prot · GD0944 · 1989-12-31 00:00:00 — 1989/90:44 (vpk): Då tolkar jag invandrarministerns svar som så, att överlägg- [ ] ningarnafortsätter i positiv anda, att svaret till Flyktingkommissariatet kom- ar pajragot jUpQjfjj qj.|, denna verksamhetsäkerligen kan komma i gång. Överläggningenvar härmed avslutad. 22§ Svar på fråga 1989/90:319 om handläggningen av låneärenden ilänsbostadsnämnderna har, med hänvisning till att behovet av bostäder ärmycket stort i , frågat vilka åtgärder jag vill vidta för attminska de långa handläggningstiderna i länsbostadsnämnden. Somsvar på frågan vill jag säga att det redan har vidtagits olika åtgärder somdirekt eller indirekt medverkar till att minska handläggningstiderna hoslånemyndigheterna. För innevarande budgetår har , på regeringensförslag, anvisat särskilda lönemedel avsedda för extrapersonal vid bl.a.länsbostadsnämnden i . Vidare har jag, som jag tidigare under höstenredovisat i denna kammare, träffat överenskommelser med såvälbyggentreprenörerna som de stora byggherrarna om riktlinjer för bostadsproduktionensom bör kunna förenkla länsbostadsnämndens kostnadsprövning. Dessutomhar en särskild utredningsman snabbt utrett frågan omförenklad handläggning av ansökningar om bostadslån m.m. Utredningsmannen harbl.a. föreslagit att man ersätter det nuvarande tvåbe-slutsförfarandet med ettförenklat ettbeslutsförfarande. Förslaget remissbehandlas för närarande, ochjag räknar med att slutlig ställning till förslaget kan tas redan under våren1990. ALFWENNERFORS (m): Förnågra år sedan fattades beslut om att det i skulle byggas 4000lägenheter . Detta känner statsrådet väl till. Förra åretnåddes botten, det färdigställdes bara 1500 lägenheter har 2700 lägenheterpåbörjats. Dettaär mycket, mycket dåligt. Regeringen har verkligen misslyckats. Det finns olikaskäl till detta. Ett skäl som jag ser och som jag har berört i min fråga tillstatsrådet är administrationen, byråkratin. Jag har ett, ja flera, exempel pådetta. Ett företag hade fram till satsat 5 miljoner påkonsulter, projektering osv. Företaget lämnade ansökningshandlingar och fickett halvt löfte om att ärendet skulle vara färdigbehandlat om en månad.Företaget har än inte fått något besked. Entreprenören skulle börja byggaden , men det blev alltså inget av det. Detta kostar pengar, och nuser det ut som att det inte kan bli fråga om något igångsättande förrän den 1april, detta under förutsättning att företaget får ett posi-80 Det verkar som om länsbostadsnämnden - det är denna myndighet somhandlägger ärendet - inte klarar av dessa uppgifter tillräckligt väl. Medanledning av detta är det naturligtvis positivt att ta del av svaret.Statsrådet säger där att han har vidtagit en hel del åtgärder för att rättafill det hela. Jag har frågat vilka åtgärder som skall vidtas, och jag har fåttsvar på det. Men jag vill gärna ställa ytterligare en fråga. Om man tränger ini denna krångliga apparat, denna krångliga byråkrati, kan man väl ändå konstateraatt det ligger väldigt mycket i syn på saken, nämligen attlänsbostadsnämnden inte alls behövs? Låt mig först nämna ett par grundläggandefakta. Bostadsproduktionen vad gäller igångsättningen av nya bostadsbyggen äri år den högsta vi har haft för landet som helhet.Vi har satt i gång med byggandet av mellan 55 000 och 60 000 nya lägenheter Storstadsområdena är ett problem för sig, precis som AlfWennerfors säger Jag vill gärna instämma i beklagandet av att intebostadsproduktionen har kunnat bli högre i denna region med så stor efterfråganpå bostäder Jag är däremot inte beredd att skylla detta på länsbostadsnämndenshantering. Det finns många faktorer som ligger bakom de besvärligaförhållandena i storstadsområdena. Ett sådant är möjligheten att komma fram vadgäller planbesluten. Det finns en lång rad överklaganden av planbeslut. Det uppstårsvårigheter ute i kommunerna på grund av att det inte finns tillräckligt starkapolitiska majoriteter som kan fatta beslut i planärenden. Dessutom gör den kostnadsbildsom finns i storstadsregionen