prot · GD0912 · 1989-12-31 00:00:00 — Vi har enskild firma, aktiebolag,handelsbolag, ekonomisk förening, stiftelse och kooperativa verksamhetsformer.Jämfört med andra länder har man i inånga alternativ att välja mellannär man står i begrepp att starta en firma, och det är en tillgång för vårtland och för näringslivet i dess helhet. Frågan om ytterligare någon eller några förelagsformerskall införas har på nytt aktualiserats såväl inom EG som i det nordiskasamarbetet, vilket redovisas utförligt i utskottsbeiänkandel på s. .34.Utredningsarbetet i de nordiska länderna är naturligt mot bakgrund av delalltmer omfattande arbete som sker inom , med målet att se som en gemensam hemmamarknad och attintegrera det ekonomiska samarbetet i i allt större utsträckning. Fråganom vilken associationsform som kan vara mest lämplig för detjänsteproducerande företagen får övervägas i det nordiska utredningsarbetet -ett arbete som kommer att kännetecknas av att man noga orienterar sig om utvecklingeninom EG, I denna situation kan vi från majoritetens sida inte finnaatt det föreligger tillräckliga skäl för att nu göra något uttalande om behovetav den i motionen särskilt angivna företagsformen. Del finns inte helleranledning för alt nu begära en ny utredning - utredningsarbetetkommer i gång ändå och överväger samtliga dessa frågor. Med dessa motiveringar ber jag att få yrkaavslag på reservationerna och bifall till utskottets hemställan i dess helhet. () replik: har ingående redovisatbakgrunden till att utskottsmajoriteten inte har kunnat ställa sig bakom vårtyrkande. För är det här en principfråga, som är särskilt viktig ien demokrati, där en man en röst i allmänna val tillmäts betydelse. En aktie ärockså värd en röst. Vi menar att lika risk på aktiemarknaden skall ge lika rätttill inflytande, men så är inte fallet . Om makten och inflytandet skallkunna spridas, vilket vi arbetar för, måste man gå den här vägen. Jag förslår att det finns sådana hinder som LennartAndersson beskriver, som iniegrationsarbetel i EG, Men utländska kapitalägarehar ju redan nu rätt att köpa aktier på den svenska marknaden. Man måste gätill grunden med detta, genom att slopa just den differentierade rösträtten påaktiemarknaden. Jag ser ändå positivt på den redovisning som LennartAndersson har lämnat, och jag tar fasta särskilt på orden "att finna enkonstruktiv lösning". Vi återkommer till frågan tills det har tagits framen konstruktiv lösning för att slopa differentieringen av röstvärdet för aktier- det är det mål vi arbetar för. () replik; Del gladde mig att motionen av m.fl. som intressant, men vi har kommitfram till olika slutsatser. sade att frågan skall sällas in iett större sammanhang, och del är också vad vi reservanter vill göra.Visserligen är det sant att det finns olika företagsformer i vårt land, men detbehöver uppenbarligen göras en översyn när det gäller om någon ytterligareföretagsform skall införas för just den typ av företag som motionärerna tarupp. Vi står inför förändringar, och omnågra år genomförs av allt att döma en ny förelagsbeskattning. Vi står införett ökat samarbete både i och gentemot , och det är viktigt attinte i onödan uppskjuta överväganden om olika företagsformer. Från densynpunkten beklagar jag att majoriteten vill avslå motionerna, även omskrivningen är välvillig. Del skulle ha varit helt på sin plats att riksdagennu hade gjort ett uttalande, som föreslås i reservation 3. LENNARTANDERSSON (s) replik; säger att frågan om ett slopandeav röstvärdes-differentieringen på aktier är en principfråga för folkpartiet.Jag har förstått det , eftersom ständigtåterkommer i den frågan. Jag måste tyvärr också konstalera att har haftledamöter i de olika utredningarna men alt dessa ledamöter inte har haftförmågan att komma med något eget förslag till hur denna svåra fråga skalllösas. får naturligtvis komma tillbaka med motioner, men detskulle då vara intressant att i de motionerna se några förslag. Hur långt ärfolkpartiet berett att