prot · GD09100 · 1989-12-31 00:00:00 — För att socialdemokraterna om möjligt skall undvika kritiksom är svår att värja sig emot har för all del ett och annat föräldradriveteller föreningsdrivet daghem släppts fram här och var. Ofta dock med sämreekonomiska villkor För de barnfamiljer som inte förstår sitt eget bästa ochskulle kunna tänka sig elt privat drivet daghem i stället för att t.ex. slå ibarnomsorgskö finns ingen valfrihet. Det fårinte finnas privata vinsfintressen i barnomsorgen, säger man från Socialpolitik - inriktning och anslag 1989/90:100 4 april1990 Socialpohtik- inriktning och unslag socialdemokratisk sida.Det måste vara kvaliteten som styr, menar man. var inne pådenna fråga . Jagställer frågan igen. Vad finns det som säger att det som tillhandahålls iprivat regi är av sämre kvalitet? Hur kan man i så fall fillåta att privataföretag förser oss med sådana vikfiga ting som mat och bostad? Hur kan man överhuvud taget tillåta privat näringsverksamhet i sådana fall? Samhälletssamlade ekonomiska insatser för barnomsorgen börjar nu närma sig 30 miljarderkronor Del kommer enligt SCB att 1991 finnas ungefär 760 000 barn ilandet i åldern Av dessa kommer ca 160 000 alt vara under ett och etthalvt år Enligt , och enligt ett besked som tidigare lämnatsi kammaren av , fanns det 357 000 barn 1989. Föralt nå målet/löftet om fullt utbyggd barnomsorg i början eller slutet av 1991,vilkel det nu skall vara, kommer det enligt departementet att behövas ca 430000 platser Det finns med andra ord ett utbyggnadsbehov av 73 000 platser Fördet första är det mycket tveksamt om denna beräkning är riktig. Kommunförbundethar i varje fall tidigare redovisat andra bedömningar Dessutom vet vi somvarit med att efterfrågan på barnomsorg har ökat i takt medutbyggnaden. Skälet till detta är helt enkelt att inget annat alternativerbjuds barnfamiljerna och att allt färre barnfamiljer kan klara sig att levapå en förvärvsinkomst. Fördel andra är det minst lika tveksamt om kommunerna kommer att klarautbyggnaden. För även om de flesta av kommunerna bedömde sig klarakravet, var det innan det stod klart för dem att löneavtalen skulle kosta demminst en krona mer av deras utdebitering än de hade beräknat. Redan när mangav enkätsvaren påpekade man dessutom att en förutsättning bl.a. var att mankunde rekrytera personal. Åven på den punkten finns det nu slor tveksamhet. Oavsettom målet fullt utbyggd barnomsorg kan nås eller inte kommer del, riär manväl är där, fortfarande att finnas 200 000-300 000 barn som inte får någon delav de stora resurser som satsas på barnomsorgen mer än möjligen ett och annatbesök på den öppna förskolan. Med andra ord; Medan stat och kommun tillsammansbetalar per barn och år för varje barn i barnomsorgen, får debarn som står utanför i praktiken ingenting. År det inte för socialdemokraterna att bryta upp från sindogmatiska inställning till barnfamiljerna och barnomsorgen och släppa in litetperestrojka och glasnost under perukstockarna. - Inför ett vårdnadsbidrag, som bl.a. centernföreslagit. - Släpp fram privat och annan alternativ barnomsorgpå samma villkor som den kommunala. - Låt all barnomsorg som uppfyller de kvalitetskravsom föräldrar och samhälle har rätt att ställa få samma förutsättningar - Sluta atl diskriminera dagbarnvårdarna och derasbarn och ändra den krystade statsbidragsregel som hindrar dem från att ha sinabarn inskrivna i sina egna familjedaghem. Låt föräldrarna la sitt föräldraansvar och ge dem rättvisaförutsättningar Prot. 1989/90:100 atl själva välja del de anser vara bästför sina egna barn och sin egen familj. Socialpolitik - inriktning och Ar detinte alt myndigförklara svenska föräldrar? Med centernsfamiljepolitik ges barnfamiljerna denna rättvisa och valfrihet som defår den sociala och ekonomiska tryggheten. Jag vill slutligenyrka bifall till samtliga de reservationer som "" " centernstår bakom i utskottsbetänkandet. AnL 63BERITH (vpk); När det gäller familjepolitiken är en av deviktigaste frågorna en väl fungerande barnomsorg. Det är den som ärförutsättningen för att familjer skall kunna kombinera föräldraskap och arbetsliv. Mitt inlägg skulle kuuria handla om motioner väckta av vpkoch reservationer av vpk i barnomsorgsfrågor under en rad av år Vi har längekunnat konstatera att den förda politiken kommer att leda fram till densituation som vi har . Men det är inte lönt