prot · GD0999 · 1989-12-31 00:00:00 — Utredningen bör vidare ularbeta alternativa förslag tillåtgärder och därvid bedöma hur förslagen uppfyller uttalade behov ochuppställda mål i förhållande lill de resurser som krävs. 23 (); Tack för svaret på min fråga. Jag är glad för svaret. Det är positivt. Det beslut somriksdagen fattade , i enlighet med vad statsrådet härhar anfört, var ett mycket glädjande beslut. Vi har väntal på alt få höra omregeringens ställningstagande i denna fråga. I handikapputredningen har vi nu kommit så långt att vivid ingången har kartlagt livssituationen för svårtfunktionshindrade. Det har framgått att det råder stora skillnader i välfärdmellan funktionshindrade och andra. Klyftan i vår välfärd är stor och det krävskraftfulla insatser såväl från samhället som från oss alla. För atl kunna gå vidare är det alldeles nödvändigtmed ett sådanl ställningstagande från regeringen som del som vi nu har fått. Vimåsle gå vidare och föreslå olika insatser för att kunna avlägsna denna klyftai välfärden som så tydligt har åskådliggjorts i kartläggningsbetänkandet. Dethar t.ex. framkommit att av de svårt rörelsehindrade saknar arbete ochdaglig sysselsättning. Vi kännerlill atl det finns betydande problem och atl den ekonomiska tillväxtenär förhållandevis låg. Det finns mycket att göra på handikappom- 10 rådet, och utrymmet för reformer ärlitet. Men när det gäller del här området är del sommed kommunicerande kärl; det som görs pä del här områdel har man sjufalt igenpa andra samhällsområden. Därför är det så utomordentligt positivt för oss somarbetar med denna utredning atl vi har fått detta ställningstagande frånregeringen. Än en gång; Tack för svaret! Jag får tacka för tacket för svaret. Jag vill till delta tillägga atl det viktigaste trots alllär del som blir det slutliga resultatet av vad utredningen föreslär Regeringenoch måste ta ell direkt ansvar för detta. Därför är naturligtvisdirektiven i övrigt till utredningen myckel vikliga. Ju bättre genomarbetadeförslag vi får och ju bättre analyser vi får när det gäller effekterna avförslagen, deslo större är naturligtvis förutsättningarna att vi med1989 års handikapputredning verkligen kan göra något bra. 25 (); Jag har noterat att direktiven kvarstår närdet gäller atl lämna genomarbetade kostnadsberäkningar föreslå prioriteringaroch alternativa förslag. Vi skall titta på ansvars- ochfinansieringsprincipen. Del är en princip som fastslogs av 1977 årshandikapputredning. Mycket återstår all göra. Vi gör övervägningar i deriktningarna. Men som statsrådet anför är det nalurliglvis regeringens ochriksdagens ansvar att i slutändan ta ställning till detta. Överläggningen var härmed avslutad. 8 §Svar på fråga 1989/90:463 om det statliga stödet till motsexuella övergrepp på barn (RMSÖ) AnL 26 Statsrådet ; har frågat socialministernnär regeringen ämnar verkställa beslut med anledning av bl.a. ettmotionskrav på slailigl slöd lill RMSÖ (mol sexuella övergrepppå barn). Arbetel inom regeringen är så fördelal all del är jag somskall svara på frågan. disponerar för innevarande budgetår 1milj. för bidrag till organisationer som arbetar för utsatta barn och derasfamiljer Vidare disponerar närmare 15 milj. kr. förutvecklings-och försöksverksamhet inom en rad områden, bl.a. socialbyråernasarbete med barn och ungdom samt kvinnojourer och mansjourer Det ärsocialstyrelsen som besläinmer vad pengarna skall användas lill. hardock beslu-lal att minsl 1 milj. kr. skall användas för att stimulerautvecklingsarbete i kommuner och organisationer rörande barn som utsatts försexuella övergrepp. I årets budgetproposition föreslås att stödet tillorganisationer som inriktar sitt arbete på utsatta barn och familjer utökastill drygt 2 milj. kr. Prot.1989/90:99 RMSÖ har - liksom andraorganisationer inom området - möjlighet atl söka medel ur de anslag som fördelas av . Svar på frågor AnL 27 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påfrågan. Bakgrunden lill min fråga är alt socialutskottet den 24 oktober 