prot · GD09118 · 1989-12-31 00:00:00 — Del är inte heller ovanligt att en hel bygds överlevnadhänger på aft eft dödsbo medger försäljning av sin fasfighet på elt sådant sättatt del skapar en förvärvskälla för elt annat hushall som annars inte skullekunna få elt stabilt försörjningsutrymme just i den bygden. Därför måsle möjligheter, dvs. glesbygdens resurser, kunnatas lill vara av människor som vill bruka jord och skog och som vill verka föralt bygden utvecklas - ett förhållande som på allt sätt måste underlättas.Varje enskild fastighet är viktig, särskilt i glesbygden, för service ochsocialt liv. Samban-del mellan ägande, brukande och boende kan inte nogpoängteras, anser vi i folkparliel. När därför 1988 beslöt om nya regler fördödsboägda och samägda jordbruksfastigheter, för atl komma lill rätta mednågra av de praktiskt ölägenheter som jag här har nämnt, var det elt sleg irätt riktning. Genom ändring av infördes en skyldighet för dödsbonalt avveckla jordbruksfastigheten . En lagändring infördes också omförvaltning av vissa samägda fastigheter. var och är fortfarande inte hell nöjt medriksdagens beslut, utan vi ville gå längre. Vi ville göra mer. För det saknadesinsikt hos socialdemokrater och även hos moderater Det gäller särskilt på tvåpunkter: dels anser vi atl elt dödsbo under avvecklingsliden skall företrädasav en ställföreträdare, dels att lagen om förvaltning av vissa samägdajordbruksfastigheter bör göras tillämplig redan då två personer, som inte ärgifta med varandra eller sambor, gemensamt äger en jordbruksfastighet. Skälen till detta är flera. Eflersoin vi är välunderrättade om atl flerägande av t.ex. skogsmark är problematiskt, skullemöjligheten alt utse en företrädare underlälla förvaltningen. Enligt denstatliga dödsboulredningen ägdes i slutel av 70-lalet av allajordbruksfastigheter helt eller delvis av dödsbon. Vi anser fortfarande altavvecklingen skulle underlättas om ett dödsbo redan under avvecklingstidenutsåg en ställföreträdare. Dödsboägandel är vanligast förekommande i dettypiska skogslänet, och ett sådant skogslän representerar jag här . innehas var femte jordbruksfastighet helt eller delvisav dödsbon. Även dådel gäller den andra frågan, om ställföreträdare i de fall en fastig- het ägs avtvå personer som inte är gifta med varandra eller sambor, anser vi att enperson bör utses att vara ställföreträdare. I den statliga utredning som jagtidigare har nämnt, Dödsboägande och samägande , har den här frågannoga undersökts. Av utredningen framgår del alt av totalt 322 300 fastigheterinnehas av en enda ägare, men ca 47 000 fastigheter, dvs. ,av två ägare. Sammanfattningsvis kommer man fram till all antalet fastighetersom ägs med samäganderätt av två personer i realiteten ändå är fler än de somframgår av del framtagna materialet. Det är svårl atl ange hur stort det okändaantalet kan vara. I utredningen konstateras att det övervägande antaletsamäganderäller är de tvåägda fastigheterna och att ägandet av dessa dominerasav makar eller samboendepar Folkparliel anser dock atl det är väsentligt, för atlunderlätta ell rationellt brukande, för en bygds överlevnad och för kontaktermed myndigheter, atl en person är ställföreträdare för fastigheten i de fallägarna inte är gifta eller sambor. Detta är särskilt viktigt i de norrländskaglesbygderna, där t.ex. syskon övertagit en fastighet. Den ene av syskonen kanvara bosalt långt i från brukningsenhelen. Därigenom försvåras den rationellahanteringen. Oaktat - som utskottet säger - att vår folkparlimolion skulle haen begränsad räckvidd, kan den vara nog sä verkningsfull i de enskilda fallenoch i de enskilda byarna, enligt vårt förmenande. Svårigheten alt förvalta en fastighet ökar med flerdelägare. Det finns mänga avskräckande exempel pä fasligheter som har drabbatsav ineffektiv förvaltning och som ägs av tvä personer som inte är gifta.Folkpartiet anser atl lagen bör ändras i den riktning jag här har framfört. Jagyrkar därför bifall till reservation 1 lill lagutskottets