prot · GD0912 · 1989-12-31 00:00:00 — Del var ju en rätt stor och omfattandelagstiftning som skedde , Därför anser vi inom att delär dags alt göra en stor översyn. En del saker kan naturligtvis fortsätta attvara som de är, medan andra saker behöver ses över och förbättras, I detta stora betänkande finns också en del mindre frågor,där har egen reservation eller reservation ihop med andra partier. Deberör enskilda arbetstagare och enskilda småföretagare och är av den arten allförhållandena kan förbättras , utan omfattande utredning. Jag ber all få yrka bifall till dereservationer som har undertecknat. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. LÄRS-OVEHAGBERG (vpk): Del har , sedan 70-lalel,skett en markant maktförskjutning i hela samhällslivet, och i arbetslivet isynnerhet. Man kan väl säga att den nyliberala offensiven har gett resultat.Det är dess ideologi som behärskar arbetsmarknadens tänkande. Det som utvecklasär tankar som en gång har kommit från SAF, och naturiigtvis har man hämtatinspiration från annat håll. Detta var man också förberedd på när vi 1976 fickmedbestämmandelagen. Det var de nyliberala krafterna med SAF i spetsen somfyllde medbestämmandelagen med ett innehåll, och det var kanske inte urarbetarrörelsens perspektiv del som avsågs. Mot bakgrund av den långvarigakampen för alt förbättra de arbetandes villkor på arbetsplatserna hade manstora förhoppningar på medbestämmandelagen. Men det problem som har framstått ganska klart under årenslopp gäller det innehåll som fackföreningarnas ledningar såg som del vikliga,nämligen klassamarbetsandan. Det visade sig alt medlemmarna i del avseendetställdes helt utanför och alt medlemmarna inte gjordes till den resurs som deborde vara om man skall slå emot hela den nyliberala offensiven. Därför är väl krisen för facken i viss månsjälvförvällad. För del är naturligtvis en kris, när man inte lyckas motstå SAF:sideologi utan den ena arbetsorganisationen efter den andra följer SAF;smodeller. Denna totala brist på egna mål som den socialdemokratiska rörelsenuppvisar - med den fackliga ledningen som en av delarna - är naturligtvis entragedi för hela arbetarrörelsen . Vi behöver inte gå långt för att se att det är besvärligtför fackföreningsrörelsen. Man underordnar sig den exportinriklning somregeringens politik innebär, EG-anpassningen och allt annat. Har man inte deegna målen i rö- relsen, dåfaller man och då har de nyliberala krafterna vunnit spelet för tillfället. Grunden för den lagstiftning som vi nu diskuterar ärsamarbete mellan parterna, ett samarbete som utgår från det felaktigaantagandel att bägge parterna är jämställda. Vpk har för sin del alltid sagtatt kapitalel under nuvarande förhållanden är en oerhört stark part, som haralla de ekonomiska resurserna bakom sig - och som även har statsapparatensgöranden och låtanden i form av lagstiftning bakom sig. De fackliga organisationerna och de arbetande behöver enlagstiftning som stöder deras verksamhet, deras arbete, och tar till vara allamedlemmars intressen. Men en sådan lagstiftning har vi tyvärr inte , ochdärför skapas olika problem. Vi har arbelsmiljöproblem, problem som gällerarbetsorganisationer, främlingskap inför arbetet, arbetets innehåll ochkvalitet, arbetstidens förläggning osv. Del har naturligtvis att göra med så alt säga inte sitter likadant i båten, utan det är någon som styr ochnågon som bara får hänga med, Vpk:s krav har alltså utgått från att man skall stärka denfackliga positionen på arbetsmarknaden. De har utgått från attförhandlingsrätten skall vara verklig, att man inte bara skall förhandla - ochförelagen och myndigheterna fattar sedan beslut. Vi tycker alt det är naturligtatt fackföreningarna har någon form av vetorätt. När de direkt blir överkördaskall de också kunna säga nej och försvara sina medlemmar, sin organisation ochsin position i samhälls- och arbetslivet. Vi menar att det råder partsförhållanden påarbetsmarknaden. Del pågår klasskamp, framför allt från de