1989enhälligt föreslog alt skulle ge regeringen till känna ettmotionskrav som gick ul på atl RMSÖ skulle få ell ekonomiskt stöd för sinverksamhet. Del är klarl att föreningen kände en mycket stor glädjenär beslutade i enlighet med socialutskottets förslag. Man trodde däatt det skulle hända någonting, eftersom dock hade beslutat om dessapengar. Det enda som har hänt är atl föreningen har fåll elt svar frånsocialstyrelsen, där man beklagar all del inte finns några medelalt fördela lill denna organisation och all den är välkommen tillbaka för atlansöka om pengar i vanlig ordning under nästa budgetår RMSÖ bedriver en mycket bra verksamhet på flera platser ivårt land. De komplicerade skeenden som inträffar när barn utsätts för sexuellaövergrepp har mer och mer uppmärksammats. Om man inte i ett tidigt skede kan gåin och hjälpa de drabbade barnen, går många av dem föriorade . Föreningen har också vi två tillfällen uppvaktat olikaministrar, och den är mycket besviken över atl den över huvud taget inte harfått något skriftligt svar från departementet på de brev som har skrivits närdet gäller denna fråga. Man känner sig utelämnad. Man vet alt del i samhället finnselt stort behov av föreningens arbetsuppgifter Medlemmarnas stora engagemang ärideellt, och framtidens socialtjänst skall ju baseras myckel påidealitet. Därför är det märkligt att inte något har sketl på den här fronten. Jag vill allra först säga alt det är enoerhört angelägen fråga atl se lill att barn som har utsatts för dessaövergrepp verkligen får slöd och hjälp. Därför arbetar denna organisation,RMSÖ, inom elt utomordentligt angeläget område. Den bästa garantin för att fåstöd från samhället är naturligtvis att man bedriver en bra verksamhet.Samtidigt måste jag säga att jag inte har kunnat spåra något direktriksdagsutlalande med så att säga en beställning av ekonomiskt slöd lill jusldenna organisation. Själva riksdagsuttalandet, som var elt resultat av bl.a.en centermotion, innehåller inte någon sådan beställning, men däremot ettstarkt uttalande om angelägenheten av all utveckla insatserria på delta område. Hur som helst är det angeläget alt området utvecklas. Omdenna organisation bedöms göra en bra insats - det är som haratt göra denna bedömning - är jag övertygad om atl man också kommer att fåstöd. vill jag säga alt om det finns obesvarade brev påsocialdepartementet när det gäller den här frågan, kommer jag atlse till att de besvaras. 29 (); Jag lackar för socialministerns löfte. Om man kan förlitasig 12 på en bra postgång, kommer välsvaret fram . I motion 1988/89;So222 som ligger till grund för beslutetframhålls i yr- Prot. 1989/90:99 kände 4 atl RMSÖ - som är en frivillig organisation som genom jourverk- 3april 1990 samhet arbetar för atl stödja och hjälpa offer för sexualbrott - borde ha möj- [ lighetatl få bidrag för sin verksamhet. I en sammanfattning på s. 23 i social- P FS''' utskottetsbetänkande /90:SoU5 står det alt motionärerna hemställt om ett tillkännagivandebl.a. när det gäller bidrag lill mol sexuella övergrepp påbarn. Motionen tillstyrktes av utskottet och bifölls senare avriksdagen. Det är möjligt alt detta krav på ett bidrag till föreningen något vis. I varje fall har föreningen och även jag uppfattat delså, att beslut innebar elt ja till ett bidrag till denna mycketvikliga verksamhet. Del är möjligt alt denna debatt också påskyndar föreningensmöjligheter att få ett sådanl bidrag. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på fråga 1989/90:482 om gravida missbrukare har frågat socialministernvad hon är beredd alt göra för alt förhindra atl krav på abort ställs pågravida missbrukare för atl de skall få plats på behandlingshem. Arbetet inom regeringen är sä fördelat atl det är jag somskall svara pä frågan. Del är inte ovanligt att kvinnliga missbrukare blirsärskilt motiverade för behandling i samband med graviditet. Det är då viktigtalt kan erbjuda lämplig vård såväl under graviditeten som närbarnet väl är fött. Gemensamma behandlings- och stödåtgärder för föräldrar ochbarn kan i dessa fall vara en lämplig vårdform. Den förutsätter dockbehandlingshem med särskilda behandlingsprogram och personal med lämpligkompetens. Man kan inte kräva av varje enskilt behandlingshem atl del skallkunna ta emot gravida missbrukare. Graviditeten är en känslig period och såvälmiljö som behandlingsmål måste vara anpassade lill de särskilda behov somgravida missbrukare har Det måste finnas en beredskap för all stödja mor ochbarn efler förlossningen. måste naturligtvis se till atl gravidamissbrukare får den vård de behöver. Allt fler behandlingshem har också utvecklaten kompetens på områdel och lar emot kvinnor med barn. Några behandlingshem hargravida kvinnor som särskild målgrupp. Låt mig lill sist slå fast att självfallelinte har någon rätt att kräva abort som villkor för behandling av missbruk. AnL 31 (); Jag lackar för svaret. Det var ungefär detsvar som jag ville ha. Men verkligheten ser inte rikligt ul på del här sättet,och därför vill jag följa upp denna fråga. Det ärklart atl inte kan kräva abort, men faktum är alt man 13 Prot.1989/90:99 på elt flertal av dessa hem kräveralt kvinnan gör abort för att hon skall få 3 april1990 fortsätta behandlingen, ompersonalen inte visste atl kvinnan var gravid när hon togs in eller för att hon skallbli intagen, om personalen känner till gravi- P J b diteten när hon kommer dit. Del finns ytterst få behandlingshem som tar emot gravidakvinnor. Man kräver abort för att kvinnan skall få hjälp. Ett gift par boddetillsammans på elt hem. De hade lämnat borl sina barn. När kvinnan blev gravidpå nytt fick hon lämna hemmet. Om gravida kvinnor inte fär tillträde lill behandlingshemeller om de blir tvungna atl lämna ett hem, om de redan befinner sig där ärriskerna oerhört stora för alt de inte alls klarar av sin missbrukarsituation.Barnet kan dessutom bli skadat. Det behövs inte så oerhört speciella förhållanden förgravida kvinnor. Graviditeten i sig är inte någol som föranleder vård. Däremotär vården om möjligt ännu mer angelägen och brådskande för att inte barnetskall ta skada. Modern behöver förberedas för att bli mor. om del nu är förstagången, eller för atl kunna hanlera situationen bättre vid det här tillfället. Vi är överens om alt della år ett mycketviktigt område och atl del är viktigt att människor behandlas med denintegritet som de har rätt alt kräva. I den mån del förekommer villkor för allfå behandling, vilka går ul på att man först måsle genomgå abort, reagerar jagmycket starkt, någol som jag än en gång starkt vill understryka. Det är angeläget atl utvecklingsarbetet på della områdefortsätier Jag vill peka på de pengar som finns också i det nya statsbidragetför atl utveckla metodiken för behandling av och stöd för missbrukaregenerellt. Dessa pengar bör kunna användas även på delta område. Jag vill också påpeka all håller på atl geul allmänna råd när det gäller detta område. Jag utgår ifrån atl dessa kommeratt ge ett myckel gott stöd och en god skjuts åt denna fråga saml atl vi iefterhand genom de allmänna råden skall kunna få i gång ett mer aktivtutvecklingar-bete. AnL 33 (); Jag har stor förståelse för att man i vissafall måste säga till kvinnan eller paret att hon/de måste byta behandlingshem,eflersom alla hem inte lämpar sig. Jag är tacksam för det svar jag har fått,och det är mycket positivt att det kanske kommer all hända något ytterligare pådet här området. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på fråga 1989/90:506 om följderna av enkärnkraftsolycka 34 Miljöminister ; 14 Herr lalman! har frågatindustriminislern om vilka analyser som gjortsbeträffande följderna av en kärnkraftsolycka i . Arbetet inom regeringen är så fördelat atl det är jag somskall svara pä Prot. 1989/90:99 frågan. Jag villinleda med alt understryka all regeringen är väl medveten om atl olyckorkan inträffa, även i våra svenska kärnkraftverk. Vi ställer därförut- P '" oniordentligl höga krav på säkerheten vid dekärntekniska anläggningarna och håller oss ständigt informerade