gå när det gäller att tillåta utländska intressen attköpa upp vitala delar Prot, 1989/90:12 18oktober 1989 av detsvenska näringslivet? Skulle vi ensidigt överge den möjlighet de utländskaintressena har att i huvudsak få köpa röstsvaga B-aktier och i ställettillåta dem att köpa andra aktier, skulle de få ett mycket större inflytande isvenskt näringsliv. Är det den utvecklingen som önskar sig? Harinan då verkligen tänkt igenom alla konsekvenser och vad del innebär för detsvenska niiringslivet och för den svenska marknaden? Jag bara efterlyser litetmer tankar från i fortsättningen. ULLAORRING (fp) replik; Jag förstår att uppleverden här frågan som besvärande för socialdemokratin, alt man skiljer ut de småaktieägarna ifrån majoriteten, de som tillhör ett kollekliv. Men det här är enviktig principfråga. Del vill jag faktiskt upprepa. Om jag inte minns fel har suttit med i en avde här utredningarna, och jag tror att han där ganska klart har redogjort förfolkpartiets inställning. För övrigt kommer vi tillbaka i frågan. Vi vill ha ett fritt näringsliv och vi vill framför alltuppmuntra till ett enskilt aktieägande. Det gör man inte genom att begränsarösträtten för de enskilda aktieägarna. Det är den vikliga principfrågan i ettdemokratiskt samhälle som vi vill slå vakt om. Vi tror all inan skulle fä mångafler enskilda aktieägare om människor visste att de hade en röst för varjeaktie, () replik; Jag vill bara replikera och sägaatt den här frågan inte alls är besvärlig för socialdemokratin. Vi fortsättergärna med alt i olika utredningar se om vi kan finna lösningar på alla deproblem som här tornar upp sig. Vi har inte heller något emot alt del enskildaaktieägandet sprids till allt fler människor. Det är en sak som redan har sketti landet och som sker . Det är ingen nyhet, nämner en av ledamöter sommedverkade i en tidigare utredning. Jag hade själv förmanen att delta i denutredningen och kan bara konstatera alt representant inte kundekomma ined några förslag till lösningar; Han talade bara om folkpartietsprincipiella inställning, att det skulle vara en aktie en röst. Men när detgäller om man skall gå därutöver och finna en lösning, har hittillsinte kunnat komma med några förslag. Det är bara det jag vill slå fast. Tredje vice talmannen anmälde attUlla Orring anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik. Jag yrkar för bifall tillreservationerna 1 och 3 till delta betänkande. För övrigt stöder jag utskottet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattasden .) 15 §Föredrogs lagutskottets betänkande 1989/90:LU4 Konsumentkreditfrågor. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas .) 16 § Ajournering för middagsuppehåll Kammaren beslöt altajournera förhandlingarna till för middagsuppehåll. 17 § Återupptagna förhandlingar Förhandlingarna återupptogs under ledning avandre vice talmannen. 18 §Vissa transplantationsfrågor m.m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande /90;SoUl Vissa transplantationsfrågor m.m. Den fråga om livsförlängande åtgärder som tasupp i motion So494 är mycket komplicerad. Jag anser att majoriteten isocialutskottet gör del för enkelt för sig när man avfärdar motionen. Minuppfattning är att bör begära en utredning och därför göra enframställning till regeringen. Jag yrkar därför bifall till reservation 3. Jag tycker också att utskottets majoritet går fram försnabbt när man tar ställning till de synpunkter som har framförts avfängelsestraffkommittén utan att invänta den diskussion som sker i och medremissbehandlingen. Betänkandet är ute på remiss, men socialutskottetsmajoritet har redan en uppfattning klar. Jag tycker alt detta är att gå förhastigt fram. Jag yrkar bifall till reservation 4. Jag yrkar bifall till reservation 1 ibetänkandet. Denna reservation gäller motion So486, yrkande 4.Jag yrkar också bifall till reservation 2, som grundar sig på motion So486,moment 1, 2 och 3,Vad gäller denna motion tänker jag säga några ord. Naturligtvis skall det finnas