att en hel del ärenden måste behandlas för på detta sätt skall kunna se om det går att komma ner i fråga om kostnaderDessa är de grundläggande problemen. Jag vill understryka att länsbostadsnämnden enligt minmening verkligen är nödvändig som ett organ med uppgift att granska justkostnadsutvecklingen. Däremot tror jag att det finns möjligheter till ettförenklat förfarande vad gäller nämndernas hantering av låneärenden, och jaghar därför tillsatt en utredare för att studera frågan. Jag hoppas att vi skallkunna ta ställning till denna fråga . Jag ber att få tacka statsrådet för dessakompletterande uppgifter Jag bara beklagar att herr statsrådet inte övervägerradikala förändringar på detta område, när statsrådet ändå dagligdags hållerpå med dessa frågor och dagligdags bekymrar sig över att det framför allt istorstadsområdena inte byggs tillräckligt. Regeringen har ju varit öppen föravregleringar i andra sammanhang - jag tänker på exempelvis jordbrukspolitiken.Varför skulle detta inte vara möjligt även i fråga om bostadspolitiken? Precis som vi moderater har påpekatså skulle ju detta kunna förenklas avsevärt. Med det system som vi moderatertänker oss behövs ingen länsbostadsnämnd. Jag vill ytterligare komplettera det svar jaghar givit på frågor i mina tidigare inlägg. Handläggningstidenvad avser 6 protokoll 1989/90:44 1989/90:44 komplettaärenden, ärenden utan kostnadsproblem, är mellan en ochtvå månaden ambition är att komma ner till en Länsbostadsnämndenhade emellertid, främst under det tredje kvar- iivar pa Jragor talet,problem med en rad vakanser. Man har kunnat nyanställa personal, och därmed ökar takten ihanteringen av ärendena. Jagvill understryka att jag har ambitionen att på olika sätt försöka förenkladenna lånehantering. Jag tror att och jag är överens om detta.Däremot menar jag att länsbostadsnämnderna, med det finansieringssystem vihar, fortfarande spelar en viktig roll vad gäller att hålla efterkostnadsutvecklingen. Men det finns som sagt möjligheter, och jag hoppas attregeringen skall kunna komma tillbaka med ett förslag till förenklingarav hanteringen. Detta är vad vi sedan får ha som utgångspunkt. ALFWENNERFORS (m): Jag kan mycket väl förstå att man kan minska handläggningstiderna nertill en eller Men däri ligger en fara om det är så att man hardelade uppfattningar om just kostnadsutvecklingen. Det finns företag som villbygga bostäder med bättre kvalitet så att det inte blir problem med fukt,mögel och annat. Då kommer kostnaderna också att ligga litet högre än de 10000per kvadratmeter som exempelvis länsbostadsnämnden i ser som etttak. Man kanske måste gå över detta för att få tillfredsställande bostäder somhåller på lång sikt och inte bara på kort sikt. Där finns alltså ytterligareett problem. och jag är helt ense om att de bostäder som byggs skallvara av bra kvalitet. Det är en mycket viktig utgångspunkt. Men när det handlarom kostnadsbilden är det väsentligt att man skall kunna bygga hus av brakvalitet, fastän man håller sig inom de kostnadsramar som länsbostadsnämndendiskuterat fram tillsammans med entreprenörerna. Detta var en viktig del i deriktlinjer som entreprenörerna och jag enades om. Dessa diskussioner fördes iStockholm . Dessa riktlinjer utgör en utgångspunktsom gör det enklare att hantera frågorna. Jag vill understryka att det inte ärsärskilt meningsfullt att bygga bostäder om ingen har råd att bo i dem. En avlänsbostadsnämndens viktiga uppgifter är att se till att byggkostnaderna interasar i väg på ett sådant sätt att vanliga människor inte har råd att bo i de bostädersom byggs. ALFWENNERFORS (m): Avslutningsvis vill jag säga att det inte heller är roligt att hyra enlägenhet i ett hus där det blir fukt och mögel. Jag räknar med att återkomma till denna kammare med förslag sominnebär att ett större ansvar läggs på dem som producerar husen, den produktsom de lämnar ifrån sig. Med sådana ansvarsbestämmelser i botten är jagövertygad om att vi på ett helt annat sätt än kommer till 82 rätta med de problem som ofta ryms under begreppet sjukahus, vilka varken Prot. 1989/90:44 eller jag vill ha. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på fråga 1989/90:305 om sågspån och kutterspånsom bränsle i värmeverk har frågat bostadsminister om regeringen är beredd att medverka till ändringar i lagen omträfiberråvara, så att överskott av såg- och kutterspån utan hinder kanutnyttjas som bränsle i värmeverk. Ansvaret är så fördelat i regeringen attfrågan skall besvaras av mig. Den s.k. träfiberlagens syfte är att motverka brister iskogsindustrins råvaruförsörjning. Tillstånd fordras för att elda industrielltförädlingsbar råvara -rundvirke och biprodukter från t.ex. sågverk - om denårliga användningen uppgår till 10 000 m' fast mått eller mer Volymen motsvarasav 25 000 m stjälpt mått när det gäller spån. Träfiberlagen trädde 1987 och innebar enbetydande begränsning av prövningsskyldigheten. krävdes ocksåtillstånd för eldning av t.ex. skogsavfall, röjningsved och tillverkadeträdbränslen. Tillstånd till användning av t.ex. spån för eldningsändamålskall sökas hos statens industriverk. När det inte finns någon risk förråvarubrist hos spånförbrukande skogsindustrier, skall ansökningen bifallas.Ett tillstånd är normalt inte tidsbegränsat. För sågverken gäller självfalletatt de får sälja så mycket spån de vill. I realiteten innebär detta att träfiberlagens regler intelägger några hinder i vägen för att man eldar med spån. I flertaletträdbränslepannor används mindre än 25 000 m spån Däremot används oftastörre volymer av prövningsfria trädbränsleslag. Sågverkens problem med att fåavsättning för spån för eldning beror enligt min uppfattning på attspånproduktio-nen är stor och på att bränsleförbrukare avtekniska och ekonomiska skäl är mindre intresserade av spån och spånbaseradebränslen än vad man skulle önska i sågverken. Avslutningsvis vill jag nämna attjag avser att föreslå en uppföljning och utvärdering av träfiberlagen undernästa år, då man har hunnit få erfarenheter av tillämpningen. GÖRANENGSTRÖM (c): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min fråga. Bakgrunden till frågan är tidningsuppgifter på senare tidom att sågspån och kutterspån, som egentligen är utomordentliga energiråvaror ifastbränsle-verk, dumpas på soptippar eller säljs billigt till kontinenten. Om man befinner sig i ett skede där man vill främjaalternativ energi - alla talar varmt för biomassans användning som ersättningför andra mer miljöförstörande energislag - tycker jag att detta är något aven absurd situation. Detta regleras i träfiberlagen. Jag vill konstatera attdenna lag och dess föregångare byggde på överdrivna farhågor för konkurrensmellan skogsindustrin och bränsleverken om råvaran. finns en mildarevariant kvar Men den innebär ändå ett regleringssystem med ett prövningsförfarande.Jag har inhämtat synpunkter från branschfolk som anser att även denna mindrelångtgående reglering skapar oklarhet och osäkerhet, vilket verkar i ickepositiv riktning i fråga om fastbränsleanvändningen och spånanvänd-ningen. Menar ministern att det som aviseras irealiteten innebär en avveckling av träfiberlagen i dess nuvarande form? Vad jag har utlovat i mitt svar är att det skallgöras en uppföljning och en utvärdering av lagen som sådan. Vad detta sedankommer att resultera i är det för dagen för tidigt att säga någonting om. Låt mig emellertid säga, vilket står i svaret, att detinte finns några generella förbud mot att man använder spån i värmeverk.Tillgången på råvara till skogsindustrin är och sedan ett antal årtillbaka bra, bl.a. av den anledningen att regering och riksdag har fattatbeslut om vissa stimulansåtgärder vilket har lett till att avverkningen har ökat.Vad som däremot möjligen har gjort att olika parter inte köper det mycknasågspån som finns kan vara att aktörerna själva, som tillhör säljardelen,har spritt information, och kanske propaganda, om att man inte har rätt attsälja spån i den omfattning som är önskvärd. Men det finns alltså inte någrasådana problem . Det