nyliberalakrafternas sida, och man flyttar fram positionerna. Men det tråkiga är ju attnär vi möter de s.k. gamla re-formislerna och de nya nyliberalerna som sitter ifackföreningarnas ledningar, sä uppfattar man inte att man någonstans måsteföra denna kamp mot de rent nyliberala krafterna. När vi lyssnar på , hör vi de nya storamännen i näringslivet - i det här fallet i - sägaatt "vi investerar inte mer i . Del är inga bra förhållanden iSverige. Vi kommer inte att investera någonting här, om ni intetillfredsställer de krav som vi i näringslivet har." Det har också andrasagt. Det är den nya, tuffa SAF-allityden; inga investeringar i ,utpressning av den svenska parlamentariska representationen och inte minst avarbetarrörelsen. Vad säger då de fackliga företrädarna - i och påplatser med andra verksamheter, t.ex. - när man använder vinstmedelur verksamheten och investerar dem utomlands? Den svenska lagstiftningen gerde fackliga organisationerna ingenting på fötterna, vare sig på lokal nivåeller ens på central nivå. Trots den svenska medbestämmandelagen är del baraalt säga; Investera du utomlands, med regeringens godkännande! Den yttersta konsekvensen blir all det inte investerasnågonting alls i , och då vet vi hur del kommer att se ut framöver.Detta är väl ett av lidens tecken. Man funderar då över hur de härreformisterna - om jag nu utrycker mig snällt - skall tackla den propån frånkapitalel. Skall man ge efter ytterligare när del gäller exportinriklning?Skall man ge företagen ännu mer skattelättnader? Man kan väl knappast kommalängre när det gäller Medbestämmande i arbetslivet, m.m. Medbestämmande i arbetslivet, m.m. Om det skall tillverkas papper så vet man att ochSverige är de länder där papper kan göras bäst och billigast i hela , Därär det botten i fråga om löneförhållanden. Kan man komma längre i utpressning?När kommer motståndet? När kan vi slå tillbaka? Det är frågor som vi bordeställa till dem som driver - och forsätter alt driva - dennamedbestämmandeanda. som delta sker kan man fråga sig om det finnsnågra rättigheter. Vi vet ju att det förhandlas , att förhandlingarnastrandar och alt det blir i stort sett som företagen och myndigheterna vill. I tiden förskjuls nu intresset. säger man att denkollektiva styrkan inte är någonting att ha - nu skall den enskilde klara sigsjälv. Det ser vi av arbets-lidsulredningen; Det är den enskilde som skall fixasin arbetstid. Det underlättas av resultatet av skatleutredningen, där mantalar om dynamiska effekter. Den enskilde skall fixa både sin inkomst och sinarbetstid. Kollektivet, den lilla fackförening som sammansluter medlemmarna,har enligt socialdemokratins 90-lalsgrupp i stort sett gjort sill. De formella rättigheterna finns redan. Det är bra. Nugäller del all fylla dem med ett meningsfullt innehåll för den enskilde. Nugäller det utvecklingen i arbetet och valfriheten, säger man isocialdemokratins 90-talsgrupp. Det är konstigt att inte ställersig upp och applåderar - det är nämligen precis vad de har sagt i ett tiotalär. Inte skall fackföreningen vara någon kraft; det är den enskilde som skallfixa det - det är socialdemokratins projekt framöver. Ni är verkligen attgratulera, , och i arbetsmarknadsutskottet, för att ni harfått socialdemokratin över på er sida! Man säger att nu har man den formella positionen. Det gällernu inte främst fackets rätt att förhandla eller löntagarnas formella position,rätt att fä information, rätt till trygghet i anställningen, rätt alt fäledighet för studier och skydd för arbetsmiljön - nu gäller del den enskilde.Den enskilde skall fixa allt. När i investeringarinte sker i skall den enskilde fixa del, enligt socialdemokratin! Detär ganska fantastiskt att se hur arbetarrörelsen har utvecklats isocialdemokratins 90-talsprogram! Jag frågar då , som är gammal fackföreningsmanoch som har kämpat hårt i Metall; Är den svenska lagstiftningen nutillfredsställande? Är den så bra all man kan säga alt man skall utveckla denenskilde? Del är ju det