ett aktivt testamenterandeav organ från en donator. Det måste gälla organ för transplantation såväl inomsom från och till , Vi kan inte acceptera sådana avarter som avekonomiska skäl växer fram. Exempel på detta är att människor säljer sin enanjure för att klarasin dåliga ekonomi. Annonser som ger möjlighet till detta har förekommit ityska tidningar. Det har också förekommit att människor i säljer organtill i-världen för att överleva, samt mycket annat som verkligen inte äretiskt. Jag frågar: Vart tar etiken och moralen vägen om det ekonomiska fårstyra? Genom donationer och testamenten skall människor ge organ somfrivilliga gåvor, inte sälja dem för pengar. Annars uppstår olösliga moraliskaoch etiska problem. Vi måste också diskutera behovet av transplantationer.Hela denna fråga har samband med i hur hög grad vi skall prioriterahögteknologisk och dyrbar kirurgi i förhållande till den mindre glorifieradevården av barn och gamla. Denna fråga gäller också hälsovården över huvudtaget. dör t.ex. 10 000 svenskar av tobakens verkningar. Och hur mångatror ni dör på grund av alkohol, trafikskador och miljönedsmutsning? Detta ärskadeorsaker vi verkligen kan göra något åt. Vi har inte pengar nog att vårda oss ur krisen. Vi måstearbeta profylak-tiskl. Då behövs förhoppningsvis inte så mångatransplantationer . Tyvärr kommer vi av ekonomiska ochpersonella skäl att bli tvingade att prioritera inom vården. Då måste vi taställning till dessa svåra frågor. I verkligheten lär det göras ,fast det inte talas så myckel om del. Vi måste se till att alla människor får ett värdigt liv.Jag har talat mycket om det värdiga livet, jag har här talat omtiden, den tid som är tillmätt en människa. Man kan inte förlänga sitt liv hurmycket som helst, del vet vi. Men kan vi göra saker för att förlängalivet. Frågan är om vi bara skall förlänga livet eller om vi inte också skallse till att de som lever får ett innehållsrikt liv. Därför tycker jag att mankanske inte skall satsa fullt så mycket på transplantationer, även om det kanfinnas tekniska möjligheter för detta. INGRIDANDERSSON (s): I detta betänkande behandlas flera etiskafrågor i anledning av sju motioner, frågor angående transplantationer,obduktioner, frågor om rätten alt avstå från livsuppehållande insatser i livetsslutskede och om aktiv dödshjälp. Här behandlas också en motion frånmiljöpartiet, där en ny utredning kring dödsbegreppet begärs. När det gäller det sistnämnda yrkandet vill jag framhållaatt när fattade beslut om lagen om kriterier förbestämmande av människans död var det efter en omfattande och lång process.Frågan hade diskuterats . Utredningen om dödsbegreppet lade framsitt förslag 1984, och en omfattande remissbehandling följde. Detta låg sedantill grund för propositionen. Detta kom att bli en fråga som alla riksdagsledamöterengagerade sig i; man försökte verkligen sätta sig in i dessa svåra frågor.Socialutskottet ägnade mycket tid och engagemang åt att behandlapropositionen. Det var således inget förhastat beslut som fattades den gången,utan det var noga genomarbetat. Lagen trädde i kraft så sent som den 1 januari1988. Utskottsmajoriteten har inte funnit anledning att på nytt ta upp frågantill prövning. Reservation 1 avstyrks. I samband med alt nämnda lag antogs behandlades ocksåfrågor kring transplantationer och obduktioner, frågor som återkommer i de nuaktuella motionerna. Här avvaktar utskottet transplantationsutredningen, som behandlarde frågor som berörs i dessa motioner, t.ex. frågan om aktivt samtycke isamband med donation av organ. Utredningen väntas vara klar . Utskottetbegär nu att fä en redovisning av utfallet av nuvarande regler om obduktion ochdödsbevis i samband med detta. När det gäller motionsyrkandet om utredning av ovillkorligrätt att avstå från livsuppehållande insatser i livets slutskede genom endokumenterad viljeyttring, ett s.k. livsteslamenle, har utskottet sa sent somförra året avstyrkt en sådan motion. Utskottet menade då all utgångspunktenmåste