sista i industriministerns inlägg villjag gärna ta fasta på. Jag menar att det tidigare även från branschen ochindustrin fanns överdrivna farhågor som jag tror har drivit fram denna typ avsynsätt och lagstiftning. vet vi bättre hur marknaden har fungerat. Tilldetta kommer de utbudsstimulerande åtgärder som regering och riksdag harvidtagit. Energi-och skogsindustrins råvarusituation är tillfredsställande.Däremot är det inte tillfredsställande att många inom branschen ändå uppleveratt nuvarande lagstiftning är oklar och skapar osäkerhet. tror jag att det måste bli som bl.a. SörenWiby och i sina undersökningar i långtidsutredningens, LU 90,bilagor visar. Där konstateras det klart på både teoretisk och praktisk grundatt nuvarande lagstiftning varken gör till eller från utan att det ärefterfrågan på marknaden som bör styra även i detta fall. Min slutsats av debatten är att vi frånregering och riksdag måste arbeta utifrån detta Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svarpå fråga 1989/90:290 om den politiska situationen Prot. Statsrådet : Svar på frågor harfrågat mig om jag är beredd att låta biståndet till kanaliserasdirekt till Polisario. Det svenska stödet till uppgick föregåendebudgetår till 21 milj.kr och avser humanitära insatser bland västsahariskaflyktingar Bidraget kanaliseras främst genom Rädda barnen, som arbetar i devästsahariska flyktinglägren, främst med kosttillägg för barn. Insatsen innebärett viktigt tillskott i de annars ojämna livsmedelsleveranserna till lägren.Socialdemokratiska kvinnoförbundet har erhållit bidrag för att bygga ettkvinnoutbildningscentrum. Denna insats fortsätter nu med stöd till driften.Vidare erhåller föreningen solidaritet fraktbidrag för sändningar avförnödenheter, främst kläder. Samtliga dessa insatser fungerar mycket bra. Jag ärpositiv till en fortsättning av bidrag till dessa insatser. Jag är ocksåberedd att ytterligare bredda stödet genom andra svenska enskildaorganisationer Regeringen har regelbundna samtal med Polisario, och viddessa har det också varit tillfälle att diskutera de svenskfinansieradeinsatserna. Eftersom nuvarande biståndskanaler fungerar väl ser jag ingenanledning att ändra formerna för biståndet till de västsahariska flyktingarna. Jag tackar så mycket för svaret. Jag haringen anledning att betvivla att det fungerar väl med de frivilligaorganisationer som kanaliserar det svenska biståndet. Det vore ändåenklare om man kunde ge bistånd direkt till Polisario. Det skulle vara bådeenklare och man skulle få mer ut av pengarna. Polisario är ju den endaorganisation som företräder det västsahariska folket. Själv har jag haftmöjligheter att i flyktinglägren i se hur det fungerar Jag måste sägaatt jag är mycket imponerad över det sätt på vilket man fördelar det biståndman får inom lägren. Därför tycker jag att det vore ett sätt att erkänna attPolisario är den organisation som företräder västsahariska folket, att det intefinns några fler organisationer och att Polisario klarar av det på ett utmärktsätt. På vägen till flyktinglägren stannade jag i ochträffade representanter för olika flyktingorgan inom FN. De hade just gjort enresa till flyktinglägren i och var mycket positiva till hur det helasköttes. Därför tycker jag att det finns all anledning att pröva också denvägen att direkt fördela biståndspengarna. säger att hon är beredd att öka detsvenska biståndet. Det tycker jag är väldigt positivt, men det står i svaret:"genom andra svenska enskilda organisationer". Varför skulle man intekunna tänka sig att den här ökningen av bidraget skulle gå direkt tillPolisario? Vad är det egentligen för hake? Jag är själv generellt sett väldigt positiv till svenska enskilda 85 Jag har den erfarenheten att man är det Genom den biståndsformen får man ett aktivt engagemang bland bådemottagare och givare, vilket är positivt. Jag menar att denna samarbetsform harpositiva effekter när det gäller demokratiska arbetsformer Att gå via svenskaenskilda organisationer är en arbetsform som vi har goda