som 90-talsgruppen säger. Kan den enskilde sätta sigemot kapitalets huvudsakliga inriktning , t,ex, alt man vägrar allinvestera i ? Kan den enskilde komma med alternativa planer för t,ex,investeringar? Det borde svara på. Utskottets svar pä vpk;s förslag i de här frågorna är skriveti ungefär samma anda. hänvisade man till en grupp i departementet somar-belade stenhårt med de här förändringarna och kraven från fackföreningarna.Jag vet inte om den gruppen i departementet finns kvar, men där finns i varjefall någon sakkunnig - det vet vi. Vad man skall göra framgår väl ganska klartav den information vi kan få från regeringspartiet och departementet. Mankommer inte att företa en enda förändring i svensk arbetsrätt, om inte , LO och TCO är överens. Det stämmer knappast med dentradition vi tidigare haft att lagstifta till de arbetandes förmån. Någonsådan lagstiftning kan knappast komma fram den väg Det är tydligen bara åtgärder som kan godkännas av som kan genomföras, - Detta om betänkande 6, Jag kominer nu till det betänkande som handlar om defackliga rättigheterna. Vi har här en parallell i de transnationella - ellerimperialistiska -förelagen. Vi har från vpk länge krävt att de förelag somfinns här i skall bekosta de fackligt engagerades kontakter med sinakamrater i andra länder. Utskottet inskränker sig i huvudsak till att ta uppden frågan med avseende på , Vi har påpekat att det är bråttom. Här i har numinister efter minister cirklat runt med det här ärendet. Man har frånSAF;s sida gått så långt alt man med knapp nöd kan tänka sig alt teckna avtalom delta i ett företag, SAF kan möjligtvis gå med på någon protokollsanteckningom detta i ett enskilt företag. Man vill inte ha något rejält och ordentligtavtal. Men det gäller ju inte bara del - del gäller ju även EG.De fackligt aktiva i de företag som har verksamhet i borde på ett ellerannat sätt få besöka sina fackligt aktiva kamrater, samarbeta med dem och fådel bekostat av de svenska företagen. Det är vad vi har begärt, och del inte vara med om. Man vill inte stöta sig med SAF. Men när man talar om allt det här som har att göra medförtroendemannalagen, medbestämmandeinriktningen, klassamarbetet ochsamarbetet över gränserna kommer man ifrån del faktum att fackets medlemmar,trots all facket har sin kris och upplever att nyliberalerna är på offensiven,är oerhört irriterade över sina egna företrädare - om det är med rätt ellerorätt vill jag inte uttala mig om. Men jag upplever att mycket av del är medrätta. Den form som förtroendemannalagen fick gjorde att den passade ihop medmedbestämmandet som hand i handske. Förelagen har sin förhandlingsorganisation,sin experiorganisation. och bestämmer över rörelserna i företagen. Man kallartill information och förhandlingar, och där sitter en motsvarande expertpanelfrån fackets sida på heltid, och medlemmarna lämnas åt sidan. Förtroendemannalagenkan, fel använd, bli en hämsko för fackföreningen som en kollektiv rörelse. Såhar skett på många ställen. Tyvärr har man då skapat ett läge där fackelsanseende inte är så gott. Men del borde vara del, och medlemmarna kräver attdet är det. och jag har påpekat problemet, attförtroendemannalagen är så hårt kopplad till medbeslämmandefilosofin. Vitycker att en huvudregel borde vara att fackliga företrädare - även politiskaföreträdare - icke borde vara verksamma med fackliga uppgifter på heltid ulanha ett ordentligt arbete i botten: det vore naturligtvis det bästa förfackföreningen. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till samtligayrkanden från vpk i de nu behandlade ärendena. Medbestämi7iande i arbetslivet, m.m. KARINTHOME (mp); En våg av fusioner går genom ,Koncernledningar flyttar utomlands, och beslut las långt ifrån de anställda somberörs. Men de nya bolagsstrukturerna har gjort det svårare förfackföreningarna att få insyn och kunna påverka. Miljöpartietde gröna anser alt fackens möjligheter att arbeta över grän- Medbestämmande i arbetslivet, m.m. Del är rimligt att transnationella företag skall bekostafackliga kontakter över gränserna. I betänkandet avstyrks vår motion i det ärendet medhänvisning till att arbetsmarknadsministrarna i och kommitöverens om alt tillsälta en arbetsgrupp. Arbetsgruppen skall undersöka"lämpliga åtgärder, däribland lagstiftning, som kan främja en allmänutveckling av del koncernfackliga arbetet över gränserna, i första hand mellanNorge och ". Ja, det är nog bra. Men, som just harsagt, räcker del inte med , Och det är bråttom. Vi talar omtransnationella förelag i hela världen. När det gäller belänkande AU3 omförtroendemannalagen yrkar jag bifall till vår egen reservation nr 3, omfacklig verksamhet i transnationella förelag. Nästa punkt som jag vill ta upp är mindre organisationersrätt all bli representerade i förelagens styrelser. får en lokalarbetstagarorganisation utse samtliga arbetslagarrepresenlanler i styrelsen, omden företräder av de kollektivavtalsbundna arbetstagarna. En endamindre organisation kan fä en suppleantplats - om den organiserar minst 5 %.Vi i anser att lagen bör ändras så att flera mindreorganisationer får supp-leantplalser i styrelsen. I betänkandet om styrelserepresenlation förprivatanställda yrkar jag därför bifall till reservation 4 omminoriietsorganisationer. Del är också viktigt all stärka de anställdas och ävenlokalbefolkningens rätt vid försäljning av förelag och vidföretagsnedläggningar. Vi föreslår att anställda och lokalbefolkning skall haförköpsrätl då företag försäljs, på samma sätt som kommuner harförköpsrätl vid fastig-helsförsäljning. Ett företag skall heller inte fä vägraatt sälja till anställda eller lokalbefolkning för att i stället lägga nersinverksamhet. Lagstiftningen bör ses över på den här punkten. Lagstiftningen bör också ändras vad gäller rätten att motinternationell bakgrund vidta sympatiåtgärder. Vi anser att möjligheterna här iSverige alt genomföra internationella solidariletsaklioner inte skall varaberoende av rättsordningen i andra länder. 1 belänkandet om medbestämmande i arbetslivetyrkar jag bifall till reservation 3 om ökat arbetstagarinflytande samt tillreservation 16 om internationella solidaritetsaktioner. I samma betänkande stöder vi ytterligare en reservation.Del gäller reservation 4 om s.k. negaliv föreningsrätt. Pä samma sätt somtidigare talare nämnt anser vi all rätten alt inte behöva tillhöra en föreningborde vara lika självklar som den grundlagsfästa rätlen alt få tillhöra enförening. Jag yrkar bifall till reservation 4. ' En annanfråga som tas upp i en av reservationerna tycker jag är angelägen. Vi är dockinte beredda att nu föreslå lagändring som innebär förbud. Del gäller frågan omblockad av enmansföretag. Vi vädjar här till fackföreningar och arbetsgivareatt la sitt ansvar, så att inte lagstiftning behöver tillgripas. STENOSTLUND (s); Vi har ju, som flera sagt, brukat behandladessa frågor varje höst. Det är ett evenemang. Hur det här evenemanget skallbetygsättas faller väl inte på oss att avgöra, men del kanske är ett tidenstecken på något sätt alt vi nu har slagit ihop fyra betänkanden i debatten. Vibehandlar alltså nu MBL, LAS, styrelserepresenlationslagen ochförtroendemannalagen i en och samma debatt. Så har vi inte brukat göratidigare. Jag kan också hälsa välkommen till debattenoch till detta evenemang. Jag har en känsla av att de flesta som har deltagit i denhär debatten börjar kunna den så grundligt alt vi kanske inte är riktigtarvodesberättigade. Den ende som lyckas hålla stilen på sitt sätt är välegentligen . Han var egentligen ganska fantastisk , ochdel skall jag be att få återkomma till, herr talman. När det gäller de olika lagarna anser vi socialdemokrateratt MBL utgör grundbulten i den arbetsrättsliga lagstiftningen, och den ärockså som sådan ställd under fortlöpande debatt såväl i denna kammare som iandra sammanhang, med en utgångspunkt i de skilda värderingar som återspeglasmellan partierna och i de intressen som påverkar debatten i övrigt, främst frånparterna