vara att hälso- och sjukvården ger den behandling som behövs med hänsyntill vetenskap och beprövad erfarenhet, om inte patienten själv avböjer behandlingen.Utskottels inställning var att det är genom god vård, innefattande bl.a.adekvat smärtlindring och psykologiskt stöd, som sjukvården bäst hjälperdöende eller svårt sjuka människor. Del är viktigt alt upprätthålla ettförtroende för sjukvården. Det är när vi står ute i verkligheten många gångermycket svårt att avgöra om en människa är svårt sjuk och kanske kan botas ellerom hon verkligen befinner sig i livets slutskede. Utskottets majoritetvidhåller sin tidigare ståndpunkt. Jag yrkar avslag på reservation 3. Två motioner som rör aktiv dödshjälp avstyrks också här. ena, av i , begärs en utredning om möjlighet till aktivdödshjälp. m.fl. uttrycker i sin motion oro för attutvecklingen i samhället skulle gå mot en inställning som skulle tillåta detta.Utskottet är enigt om alt avstyrka motionerna men inte om motiveringen. Motionärerna har hänvisat till fängelsestrafflcommitténsbelänkande, som bereds i . Del är jubrukligt att avvakta regeringens beredning innan utskott och regering tarställning. Men här har utskotlsmajoriteten faktiskt tagit intryck av all denoro som kommit till uttryck frän olika grupper av människor, som har uppfattatjust fängelsestraffkommitténs förslag som om samhällets syn på aktiv dödshjälpskulle ha förändrats. Utskottets majoritet motiverar därför sitt avstyrkandemed att uttrycka att utskottet håller fast vid tidigare principiellaställningstaganden, att såväl skriftliga deklarationer med begäran om aktivdödshjälp som muntligt uttryckta önskemål därom skall avvisas. Deninställningen har för övrigt sjukvårdshuvudmännen och socialministern ocksådeklarerat. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan isocialutskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. () replik: Låt mig korrigera migpå en punkt. Jag sade att remissbehandling pågår. Det är alldeles riktigt, somIngrid säger, att remissbehandlingen är avslutad. Vad jag har väntmig emot är att socialutskottet tar ställning innan vi haft tillfälle attstudera remissutfallet. Först vill jag yrka bifall till utskottetshemställan och avslag pil sanilliga reservationer. Jag skall kommenterareservationerna en del. I reservation 1 vill reservanten ha en ny utredning omdödskriieriel, I reservationen sägs bl,a, att har infört ett nyttdödsbegrepp. Men det gällde det ju inte! Det finns bara en död och ettdödsbegrepp; Antingen är man levande eller också är man död, oberoende av vadriksdagen beslutar. Vad fattade beslut om var vilket kriterium, dvs,vilket tecken, som skulle kunna iakttas innan man får säga att livet har flytt.Sådan definition saknades, men behovet av del hade diskuterats ochutretts i flera utredningar. Det hade diskuterats så länge man haft individervilkas hjärta hållits i gång, ibland , med hjälp avrespirator, trots att blodtillflödet till hjärnan hade upphört ochhjärncellerna hade slocknat för evigt. För mig personligen var det viktigt att äntligen få delhär juridiskt klarlagt, av framför allt två skäl. Man hade kommit så långt med forskning med aborleradefoster att den forskningsetiska kommittén på hadetillåtit att man fick la ut hela för att använda sig av hjärncellerna.Jag delade uppfattning att man under inga omständigheterfick använda levande, aborlerade . Här upplevde jag att del fanns enuppenbar risk att degraderades till försöksdjur Det var därför bråttomatt få fastlagt att en individ faktiskt lever så länge det finns levandehjärnceller och att det också gäller ett . Det andra skälet var min övertygelse att man aldrig någongång får la ut livsviktiga organ från en patient innan patienten ärdödförklarad. Överskrider man den gränsen har man accepterat att döende ochsvårt sjuka får användas som nyttoföremål inom sjukvården. Om man anser att livet inte har flytt - man kan ocksåuttrycka det så alt om den individ som det gäller är en enhet avande, själ och kropp, trots att hjärnan är slocknad - skall man också avståfrån bjärt-, lung-och levertransplantationer. Därför var det bråttom alt fåfram ett dödskriterium innan man byggde ut den verksamheten. I reservationen antas del att de flesta vill ha etthjärtrelaterat dödskriterium. Utredningen var på remiss till hundrataletremissinstanser, och det var bara tre som gick emot utredningen. Bl.a. samtligakyrkor och samfund och leologiska institutioner stödde utredningensställningstagande. Biskoparna uttalade att det måste bli en följd om man troratt döden inträder vid ett visst ögonblick. Jag måste erkänna att jag faktiskt har upptäckt ettsamfund i som på grund av sin teologiska uppfattning hade orsak attprotestera mot beslut och som också myckel aktivt gjorde det - manengagerade sig i Aktionsgruppen mot hjärnrelaterat dödskrilerium, även om maninte hade kommenterat utredningen med något remissyttrande - nämligenSweden-borgarna. Det är en liten sekt som har bara ungefär 300 medlemmar iSverige men som verkligen trots detta lyckades göra sin stämma hörd.Swedenbor-garna anser att enstaka celler i kroppen är besjälade så länge detpågår någon ämnesomsättning. Del betyder att livet inte har flytt förrän allaceller är döda, och det tar ett par efter det att hjärtat harstannat. En något liknande uppfattning har Jehovas vittnenbeträffande blodceller; de tror att blodet är bärare av själen. Det är en orsaktill att de vägrar blod- transfusioner.Däremot har de mig veterligt inte tagit avstånd från hjärnrelateratdödskriterium. Det finns uppenbarligen en del som utan all varaSwedenborgare delar deras uppfattning på det här området. Därför är det oerhörtviktigt att sjukvårdspersonalen äger kunskap om olika livsåskådningar och ärlyhörd och varsam, så att man inte våldför sig på individers djupasteövertygelse. Själv tror jag att den grupp som var motståndare tillriksdagens beslut missbedömdes i fråga om antal på grund av del stora genomslagsom den fick i massmedia. När det gäller t.ex. läkarna möter jag oftaföreställningen att en stor del av läkarkåren var negativ till riksdagensbeslut. Men del var faktiskt 200 av mellan 25 000 och 30 000 läkare som skrevpå aktionsgruppens upprop. Även angående sjuksköterskorna spreds uppfattningen att devar emot hjärnrelaterat dödskriterium. Men de sade i sitt remissvar, efter attha varit ute i samråd i länen, alt det är ett medicinskt faktum alt livet harupphört när hjärnan är död. Det var några i förbundsledningen som hade en annanuppfattning, och det presenterades i massmedia som om de var språkrör för helasjuksköterskekåren. I Reservation 2 behandlas krav på att donation av organalltid bör föregås av ett testamente. De kategoriska skrivningarna i motionenutesluter, såvitt jag förslår, att små barn skall kunna få organ genomtransplantation. En del människor som jag talat med och som kategoriskt krävertestamente har också sagt till mig att det är deras uppfattning att det skallvara på detta sätt. Andra har sagt alt de helt enkelt inte hade tänkt på denaspekten. Hur som helst är det viktigt att vi i lugn och ro får tänka igenomtransplantationsutred-ningens förslag och inte föregriper den med ett illagenomtänkt beslut. Därför bör vi säga nej och avslå reservation 2. Reservationerna 3 och 4 kan uppfattas som om de signalerarett visst stöd för tankegångar som företrädarna för föreningen till vårdöd fört fram. Detta handlar bl.a. om huruvida vi skall markera ett klartavståndslagande från att man genom en aktiv handling skall få förkorta någonsliv utan att ställas till ansvar för detta och straffas. Det vill inteutskottets flertal, medan reservanten vill hålla den möjligheten öppen. Jagtror att det är mycket viktigt att vi uttrycker oss tydligt på denna punkt. Härhar nämligen fängelsestraffkommitténs ställningstagande skapat stor oro blandde handikappade. Delta har skett med full rätt, tycker jag. Jag vill säga några ord kring dödshjälpsbegreppet också,eftersom det även i är finns en motion i