om den kärntekniskaverksamheten. Så sent som lämnade statenskärnkraftinspektion (SKI) och () en samladrapport till regeringen över säkerhels- och strålskyddsläget vid de svenskakärnkraftverken. Myndigheterna kunde konstatera atl den riskbild och desäkerhels- och strålskyddsbedömningar som de tidigare redovisat, bl.a. iyttranden och sanimanstållningar i anslutning till rapporten (Dsl 1986:11), inte förändrats. De fakta som SKI och SSI bl.a. grundat sina slutsatser pågår tillbaka till analyser av risken för och konsekvenserna av enkärnkraftsolycka i , som genomfördes av (SOU1978:17 och 1978:49) och reaktorsäkerhetsutredning (SOU 1979:86). De rekommendationer som dessa kommittéer lämnade hartillsammans med myndigheternas säkerhetsanalyser och inhämtadedrifterfarenheter utgjort underlag för regeringens beslut år1986 om införande av konsekvenslindrande åtgärder vid samtliga svenska kärnkraftverk.Dessa åtgärder var helt genomförda . Följderna av en kärnkraflsolycka såväl i som iutlandet har också behandlats av utredningen om kärnkraflsberedskapen ibetänkandet "Samhällets åtgärder mol allvarliga olyckor" (SOU 1989:86).Betänkandet bereds i . 35 (); Jag ber atl få tacka för svaret. Jag förstår att , lika väl som jag, har lästde senasle rapporterna ifrån journalisten , som beskriver hur läget ärutanför Tjernobyl. Barnen blöder näsblod - man kan se deras blod i derasläroböcker -och lärarinnorna kan inte bedriva en gymnastikundervisning eftersomde blir halvt medvetslösa. Man har uppmätt strålningsdosen 1 isköldkörteln på 200 000 barn i . 1 är mer änvad vi räknar med här i . Hos 500 barn har man uppmätt 10 isköldkörteln. Vi har gjort vissa beräkningar i . Det visade sigatt vad som inträffade när en olycka skedde pä stämde precismed statens om hur jordbruket skulle påverkas.Jag har däremot inte sett en riklig bedömning av vad som skulle hända om enolycka skulle inträffa i . Vi står fortfarande myckel frågande inför vadsom händer med viltet i , hur del kommer atl bli framöver, når delgäller variationer hos älg. hur mycket radioaktivitet den tar upp osv. En annan sak som är mycket viktigt atl påpeka år att del iräddningstjänstlagen inte finns någon regel för hur man skall bära sig åt vidbrand i ell kärnkraftverk. Jag har försökt la reda på det. Jag har en gammalskrivelse. tog man senast upp denna fråga. Prot.1989/90:99 port om att man ännu inte visstehur man skall behandla en brand i ett kärn- 3 april1990 kraftverk. ~ [ I Vi vet också alt man enligträddningstjänstlagen kan bli tvungen att sanera P ' efter en kärnkraflsolycka. I förstahand sker det på frivillig basis, men perso- ner mellan18 och kan beordras att sanera. Dessa frågor borde komma till allmänhetens kännedom, ochman borde tala om atl det slår till på det här sättet. AnL 36 Miljöminister ; Får jag först göra alldeles klarl alt ett avde viktigaste skälen till att vi har fattat beslutet att kärnkraften skallavvecklas naturligtvis är all olyckor av denna karaktär är alltför allvarligaför att vi långsiktigt skall behöva ta den risken i vårt samhälle eller inågot annat samhälle. Därför har jag vid många tillfällen framhållit atlkärnkraften inte erbjuder någon lösning på framtidens energiproblem, som mångatrodde för en generation sedan. Arbetet med att förbättra säkerheten och beredskapen föratt hantera en olycka, om den trots allt skulle inträffa, måste naturligtvisfortgå. Det betänkande som vi har fått och som jag refererade till kommernaturligtvis att leda till förslag från regeringen när remissbehandlingen äravslutad. Till vill jag också säga atl det nog är enallmänmänsklig erfarenhet atl man aldrig till fullo kan förutse vad som skallhända och exakt hur man skall göra. När olyckor inträffar, vad det än handlarom, måste man också kunna lita till människors goda omdöme och lill ettdemokratiskt samhälles styrka alt hantera en sådan krissituation. Detta sägerjag inte för atl på något sätt underskatta problemet, utan tvärtom för attframhålla att den mänskliga faktorn och del sunda förnuftet är det viktigastevi har all lila lill, även i de svåraste situationer 37 (); Vi kommer att stå inför mycket svåra situationer, om dettaskulle inträffa. Det är många som inte känner till all det händer en del incidenteri . Vi har varit kapabla att reda upp de små incidenter som harinträffat. Om man nu tar borl vetorätten i kommunerna och när man kanbeordra människor all gå ut och sanera, borde man egenfligen säga alt de somvill fortsätta all driva kärnkraften skulle få skriva på ett kontrakt om att deär beredda att ta hand om avfallet och att gå ut och sanera. Kärnkraftenkan vi egentligen stänga av . om bara viljan finns. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Meddelande om svar på interpellationerna 1989/90:142och 150 har ställl interpellationer som skallbesvaras av mig om buller från JAS 39 resp. om naturreservatet På grund avsvårigheter för inlerpellanterna att ta emot sva- ret idenna kammare vid den föreslagna tidpunkten kan jag tyvärr inte be- Prot.1989/90:99 svarainterpellationerna inom den föreskrivna tiden. Jag kommer därför atl 3april 1990 besvarainterpellationerna vid elt senare tillfälle. 12 § Svar på fråga 1989/90:494 om en effekterpå handeln i har frågat industriministern om föreliggandeanalyser av effekter på näringslivet i av en eventuell fast Öresundsförbindelsekommer att ställas till allmänhetens och beslulfallarnas förfogande. Enligt arbetsfördelningen inom regeringen är det jag somskall svara på frågan. För egen del känner jag inte till några analyser som inteställts till allmänhetens och beslutsfattarnas förfogande av effekter pånäringslivet i av en eventuell fast Öresundsförbindelse. AnL 40 (); Jag tackar för svaret. Det finns dock en del undersökningarsom skulle behöva få litet allmännare spridning. Ett exempel är att man isamband med den yttre ringvägen i har diskuterat ett stort shoppingcentrumi Hyllie. Det skulle vara beroende av en . Man räknar med atl delfaktiskt skulle slå ut stora delar av detaljhandeln i . Jag hoppas alt dessa uppgifler står lillkommunikationsministerns förfogande när det gäfler de beslut som skall fattas.Det hade varit bra om de också hade stått lill förfogande för de rådslag somhar förevarit. Överläggningen var härmed avslutad. 13§ Svar på fråga 1989/90:495 om en effekter på narkotikasmugglingtill har frågat justitieministern om hon gjort sigunderrättad om de problem som vid anläggandet av en kombinerad väg/järnvägsförbindelseöver kommer all uppslå beträffande tullens möjligheter alt konlrolleraen ökad narkolikasmuggling. Enligt arbetsfördelningen inom regeringen är det jag somskall svar på frågan. Öresundsdelegalionens senasle rapporter harremissbehandlats. , tulldirektionerna i ochMalmö samt Svenska lull-tjänstemannaförbundel har i sina yttranden med anledningav remissen utförligt beskrivit de konsekvenser för tullverksamhelen somanläggandet av en fast förbindelse över förväntas medföra. Jag harsjälvfallel tagit del av remissyttrandena. 2 protokoll 1989/90:99 Prot.1989/90:99 Anf. 42 (): Jag lackar även för det svaret. Får jag lovatl fråga om dessutom har blivitbekymrad av det han har läst i dessa uttalan- Svar på frågor . AnL 43 Kommunikationsminister : Del är nästan genant alt behöva diskutera denhär typen av skrämselpropaganda i . Molfrågan lill måste vara; Vill miljöparliet sliinga gränser för all undgå alla eventuella problemvid tullhanteringen? Är det landförbindelsen, alltså en fast förbindelse, somär styggelsen i sammanhanget? Är del mycket enklare om passagerarna kommer medbåt, alltså med färjan, eller med tåg genom en tunnel? Är det landförbindelserna som är haken, så måstekonsekvensen vara att vi skall stänga också vägarna mol och . Detär nästan en oförskämdhet gentemot vårt tredje nordiska grannland, ,att hävda atl en fast förbindelse lill skulle medföra vådligakonsekvenser för på narkolikaområdet. AnL 44 (); Det är ju faktiskt i jusl som manhar slora problem med narkotikahandeln. Det är i som man har haftproblem med smugglare som kommit in. Problemen är