på arbetsmarknaden och företagens branschorganisationer. Spännvidden i kritiken som den utsätts för ligger mellanden uppfattning som här i kammaren främst framförs från borgerligt håll,enkannerligen - naturligtvis allra fränast med deras krav påöversyn av lagstiftningen med en inriktning som enligt vår mening skulleförsvaga de fackliga organisationernas möjligheter all tillvarata medlemmarnasintressen. Det har väl ändå skett en viss förändring. Om man går tillbaka ochstuderar våra gamla betänkanden finner man i vart fall att såsmåningom har anpassat sina ståndpunkter, så att de åtminstone kan delta i engemensam borgerlig reservation. Den innehåller krav på utvärdering av lagen. Spännvidden går därifrån till den kritik som vpk stått föroch fortfarande står för. Den innebär att MBL är en klassamarbetslag som därförbör undanröjas. Annan lagstiftning med mer absoluta rättigheter, som enligtderas mening bör införas, skulle innebära något av systemskifte i förhållandetill det arbetsrätlsliga regelsystem som har utvecklats i vårt land alltsedanfackföreningsrörelsens tillkomst. Jag lovade ju återkomma till , Han satteett betyg - jag tycker mig inte ha hört det förut. Han sade att det varde nyliberala krafterna under ledning av SAF som 1976 fylldemedbestämmandelagen med dess innehåll, Del är ett ganska fantastiskt påstående!Det är väl då inte bara denna lag som SAF har fyllt med innehåll under denslemmiga socialdemokratins ledning i det här landet! SAF har väl då fyl|t ävenandra lagar med deras innehåll. Det är i del här landet, där de nyliberalakrafterna skulle ha utvecklat lagstiftningen, som med sittTrelleborgsföretag vägrar all göra investeringar . Det här hänger ju inte ihop! Inte ens för det kunna stämma. har ju visserligen inte medbestärnmandelagen ellernågon annan av de lagar vi nu diskuterar åberopats i det här sammanhanget. Medbestämmande i arbetslivet, m.m. Medbestämmande i arbetslivet, m.m. men noghar jag en känsla av alt del bör vara ganska svårt att få detta att gå ihop -även för en gammalkommunisl. Med anledning av påståendet alt vi anpassar oss till EGoch alt vi säljer ut vår själ i denna fråga skulle jag vilja la fram något avgamla klubbmölestak-ler i debatten och säga; Del var väl ändå en välsignelseför oss alt inte kommunisterna lyckades ansluta osstill den andra stora ekonomiska sammanslutningen i öster! Del kanske ävenLars-Ove kan instämma i. Den sammanslutningen står ju i dagens läge införhaveri, såvitt jag begriper. Vad gäller anpassningen till EG tror jag all svensktarbelsrättsligl system och svensk arbetsrättslig lagstiftning kommer all kunnaspela en betydelsefull roll och påverka även samarbetet med EG. Del är intesäkert att vi skall behöva göra oss av med allt som är vårt. Del kan t.o.m.vara på det sättet alt myckel av det som vi har kan komma till nytta även inomEG. Det händer ju också en hel del inom EG just på detta område- inte minst i takt med att en viss politisk ledare i får del alltsvårare med sina egna opinionssiffor. Mellan dessa ståndpunkter - från ytterst borgerligt hålltill kommunisterna - förs på delta sätt en diskussion, främst inomfackföreningsrörelsen, men också inom vårt parti, socialdemokraterna, TCO hade inför sin kongress redovisat sina synpunktermed krav på förnyelse av många delar av arbetsrättens område. Detta gällerockså medbestämmandelagen . Inom LO pågår ett omfattande arbete med utvärdering avmedbestämmandet såsom det utvecklats efter medbestämmandelagens tillkomst. Detarbetet skall redovisas vid nästa kongress. Inom vårt parti finns beslut redan fattade om en översyninte bara av MBL utan av hela arbetsrätten. Det är för oss naturligt att dettaskall ske i samarbete med fackföreningsrörelsen och arbetsmarknadens parter iövrigt. Just nu bedrivs ett omfattande arbete på det näraliggandearbetsmiljöområdet under ledning av arbetsmiljökommissionen. Det finns skälatt räkna med att dess arbetsresultat kan komma att behöva beaktas i ettframtida översyns- och