denna fråga. Själv kan jag inteacceptera dödshjälp som ett sätt att lösa livets problem. har konsekvent och med skärpa tagit avstånd från liknandetankegångar. Bakom kraven på dödshjälp döljer sig ofta ett eliltänkande; värdehar den som är frisk och stark, värdelös är den som är sjuk och svag. För densom är beroende av andras hjälp kan rätten alt dö omvandlas till en känsla avplikt att låta sig dödas för alt inte bli till en belastning. När inget hopp längre finns är det naturligtvis viktigareall lindra smärta och ge kärleksfull omvårdnad än att förlänga livet till detyttersta. Men åtgärder vars enda syfte är att förkorta livet bör inteaccepteras. denprincipen är risken stor att vi hamnar på ett sluttande plan där respekten förmänniskovärdet gradvis avtar. vill jag säga några ord om min egen motion omobduktioner. Jag har med tillfredsställelse noterat att utskottet uttalat sigpositivt om den, vilket resulterar i ett förslag till tillkännagivande tillregeringen. har uttalat att ökad hänsynbör tas till de avlidnas och anhörigas inställning till obduktion och attpolis inte bör kopplas in utan anledning. Onödiga obduktioner bör undvikas.Riksdagen förväntar sig också en redovisning frånregeringen om hur obduktionslag, hur reglerna för rättsmedicinskaundersökningar och reglerna om dödsbevis tillämpas. Regeringen har tagitmycket god tid på sig både när det gäller redovisning och när det gällerförslag till ändrade regler. Delta är vikliga frågor, inte minst nu då vi isamband med den utbyggda hemsjukvården får många fler dödsfall i hemmet. Vi harockså ett femtiotal religioner i landet som har skiftande uppfattning om vadsom är rätt och orätt. Därför är det viktigt alt behandlingen av frågor kringobduktioner påskyndas. () replik; Jag ville bara säga att det finns mångamänniskor som när det gäller hjärnrelaterade dödskrilerier föredrar det gamladödsbegreppet och har svårt att finna sig i det nya. Jag hade räknat med att inte behöva agera här. Jag troddenämligen att den här frågan skulle gå ganska obemärkt förbi. Jag hade fåttuppfattningen att man inte ville ha en diskussion i denna fråga, eftersommotsvarande diskussion förra gången var så uppslitande att kammaren villeundvika en ny debatt i frågan. Jag vill i alla fall poänglera att det verkligen finnsganska många människor som inte vill acceptera begreppet hjärndöd. Därförfinns det all anledning alt låta dem få en stämma i . Jag tar dagens betänkande till utgångspunktför att tillåta mig att påminna kammaren om att regeringen på riksdagensuppdrag tillsatte ett medicinskl-etiskt råd. Rådets uppgiftär att försöka fånga vad som försiggår inom forskningen och annan medicinskutveckling och att fungera som en förmedlande länk mellan vetenskap,folkopinion och politiker. Regeringen underströk också i direktiven atthuvuduppgiften skulle vara att bevaka och bedöma den forskning, diagnostik ochbehandling som är särskilt känslig för den mänskliga integriteten och som påsikt kan hota människovärdet. Alla ställningstaganden i de stora existentiella frågornaär djupt personliga. I det avseendet är rådets ledamöter inte mer experter änandra människor. Rådet, som är tvärvetenskapligt sammansatt, kan hjälpa tillatt redovisa och analysera värdegrunder och konsekvenser av etisk och moralisknatur. På så sätt medverkar rådet till att skapa en beredskap inför de alltsvårare frågor som forskning och utveckling ger upphov till. Medanledning av fängelsestraffkommitténs betänkande och , som fungerat som väckarklockor, har rådet börjat syna argumenten för ochemot livsuppehållande behandling. En av rådets ledamöter har studeratverkligheten i , Rådet är på inga vis färdig i sin analys och kan intelämna sin syn på livsuppehållande behandling i . Som medlem av rådet menarjag att det inte går att vare sig helt avvisa tankarna elleracceptera dem - först måste man definiera vad man menar med bl.a. aktiv ochpassiv dödshjälp och livsuppehållande behandling, om detta förekommer ochvilka som deltar osv.