erfarenheter av ochsom är naturlig när det gäller sådant stöd som vi ger till västsahariskaflyktingar Det kanaliseras sedan vidare till Polisario. När vi nu har ensituation med bistånd som fungerar väl på detta sätt, kan jag inte se att manbehöver ändra det, utan vi skall fortsätta med den positiva biståndsformen. Jag kritiserar på inget sätt dessaorganisationer Men ju fler mellanled man har, desto dyrare blir det faktiskt.Det skulle vara ett erkännande av att Polisario har väl fungerandeorganisation. ANC exempelvis får bidrag direkt. Varför skulle inte Polisario,precis som ANC, kunna få direkta bidrag? När jag diskuterar detta menar jag attett ökat bistånd skulle kunna gå direkt till Polisario, inte så att vi skulleta bort nuvarande bidrag från andra. Jag tror att det är positivt att vårafrivilliga organisationer samarbetar med Polisario. Men man skulle kunna hamöjligheten att ge direkt bistånd till Polisario. Jämförelsen mellan ANC och Polisario hållerinte i detta sammanhang. Det är sant att vi ger direkt bistånd till ANC, mendet är betingat av den speciella situation som apartheidregimen i Sydafrikamedför Det är alltså ett undantag. Förhållandena i kan inte på någotvis jämföras med dem i . Jag tycker alltså att vi skall visa förtroende förenskilda svenska organisationer och deras förmåga att ha kontakter med enbefrielserörelse som Polisario. Jag hoppas att flera skall kunna delta i det.Efter vad jag har hört är Polisario mycket nöjd med det biståndet. Jag talar inte om , jag talar omVästsahara. Det är ju Polisario som företräder . Jag tycker gott skallkunna jämföra ANC med Polisario. Man skulle kunna ge Polisario denchans som det innebär att själv få avgöra. Jag kan inte se någon motsättningmellan att man kanaliserar biståndet genom frivilliga organisationer och ger det direkt till Polisario. Jag har också haft kontakter medPolisario, och man säger att det skulle kännas mycket värdefullt att Polisariofick erkännandet och förtroendet från att den kan fördelabiståndet. Vi har i många sammanhang diskuterat enskildaorganisationer här i . Det är mycket vanligt att gärna villöka på anslagen till enskilda organisationer just därför att vi tror så mycketpå dem. Jag har svårt att mot den allmänna bakgrunden i det här fallet varatveksam till att de skall kunnavara kanalen till de västsahariska flyktingarna. När ingenting har visat attde inte kan utgöra en god kanal tycker jag verkligen att de skall få fortsätta. INGELAMÅRTENSSON (fp): Varför skall i så fall ANC få bistånd direkt? Jag förstår inte. Manskulle väl även i det fallet använda sig av frivilliga organisationer Jagtycker att man faktiskt kan pröva litet olika former Vad gäller ANC nämnde jag att det är ett undantag beroende på despeciella förhållandena i . INGELAMÅRTENSSON (fp): Jag tycker inte att jag fått något riktigt skäl till att man inte kanpröva den form som jag förespråkar Från sida har vi motionerat omdetta. Vi får återkomma och trycka på. Jag tycker ändå att biståndsministernborde tänka över om det inte vore dags att också Polisario fick den chans somANC har Med detta anförande - under vilket tredje vicetalmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar- var överläggningenavslutad. 1989/90:44 12 december1990 25§ Beslut om samlad votering Beträffandede på föredragningslistan närmast upptagna ärendena, justitieutskottetsbetänkanden JuU14 och JuU15, beslöt kammaren på förslag av tredje vicetalmannen medge att de fick företas till avgörande i ett sammanhang sedandebatten i båda dessa ärenden avslutats. Föredrogs justitieutskottets betänkande1989/90:JuU14 Ungdomsbrottslighet m.m. JERRYMARTINGER (m): Tidningen har skrivit en radartiklar om ungdomsbrottsligheten. Bl.a. har tidningen refererat ettuppmärksammat fall i där en 16-årig pojke kunnatbegå det ena brottet efter det andra utan att bli föremål för någon egentligreaktion från samhällets sida. De åtalsunderlåtelser som 16-åringen fått harnaturligtvis inte hindrat honom från att fortsätta sin brottsliga verksamhet. 