betänkande. I samma betänkande behandlas en moderatmolionmed yrkande om att arrendelagstiftningen bör ses över för atl åstadkomma enbättre balans mellan jordägare och arrendatorer talare har yrkatbifall till reservationen avseende denna motion. behandlades arrendelagstiftningen ochfriköpsrätlen av historiska arrenden ingående i . Även då förelåg ennära nog likadan motion om översyn av arrendelagstiftningen. Den var ocksåföremål för en ingående remissbehandling. Redan då krävde vi i ivår reservation till belänkandet en översyn av lagstiftningen. Tyvärr fick viingen med oss på den reservationen - inte ens den moderata riksdagsgruppen. Onekligen har arrendeinstilutionen stor betydelse för delsvenska jordbruket. Faslän det har skelt stora förändringar inomjordbrukels område, kommer, som det sagts från talarstolen,jordbruket att slå inför mycket slora förändringar de kommande åren.Arrendeinstitutet kommer definitivt atl behövas, men med fastare och merlångsiktigt klara regler Eftersom av den svenska åkerjorden är arrenderad ochöver hälften av alla jordbruksförelag är beroende av arrenden i någon form,måste helt enkelt ell förtroendefullt samarbete etableras mellan arrendatoreroch jordägare. Många jordägare är för resten själva arrendatorer Enligt åsikt är det viktigt attarrendelagstiftningen reellt står i samklang med den jordbrukspolitiskamålsättningen. Därför behövs klara spelregler Vi vet att gällande arrenderegleribland har en mindre lämplig utformning.Reglerna om arrendatorers vårdnadsskyldighel behöver t.ex. preciseras ochdetsamma gäller huruvida nuvarande regler för besittningsskydd hartillfredsställande utformning, och det gäller även arrendeavtalets längd. Hänsyn måste enligt vårt förmenande alltid las lillmålsättningen att det skall råda balans mellan parlerna på arrendemarknaden.Elt arrende förutsätter båda parters samtycke och intressegemenskap för atläven det jordbrukspoliliska effeklivitelsmålet skall tillgodoses. Vid riksdagsbehandlingen enades omett tillkännagivande angående en ulredning om skydd för investeringar iarrendestället, vilket i och för sig är bra. Men då lycker jag attsocialdemokraterna borde ta steget fullt ut och även tillstyrka en översyn avhela arrendelagstiftningen. Vad finns det för skäl att tveka? Osäkerhet rådernu om arrenden och om framtiden för arrendeinstitutet. Vid den tidigare nämnda remissbehandlingen kring friköp avhistoriska arrenden anslöt sig flera remissinstanser lill kravet om översyri avarreride-lagstiftningen, bl.a. domänverket, stiflsnämnderna i ,och , m.fl. Lyssna pä dem, OweAndréas-son! Med det anförda yrkar jag bifall till reservationerna 1och 2 och i övrigt till del som slår i betänkandets hemställan. AnL 112OWE (); I lagutskottets betänkande 1989/90:26 harulskotlel behandlat fyra motioner Dessa anknyter till vissafaslighelsrätlsliga frågor Den första motionen berör frågor om ställföreträdareför dödsbon och samägda jordbruksfastigheter. Motioner av liknande slag harbehandlats av utskottet och . 1 en annanmotion begärs en översyn av arrendelagstiftningen. Även i denna fråga har enmotion tidigare varit föremål för prövning, så sent som för någramånader sedan. Vilande lagfart samt utlännings rätt atl få köpa fast egendom iSverige ingår också i delta betänkande. Motioner som berör dödsbo- och samägdajordbruksfastigheter har, som tidigare nämnts, varit föremål för riksdagenssiållningstagande. Förslaget i den nu aktuella motionen liksom i tidigaremotioner innebär atl dödsbon som innehar jordbruksfastigheter underavvecklingstiden skall vara skyldiga atl ha en ställföreträdare, vidare attlagen om förvaltning av vissa samägda jordbruksfastigheter ändras så alt denblir tillämplig även när en jordbruksfastighet iririehas med samägande av tvåpersoner som varken är gifta med varandra eller sambor Första gången motionen presenterades var i samband med eltregerings-förslag som syftade till atl minska de olägenheter som uppkommer närjordbruksfastigheter innehas av dödsbon eller av