svåra redan medfärjetrafiken. Med ökad tågtrafik är problemen fortfarande bemästringsbara. Omman har en bro är del inte alls säkert all problemen är lika bemästringsbara. Problemen är besvärligare än dem vi har medlandförbindelserna med jusl därför all är elt centrum förnarkotikahandeln. AnL 45 Kommunikationsminister ; Med färjeförbindelser reser ca 20 miljonerpassagerare över . Anser med sina insinuationer altvi borde begränsa den trafiken för alt undvika narkotikasmugglingen? Är detalltså en avsnörning från som och vill ha meddessa skumma argument i debatten om en broförbindelse? AriL 46 (riip): Nej, naturligtvis inte. Men den narkolikapolitik vi för i bygger på alttullen i rimlig mån skall skydda oss mot ett inflöde av narkotika. Om vi hadehaft något annat sätt all angripa problemet så hade jag kunnat hålla med om atlman kunde öppna gränserna mer Sådan situationen är har tullenstora problem med narkotikainförseln. I såväl regeringsproposition som motioner har dessaproblem påtalats , och möjligheterna all lösa problemenhar ökat. Det är endast narkotikainförseln som jag är oroad över;det är varken danskar eller tyskar som sådana som jag oroar mig för 18 Del är lättare att föra in narkotika via mängder av bilarpå en bro än på Prot. 1989/90:99 andra säll. Delta är inte insinuationer - del är fakta. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på fråga 1989/90:496 om en Öresundsbroshälsoeffekter på befolkningen i har frågat mig om jag verkligen kan taansvar för den ytterligare ökning av sjukfall som hon anser ovillkorligenskulle bli fallet vid anläggandet av en broförbindelse över . Jag delar inte uppfattning atl byggandetav en broförbindelse mellan och ovillkorligen leder tillökning av antalet sjukdomsfall. AnL 48 (); Jag får tacka statsrådet för svaret, men jagär inte nöjd med del. Vi har all anledning alt vara oroliga för vår hälsa. Denär redan mycket sämre i än vad den är i i genomsnitt. Detta kanman läsa i en . En ytterligare försämring tål vi inte. Därför är enÖresundsbro, med den koncentration av bilar och avgaser till som blirföljden, inte önskvärd. Vad hjälper oss alla eventuella, ökade inkomster om viblir sjukare av avgaserna? Det är väl inte ett avlövat, nersmutsat somvi vill lämna efter oss? Vad hjälper oss då pengarna? Man har gjort provmuddringar i - som ju hör tillMalmö - och då konstaterat höga av gifter i muddringsmassorna.Kvicksilverhalten är 25 gånger högre än s.k. alarmvärde.Kadmiumhalten är 10 gånger högre, och PCB-halten är 4 gånger högre än dealarmvärden som anger Så säger på länsstyrelsensnaturvårdsenhet. Siffrorna är skrämmande! Överskrids alarmvärdena måste alltid speciella åtgärdervidtas. Vid en fortsatt muddring kan muddringsmassorna inte dumpas i havet,vilkel är brukligt. De måste därför förvaras pä land. Eventuellt måsle debäddas in i en lerkisla på soptippen på Lernacken, söder ombadplatsen . söder om , där alltså muddringsmassornafinns, skall brofästet till ligga. Vilka muddringsmassor kommerinte detta arbete atl kräva, och var skall vi göra av dem? Hur skall vi lösadella problem? 49 Kommunikationsminister ; Herrlalman! representerar den pessimistiska synen på utvecklingensom är så typisk för . Vad vi diskuterar år en anläggning för2000-lalet, där också biltrafik skall Prot.1989/90:99 kunna tillåtas på en sträcka om Detta framställs som en föröd 3 april1990 ande insats mot människors hälsa iSkåneregionen. Utgående från alt vi inte gör någratekniska framsteg alls när del gäljer var pajragor bilismen - om vi alltså inte löserproblemen med bilismens luftföroreningar rentgenerellt - hamnar vi i slora problem. Jag utgår emellertid ifrån att vi fårfram helt andra motorer andra bränslen och andra reningslekniker, så att vi kanköra bil i del här landet-i , och även ; Vi måstebegränsa koncentrationen av bilar i storstäderna, men det är orimligt atlstoppa bilismen på vissa vägavsnitt. AnL 50 (): Men då håller ju statsrådet med mig om alt viskall mjnska bilismen i storstäderna. Det är det jag är ute efter. '