16-åringenhar visserligen varit intagen på § 12-hem, men vi vet ju hur dåligt dessa hemfungerar. Därifrån har 16-åringen också rymt. daliserade16-åringen en skola för , slog han sönder bilar ochinredning i en bilverkstad för nära , och kördehan med en stulen bil ihjäl en 20-årig pojke. Det är först efter dessa händelser och efter ett hårttryck från massmedia som det nu beslutats att 16-åringen skall ställas införrätta. Det åtal som kommer att väckas omfattar närmare 80 åtalspunkter Det ärfråga om en mängd mycket allvarliga brott, som begåtts under en följd av år ochsom alltså fått sin reaktion först . Genom att samhället inte reagerat har 16-åringenfortsatt att begå brott och har hamnat i så allvarlig kriminalitet att detär tveksamt om han över huvud taget kommer att kunna återanpassas. 16-åringensframfart hade med all sannolikhet kunnat stoppas om samhället reagerat i etttidigare skede. Kanske hade då också den trafikolycka där en 20-årig pojke blevdödad kunnat undvikas. 16-åringen i är bara ett avmånga exempel på ungdomar som hamnat i djup kriminalitet bara därför attsamhället inte sagt ifrån . Ungdomar i åldern svarar för en stor del avsamtliga brott. Särskilt när det gäller olika former av tillgreppsbrott ärungdomar gärningsmän. av gärningsmännen vid inbrott är eller yngre.Det är också vanligen yngre personer som förövar biltillgrepp. Nästan entredjedel av alla misstänkta biltjuvar är 15 eller . av allaskadegörelser utförs av ungdomar i åldern Vid ett seminarium som anordnades avförsäkringsbolaget konstaterades att ungdomsbrottsligheten kostar enbartförsäkringstagarna i vårt land 1800 milj. kr Brottsnivån i ett samhälle kan emellertid inte sesisolerat. Att unga människor överträder lagar har samband med det allmännaklimat som råder i samhället. I har sedan en följd av år den enskildes rätt attsjälv bestämma över sin och sina närmastes livssituation begränsats. Denenskildes personliga ansvar för sina handlingar har nedtonats. Familjens storabetydelse när det gäller att till unga människor förmedla normer, bl.a.beträffande respekt för andras liv och egendom, har undervärderats. Skolansbetydelse när det gäller fostran av ungdomar har underskattats. Människorsansvar för sina egna handlingar har begränsats. Detta gäller inte minst på detkriminalpolitiska området. Det sagda har bl.a. lett till att föräldrar och läraretvekat att sätta upp gränser för vad unga får göra och vad som är oacceptabelt.Det har också resulterat i att vuxna i allmänhet dragit sig för att inskrida omunga människor "levt bus" eller t.o.m. begått olagliga handlingar Många unga har lämnats utan den vägledning som de i självaverket önskat få. Tillspetsat kan sägas att de övergivits av den äldre generationengenom att denna försummat att ge dem de etiska riktlinjer som behövs i varjesamhälle. Den kriminalpolitik som förts av den socialdemokratiskaregeringen har ofta utformats som om brott har samband med allt utombrottslingens ansvar för sina egna handlingar I socialdemokratins har uttrycket lag och rätt imånga avseenden förlorat sin betydelse. Det förhållandet att hårt kriminelltbelastade ungdomar som "straff" - med betalning - får en sexmånaderssegeltur, som avslutas med vistelse på en semesterö i södern, är ett upprörandeexempel på den flumpolitik som socialdemokraterna bär ett särskilt ansvar förDet är en politik där brottslingen betyder mer än offret och därlagöverträdaren slipper påföljder och t.o.m. belönas. Socialdemokratiskkriminalpolitik har fört till gränsen för att kallas ett laglöstsamhälle. Seglatsen med de s.k. värstingarna utgör ett grundskottmot den allmänna rättskänslan i vårt land. I själva verket är det fråga om ettdubbelt svek. Det är ett svek mot dem som tror på lag och rätt, men det ärockså ett svek mot de unga brottslingar som fått uppfattningen att de utan riskför ingripande från samhällets sida kan fortsätta att begå nya brott. Det måste bli ett slut på daltpolitiken. Detkrävs fasta normer för vad som är tillåtet och otillåtet i samhället.