flera persorier medsamägande-rätt. återkom samma motionsyrkande till . Nuskall vi här i kammaren på nytt ta ställning i samma fråga. har med slor majoritet vid två tidigaretillfällen avslagil motionsyrkandena. Då det inte framkommit någol nytt efterhösten 1988, när utskottets majoritet ställde sig bakom lagstiftningen omförvaltning av döds- boägda ochsamägda jordbruksfastigheter finns det ingen anledning atl Prot.1989/90:118 frångåriksdagens fidigare ställningstagande. Som upplysning kan nämnas alllagstiftningen på delta område är ny och har varit tillämplig sedan den 1 Vissa faslishets- , Det är rimligt alt man får erfarenhet av lagstiftningen, innan even- / * tuellaändringar i lagtexten genomförs. I motionen om alt ändra i lagen om vilande lagfartframhålles all del förekommer fall där lagfartsansökan varit vilandemycket länge, i bland . Från ulskoltels sida menar man alt denuvarande bestämmelserna för vilande lagfart inte inneburit några påtagligaproblem. Atl, som motionären påstår, en lagfartsansökari i enstakafall varit vilande en längre lid, kan ha sina orsaker i andra förhållanden änjust brister i lagstiftningen. Utskollet är därför inte berett atlskärpa reglerna när del gäller vilande lagfart. Den tredje motionen som tas upp i detta belänkande gällerarrendelag-sliflningen. Från motionärernas sida menar man atl ändringar iarrendelagstiftningen som har beslutats medfört altbalansen mellan jordägare och arrendatorer allvarligl har rubbals. Medanledning av delta påstående begär man att en utredning tillsätts med uppgiftatt föreslå förändringar i lagsliftriingen. En motion i samma syfte behandlade den 30 november1989. Utskottet ansåg atl den lagstiftning vi har påarrendeområdet fyller högt ställda krav på båda parter Någon ny utredningeller översyn var därför enligt ulskotlel för dagen inte påkallad. Del somutskottet anförde för snart äger alltjämt giltighet, anserutskottets majoritet. Den sista motionen i della betänkande gäller utlänningsrätt atl köpa fast egendom i . I motionen yrkas atl förvärvstillslåndvid förvärv av fast egendom utanför militära skyddsområden skall slopas förmedborgare i de nordiska länderna och i länder som ingår i EG. När det gäller utländska medborgares köp avfrilidsfasligheter i vårt land har man i tidigare motioner under ett antal åryrkat atl reglerna skall skärpas för dessa faslighelsförvärv. I den nu aktuellamotionen går man i motsatt riktning och yrkar på ett slopande avförvärvslillslåndel. På förslag från lagutskottet har avslagil dessatidigare motioner Även den aktuella motionen bör avslås, enligtmajoritetens förslag. I detta sammanhang bör påpekas atl Nordiska rådetrekommenderat nordiska ministerrådet all utreda möjligheterna för nordiskamedborgare aft förvärva fast egendom för bostadsändamål i hela . Sverigearbetar dessutom akfivt inom EFTA med förhandlingar som har till syfte att fåett närmare samarbete med EG. Om resultatet blir ett europeiskt ekonomisktsamarbete där EFTA är med, kan det infe uteslutas att reglerna om utländskamedborgares räft aft förvärva fast egendom i kan bli förändrade. Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottels hemställan och avslag på samtliga reservationer 113 (): har givit eri beskrivnirig av motionerna och 135 tidpunktenför deras avlämnande. Allt det är korrekt, men jag sade redan i miltförsta anförande att inte är nöjt med behandlingen av motionernaom dödsboägande och samägande. Beslutet om att dödsbon skulle avvecklas harväl i och för sig gjort livet litet lättare för de människor som blir kvar iskogsbygderna. Men de som flyttar tar inte konsekvenserna av sin utflyttning,och priset blir högt både för dem som stanriar kvar och för riatiorieri. Därförskulle mycket vara vunnet, om man kunde förenkla proceduren genom att utse enställföreträdare. Jag tror atl inte har upplevt problematikeni skogsbyg-derria. Den är säkert ganska okänd för horiom och kanske också förmånga andra socialdemokrater, men här handlar del om ell stort problem. Med tanke på jordbrukels framlid finus det alla skäl,tycker jag, att se över arrendelagstiftriingeri, så alt det blir balans mellanjordägare och arrendatorer säger i betänkandet atl frågan nyligenhar behandlats, men den kommer atl vara lika aktuell för vår del ända tills delkommer till stånd en utredning. Jag tycker atl försvaret från majoritetens sidavar svagt på den här punkten. 