lagstiftningsarbete även på MBL-områdel, Mot denna bakgrund blir beskedet till dem som kräver enöversyn av lagen, att det finns goda skäl alt avvakta med beslut i den fråganännu . Med vad jag nu har anfört har jag också kommenteratreservationerna 1 och 2 i belänkandet om medbestämmandelagen, I reservation 3 om ökat arbetstagarinflytande, vilken isig är en nyhet, yrkar reservanter att de anställda skall gesförköpsrätl till nedläggningshotade företag och att delta skall kunna ske tillett i lag fastställt högsta värde. Det argument som framförs är attarbetsrätten på detta område är klart otillfredsställande. Utskottet har för sin del utgått ifrån att i de fall somett löntagaröverta-gande framstår som en realistisk lösning skall detta seriöstprövas i nedläggningssituationer och vid företagsrekonslruklioner. Jag vill för min del tillägga att det starkt kanifrågasättas om det som här förordas av reservanten och motionärerna tillhörden egentliga arbetsrättens område, som ju reglerar förhållanden i arbetetmellan arbetsgivare och ar- betstagareoch inte har att göra med deras eventuella förhållande som ägare resp,presumtiva köpare av företag. De följande 15 reservationerna tillmedbestämmandebetän-kandet har delvis berörts av och , dä de flesta av dem kommer från den borgerliga sidan. Del är olikakrav pä förändring av lagstiftningen pä olika områden, som negativföreningsrätt, där enligt vår mening sakförhållandena är relativt klara. Del ärinte sant, som påslås, all man inte kan få utträde ur en facklig organisation.Jag kan tillhandahålla till den som behöver få den sakenbekräftat, alt sä gäller. Det är ju också prövat i domstol. Vidare begär reservanterna en särskild utredning omförhållandet mellan MBL och den offentliga sektorn. De går också till angreppmot den s,k. 200-kronorsregeln, De vill ha förbud mot blockader avenmansföretag, vilket skulle vara en inskränkning som går längre än vad somgällde , vill därutöver lagstifta om hur löneavdrag skallfå ske för fackföre-ningsavgifler, vilket enligt vår mening skulle vara att slåin öppna dörrar. Man vill också ha andra ordningar i småföretag. Med samma argument har vi avstyrkt de härmotionerna och reservationerna, och jag vill hänvisa till de välläckandeskrivningar som finns i arbetsmarknadsutskottets betänkande. De här frågorna har ingående behandlats och likaså i denna kammare. Vi anser attmedbestämmandelagen behövs som ett stöd för löntagarna, för alt de genom sinafackliga organisationer skall kunna utöva ett likvärdigt och likaberättigatinflytande oavsett om de arbetar i stora eller små företag, i starka ellersvaga branscher. Det gäller också de offentliga arbetsgivarna. Den kritik somriktats mot lagen som byråkratisk och omständlig kan på ett smidigtsätt genom avtal på dess grund. Det är ju faktiskt så att medbestämmandelagenför att fungera bra förutsätter alt det tecknas avtal. Lagen om anställningsskydd ger ju regler somskall gälla mellan arbetsgivare och anställda för anställningsformer, tider ochturordningar för uppsägningssituationer, och den ger skydd för oskäliga uppsägningarbland arbetstagare. Parterna kan med lagen som grund träffa överenskommelserom dess tillämpning i viktiga delar. Fem av reservationerna har lämnats av , somsammanfattningsvis vill få till stånd en översyn av lagen i dess helhet ochväsentligen lätta på de skyldigheter som åvilar arbetsgivarna. Lagen ger, menarmoderaterna, de redan anställda en för stor trygghet, vilket framställs somett hinder för en fungerande arbetsmarknad. Sammanlaget är det inga små ingreppdet handlar om, om skulle få sin vilja igenom, det ser man om manstuderar reservationerna. Kraven är också väl kända, då de har framförts årfrån år och debatterats vid otaliga tillfällen här i kammaren. Det har ocksåunderstrukils här i debatten av . förslag och krav är lika dåligai år som de var och året före igen. I fjolårets debatt ställde jagfrågan till , om de verkligen tror på vad de själva påstår. Fråganförtjänar väl alt upprepas .