängelsetidens negativa inverkan på ungamänniskors fortsatta utveckling. Samhällsingripanden mot enskilda individermåste såsom huvudmål ha att medverka till att människor upphör med brottsligverksamhet -inte utvecklas till mer kvalificerade brottslingan Givetvis skall utdömt straff också tjäna som varning förandra, men huvudintresset måste knytas till rehabiliteringen. I detsammanhanget tror vi från sida på samhällstjänst såsom alternativ -speciellt beträffande unga lagöverträdare. När det gäller försöksverksamhetens omfattning anser vifrån sida att fler orter redan från början skall ingå. Skälen tilldenna inställning är flera. För det första skulle orter med flera variationer isin sociala struktur kunna tas med. En större geografisk spridning skulle ocksåvara möjlig. Eftersom det inte går att i förväg veta var den störstabenägenheten att positivt delta i försöksverksamheten finns, så ökarmöjligheten att uppnå lyckade resultat om flera orter ingår från början. Personligen anser jag att resultaten från ochDanmark är så positiva att vi i mycket väl kunde gå direkt på ettfullskaleförsök, omfattande hela landet. Men här, som på så många andraområden, tillämpar vi den svenska modellen att utreda och genomföra stegvisaförsök. Om det skulle visa sig att försöksverksamheten slår väl ut - och varförskulle det inte bli så - har vi genom att ta ut ett fåtal försöksorter baraskjutit de positiva effekterna .