114 (); När del gäller reservation 3 gjorde jag intemera än atl yrka bifall lill den. Här är det helt enkelt på def sättet all avsamma skäl som många svenskar vill kunna köpa sig en fast egendom, framför allti , tycker jag att vi också måsle låta medborgarna därifrån etablera sigi vårt land och få möjlighet atl köpa sitt eget ställe här Vad beträffar arrendelagstiftningenhar den myckel väsentliga skillnaderi uppstått sedari vi diskuterade frågau iriovember all nu föreligger en proposition om den framtida jordbrukspolitiken,där def föreslås lårigtgåeride förenklingar och avregleringar på detjordbrukspolitiska området. Del är väl ell myckel starkt skäl atl gå vidareäven med de kringliggande lagstiftningarna som berör jordbrukets intressen. AnL 115OWE (); säger all människorna uppe iNorrland inte tar sitt ansvar Det kan jag inte vare sig bekräfta ellerdementera. Jag förstår atl detta är en viktig fråga för . Det ärtredje gången vi diskuterar frågan i , och såvitt jag vet har vi intehaft några problem eller några uppvaktuirigar vare sig per brev eller teleforiav de människor som är berörda av lagstiftningen. kanske kan ge ossexempel på vilka del är fråga om, och vi kan då prata med dem om det nu är såatl de har problem. Vi får väl om del skulle gå så långt ändra lagstiftningen,men jag betvivlar att del blir aktuellt i detta fall. När det gäller arrendefrågorna kan man väl säga altklimatet mellan jordägare och arrendatorer är relativt bra. Här finnsnaturligtvis undantag, och man kan säga att dessa undanlag är skräckexempel. Jag kan förstå atl , som är lantbrukare ochjordägare och en duktig sådan, i delta fall tar parti för jordägarna. Även hansmedmolionär är ju jordägare, och jag har alltså förståelse för att de agerar pådel sättet. Vi sominte är vare sig jordägare eller arrendatorer och kan tala med båda parler,har nog upplevt det som atl arrendelagstiftningen är till fördel för Prot. jordägarnaoch inte för arrendalorerna. Därför vill vi gå vidare på den vä- gen, såsom vi gjorde när vi häri fattadebeslut om en friköpsrätt för historiska arrenden. Vi fick ju vid del tillfället närdel / ° gällerinvesleringsfrågan en majoritet för förslaget. Man arbetar därför nu 8 18 med dennafråga i departementet. AnL 116 (); Delta är ett problem, . Det ärfråga om alt människor flyttar och inte tar sill ansvar för den enskilda bygden- del är där problemet finns. Det finns ell otal fastigheter med samägande ochdödsboägande. Om man för dessa fasligheter fick utse en förvaltare, enföreträdare som kunde ta ansvar för att effektivt sköta dem och även skötaförhandlingar med myndigheter, då skulle del underlätta förvaltningen förfastigheterna och vara lill stort gagri för bygderi. Jag rekommeoderar OweAridréasson en studieresa upp till. dessa bygder så att han kan se hur det serul på många ställen. Jag nämnde i milt anförande atl var femtejordbruksfastighet i helt eller delvis innehas av dödsbon. Detär inte svårt atl förstå all problemen blir slora om man skall ha atl göra medflera ställföreträdare. Vi har fält en lagstiftning som medger att dödsbonkan avvecklas , men även under den liden kan det ju uppstå problem. Jag tror alt inte riktigt kan förslå denhär problemaliken och alt del är därför han är så oförstående. För min del ärdet ganska klart vad som är problemet. AnL 117 (): Jag håller med om all förhållandelmellan arrendatorer och jordägare i de allra flesia fall är mycket bra. De fallsom vi har hört talas om då det har gnisslat är undanlag. Del är emellerlid inte dessa personer jag talar om, utanjag talar om de personer som skulle vilja bli arrendatorer men inte kan bli detdärför alt del inte finns ett utbud av arrendeställen. Det finns, OweAndréasson, ett stort antal jordägare som tvekar eller, som jag sade tidigare,hyser en direkt ovilja mot atl arrendera ul sina gårdar på långa, fasta arrendekontrakt.De arrenderar i stället ul dem på korta perioder och konstiga villkor Vad vi vill ha, och vad som är till nytta för båda parter,är långa, fasla kontrakt. Och sådana är del onl om på grund av alt vi harenarrendelagstiftning, som leder lill att många jordägare tvekar eller inte villarrendera ul sina gårdar Del år dessa arrendatorer jag lalar för, de som skullevilja vara arrendatorer på dessa gårdar på sådana kontrakt. AnL 118 (): säger alt inteförstår dessa problem. Jag kan då bara säga atl jag i så fall delar dettaproblem med de andra som ingår i majoriteten. Jag är alltså inte ensam om det. Om det riu är så många som har del så besvärligt där uppe,skulle jag vilja rekommendera atl hon säger lill dem alt la kontakt med lagul- 137 1989/90:118 9 maj1990 skottets representanteroch prata med oss. Då får vi väl se hur många vi får la kontakt med. Problemetär kanske inte så stort som vill göra gällande. Jagkari hålla med om atl del kari ha siria problem alt arrendera ut sin jord närdet gäller lagstiftningen. Någol som enligt min mening kommer attbli ell mycket stort problem för def svenska jordbruket ärjordför-värvslagstiflningen, som också i sitt ariförande nämnde.Där borde och jag hjälpas åt att se till att deri lagstiftriingvi har ändras. Manhar när det gäller jordförvärvslagen nu uästari tagit bort prispröv-riirigeri.Tidigare var det ju avkastuingsvärdet som gällde, nu är det i ställetmarknadsvärdet. Man kan se att det finris jordbruk som säljs lill högapriser Taxeringsvärdet kan ligga på strax . Man kari ha räknatut marknadsvärdet lill , och man säljer sedari gården för 2,5 milj.kr Del firins i närheten av storstadsområdena flera exempel på delta. Jagskulle vilja se hur slor arrende avgiften i dessa fall skulle bli och vilka somskulle kunna ta ett sådanl arrendeställe. Inte ens de yngre jordbrukare jagkänner lill som gärna vill arrendera eri gård har möjlighel till detta.Arreri-deavgifterna gör att de backar Anf.119 (): Del är inte alltid så all majoriteteri har rätt, kan vara illa underrättad och fatta beslut på felaktiga premisserDet finns ingen majoritet uppe i de norrländska skogsbygderna, utan där finnsendast minoriteter I en sådan här fråga skall man enligt min uppfattning äventillgodose minoritetens behov och krav. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut skulle fattas deu .) Föredrogslagufskoltels belärikande 1989/90:LU27 Sakrätlsliga ftågor 120 (); betänkaride haridlar om olika juridiska pririciper inomden centrala civilrättens område. Omman köper eri sak eller - mera formellt uttryckt - om man ingår ett köpeavtal,förvärvar man då full äganderätt lill saken i och med avtalet(av-lalsprincipen), eller krävs del härutöver atl man får saken i sinbesillnirig (iradiliorispririciperi)? Frågari är av belydelse, inte förrelationen säljaren och köparen emellan utan för köparens förhållaride lillutomstående, till tredje man. När stiftas med andra ord sakralt enligt svenskrätt? Svaretär alt vi i sedan förra hälften av 1800-falet omfattarfradi-tionsprincipen. Förvärv av äganderätt skall markeras på riågot för eriutom- stående uppfatlbart yttresätt. Förvärvet skall erhålla publicitet, och så sker geuom all köpeobjeklelöverlämnas lill köparen, då så är möjligl. Den anses som ägare som harbesittningen till saken; delta är den sveriska slåridpunk-len. Justdenna grundsals - erkänriaridel av besitlnirigeris betydelse - ligger förövrigt, i enlighet med vad som påpekas i betänkandet, lill grund för bl.a. helautsökningsrälten. Det kan vara förtjänt av att påpekas. Somjag framhöll då ämriet var föremål för kammareos uppmärksamhet i november 1987har det skrivits eff mycket stort antal lärda böcker och artiklar omstiftandet av sakrätt, senast i 1988 s. 224. Vår tidskanske mest framstående jurist, professorn och justitierådet ,har i avhandlingen betecknat den svenska ordningen som envis sådan, med hänvisning till atf det hos oss förekommer samma regler föromsäftningsköp, säkerhefsköp och panfsäffning, något som för övrigt - utöverlöseöreköpslagens tillämpningsområde - följer av 10 och 22 SS skuldebrevslagen.Del är då stiftandet av panträtt och fullbordandet av köp så all säga kommer iotakt med varandra som de värsta juridiska bekymren uppstår är en varmanhängare av traditionsprincipen. Härutövernöjer jag mig med påpekandet alt lagberedningen i sitt för omkring 15 är sedanframlagda betärikande Utsöknirigsrätt XIII föreslog befäs-taridet avtraditionsprincipen i en särskild lagregel, så lydande: "Överlåtelseav lösöre blir gällande mot överlålarens borgenärer, när egendomen har kommit iförvärvarens besittriirig. Harförvärvaren fått i besittning konossemenl eller sådan handling all överlåtarenicke utan dess företeende kan förfoga över egeridomeri, är det tillfyllest. Näregeridomeri eljest iririehas av tredje mari, är tillfyllest att överlålareneller förvärvaren har underrättat tredje mannen." Dennadeklaration lill förmån för iraditionspriricipen vann allmän anslutning vidremissbehandlingeri. Det förtjäriar all särskilt framhållas all rättslägetsålunda befunnits tillfredsställande för bara . Delfinns emellerlid personer som förespråkar att vi nu skall överge troheten molvår fast rotade rätlssedvänja lill förmån för avlalsprincipen. Man hänvisarlill del faktum atl den som i strid med den förnuftiga ömsesidighets-principenbetalar i förskoll löper risk alt inte få saken utlämnad lill sig och därtillall nya finansieringsformer inte går atl förena med iradiiionsprinci-pen. Pågrund därav skulle vi sålunda byta syslem. Motionen L902 är ett ullryck härför Utskolletär glädjande nog enigt i sitt avvisande av en sådari tarike, en enighet som kanvänfas bli upprepad i det betänkande rörande ny köplag och ny konsumentköplagsom snart kommer att ligga på bord. Tradiiiorisprinciperi liggerfast som fundamerit inom civilrätten; den utgör del av vår egen rättsordning.Detta hindrar självfallel inte all man är redo alt, på sätt som redan skell,göra undantag från principen i de speciella fall då så är befogat med hänsyntill utvecklingen. Ingen princip är ju enligt livets regel ulan undantag. 1många fall möts därför förespråkarria för priricipielll oföreriligaståridpurikler riågorislans på planens mittfält, för atl låna en bild fråriidrottsvärlderi. 1989/90:118 9 maj1990 En sådan situation kan hänföras till lösöreköplagen. Del ärpå denna enda punkt som utskottet ej är enigt. I den borgerliga reservationennr 1 begär vi uttryckligen, all man prövar vilka möjligheter som slår till budsi fråga om att modernisera lösöreköplagen. Här är del förskottssituationen,särskilt för konsumentköpens del, som är i blickpunkten. Min lärde kollegaBerigt kommer atl beröra saken ytterligare. Jag ber, herrlalman, all få yrka bifall till reservationen. Samband med den nu avhandlade situalionen har frågan omgodtrosför-värv. Även här slåss två principer om herraväldet,vindikationsprincipen och exslinktionsprincipen. Situationen är då den atl enperson. C, förvärvat en sak av någon som inte hade räft aft förfoga över saken,B. Den rätte ägaren, A, vill ha saken tillbaka av C. Får han del? är frågan.Att märka är att B kan inneha saken med eller mol A;s vilja. Man måsle alltsåtill en början skilja mellan två sinsemellan olika typfall, vilket ej alltidsker I svensk rätt vinner C över A; om C varit i god tro då hanfick besittningen lill saken av B. I några motioner uttalas nu kritik över densvenska ståndpunkten med hänvisning bl.a. lill förhållandena utomlands. Gångpå gång möter jag, herr talman, den uppfattningen all vi i är unika ochextrema i vårt skydd av godlrosförvärvaren C. Uppfaltningen är oriktig menseglivad. Åtskilliga rättsordningar, ja merparten, erkännergodlrosförvärv av stulen egendom som förvärvals inom den reguljära handeln.Andra länder går längre.