att gråta över spilld mjölk.Jag kommer som vanligt all i bästa vpk-anda försöka blicka framåt och hittalösningar Det behövs omprövningar och nytänkande för att klarabarnomsorgen . Situationen är besvärlig men får inte ses som hopplös.Det är allmänt känt alt kommunerna brottas med dålig ekonomi, somman bl.a. skall klara en utbyggnad av barnomsorgen. Kommunerna måste få ökadestatsbidrag för att kunna klara utbyggnaden av barnomsorgen. En svårighet för kommunerna är att göra kvantitativa,kvalitativa och ekonomiska överväganden . Många kommuner klarar intedetta, utan misslag som gjorts i en kommun tenderar att upprepas i en annan.Det är t.ex. överinskrivnirigar i barnstugor, som sedan leder tillpersonalbrist på grund av att personalen flyr från en ohållbar situation. En sociolog på Forskning och ulveckling visar ien rapport att den personal som stannar och den personal som slutar sitt arbeteinom barnomsorgen lycker ganska lika om arbetet. Det bästa med arbetet ärbarnen och kollegorna, del sämsta är brist på vikarier, dåliga löner och dåligkontakt med chefer och politiker I hela landet stötte forskarna på en bitterhetmot kommunala beslutsfattare. Bitterheten var lika vare sig det rörde sig om enslor eller en lilen kommun. Personalen upplevde att politiker och administratörerstruntade i hur barnen hade det. De kände sig överkörda, och de kände sig inteuppskattade. Ja, många ansåg sig direkt motarbetade. Att arbeta upp kanalerför alt utveckla en dialog, för att utveckla ett slags "rådslag" ikommunerna är nödvändigt . Det gäller då ett "rådslag" däralla intressenter - med intressenter avser jag även föräldrar - är representerade.Politiker och administratörer måste inse att de själva inte behärskar helafältet ulan att del behövs ett samarbete utan prestige där alla kan komma tilltals, där allas kunskaper utnyttjas, där besluten är förankrade hos personaloch föräldrar och där ingen känner sig överkörd. Rationaliseringar ochomorganisationer har då en chans att bli bra och genomförbara. I en annan gjord undersökning bland landetsföreståndare för dag-och fritidshem framgick det klart att högre lön ochfortbildning var det som man krävde för att slarina kvar i arbetet. Det ärfaktiskt en skandal att ännu efler det alt det särskilda statsbidragetför fortbildning av personal 6 protokoll 1989/90:100 Socialpolitik - inriktning och anslag infördes,fortfarande finns sä många kommuner som inte har förstått att bidraget skallanvändas till fortbildning. Personalbrislen är del största hotet molbarnomsorgen, både mot befintlig barnomsorg och mot utbyggnaden. Hotet blirinte mindre eller annorlunda om barnomsorgen privatiseras. Det som kan bliannorlunda är alt en privatisering kan medföra att vi får A-, B- och C-daghem. Det är glädjande att antalet utbildningsplatser tillförskollärarulbild-ningen ökar Men del räcker inte. Personalen behövs nu.Därför måste regeringen och utbildningsinslanser undersöka om man under enövergångsperiod skulle kunna kombinera utbildning och arbete. Del kanske ocksåskulle locka fler lill utbildningen, eftersom många är ovilliga alt skuldsättasig. Alt inte salsa på barnomsorg är detsamma som ett Ebberöds bank. Kommun,stat och landsting förlorar skatteinkomster och riskerar ökade utgifter i formav bl.a. socialbidrag och höjda bostadsbidrag. Arbetsgivaravgiften är också deninkomst som staten får enbart genom atl människor vistas ute i arbetslivet. Det blir kanske inte dyrare för stat och kommun med enprivatiserad barnomsorg, men merkostnaden kommer främst att drabbaföräldrarna, dvs. småbarnsföräldrar som har den mest ansträngdaekonomin. Den utvecklingen måste vi till varje pris undvika. Seriast vi debatterade barnomsorg här i kammaren meddeladeBengt att man, för att kunna vidta riktade åtgärder till berördakommuner ämnade tillsätta en kommitté med uppgift alt undersöka vilka kommunersom inte kommer atl klara utbyggnadsmälet, och i så fall varför. Jag vill frågastatsrådet: tillsatt? Har den börjat arbeta? Har den kommit framtill några förslag till åtgärder? Vilka åtgärder kan regeringen länka sig? Vpk föreslår all statsbidragen ökas, alt kommunerna fårråd och hjälp för att demokratisera barnomsorgen samt att undersökningar görsom vilka möjligheter det finns att ha varvadutbildning. Därmed yrkar jag bifall lill alla vpk;s reservationer somär fogade till detta betänkande. AnL 64ROLAND () replik; Jag förmodar att aldrigrikligt har satt sig in i hur marknadsekonomi fungerar I så fall skulle honförstå atl della med personalbrist och personalfrågor har en viss förmåga attreglera sig självt i ell sådanl system. Del må vara alt del skulle vara svårare, eller lika svårt,atl klara det utbildningsbehov som finns, även om man skulle gåöver till privata alternafiv. Möjligheterna blir inte heller mindre genom anvisar privata alternativ. Jag vill ställa en viktig fråga till föratt hon skall få tillfälle att utveckla sill resonemang. Vad menar med all privata alternativ inom barnomsorgen skulle utveckla A-, B-och C-daghem? Vad är della för typ av daghem? Hur ser de ul? Var finns det pädet privata näringslivels område i andra sammanhang liknande fall som del gåratt relatera till? 65 (vpk) replik; Ja, om man godtar de borgerliga partiernas beskrivning av en brabarnomsorg, att den skulle bli bättre om den privatiserades och att del inteskulle råda någon personalbrisl. Vilkennedvärdering av personalen på de kommunala barnstugorna blir del iförlängningen? Vem skall betala vinstdelen i barnomsorgen i det privataalternativet? Anser debattörerna att det pågår ett så stort slöseri ute i barnstugornai dag, alt det inte skulle inverka på kvaliteten om man gör neddragningar? Vadskall man dra ner på, lokalerna, personalen, maten eller förbrukningsmaterialet?Vad är det som skulle göra de privata alternativen billigare och bättre? Erainlägg innehåller bara en massa ord som inte alls har med verkligheten allgöra. Närdet gäller A-, B- och C-daghem kan man utan vidare utgå ifråu att om man medprivata alternativ skall ha samma kvalitet som man har inom den kommunalabarnomsorgen med utbildad personal, kan privata alternativ inte bli billigare.Om man vill göra verksamheten billigare, måsle man dra ner på något av det somjag tidigare nämnde. Då är vi genast nere på lägre kvalitetsnivå när det gällerbarnomsorgen. Med elt privat alternativ -om man ser på hur det annars fungerarpå den privata marknaden - får man köpa sig kvalitet. Skall man köpa bättrepedagogik får man betala mera, och delsamma gäller del omvända förhållandel.Skall man ha sina barn på elt privat daghem i eller i ?Förmodligen är del överväganden av denna lyp som föräldrarna måste göra om deutnyttjar den privata barnomsorgen. 1989/90:100 4 april1990 Socialpolitik- inriktning och anslag AnL66 () replik; Jag tror inte att det finns någon i de icke-socialistiska partierna idenna kammare som har sagt atl man har för avsikt atl göra avkall påkvalitetskraven i barnomsorgen. Det är ingen som någonsin har sagt att mantänker tumma på de kvalitetskrav som vi har och de kvalitetskrav somföräldrarna har rätt att ställa. Irealiteten har frågan om privat verksamhets effektivitet ingenting medpersonalens insatser alt göra. Del är systemet som sådant som förorsakar atlstora delar av resurserna rinner vid sidan om och inte ger full effekt. Personalengör en mycket fin och bra insats, men dess möjlighet att utveckla sitt arbeteoch att göra ännu bättre insatser genom atl själv välja arbetsmetod skulle ökaom man släppte fram alternativa former AnL67 (vpk) replik: HerrtalmanlJag förstår fortfarande inte vad det ärsom skulle göra privata alteruativ billigare. Det finns egentligen inga hindermot alt utveckla olika pedagogiska former eller alternativa former inom denkommunala barnomsorgen. Det är det som vi har att arbeta med, inte attprivatisera barnomsorgen. Del säger sig självt att om vinstdelen kommer med,tar ju den också resurser i anspråk. Jagfår meddela all anslag nu har satts upp om atl detta sammanträde skallfortsätta efter . Prot.1989/90:100 Anf.69 (); är ensamslående mor med tvåbarn. har haft del ganska bra. och hennes barn. Genom förturi den kommu- ioctalpoltttk jly |,j| ijjj. iyppgn p,aftdagisplats på ett tryggt och bra dagis med en fantas- - mitktnmgoch jjj personal. Men är grabbenstor eller är han verkligen det? '"''"8 skall i alla fall fylla ochbörja skolan. Då får han inte längre vara kvar på dagis,utan då skall han gå på fritis. Problemet är bara att det inte finns någon fritidsplats ikommunen där de bor. Vad gör då? Ja, har något val? Nej, det har honinte. för del som vid närmare eftertanke syns vara det enda rätta, atl stannahemma med sina barn, är en omöjlighet. tvingas väcka sonen när hon åker i väg för alt lämnalillasyster på dagis. Sedan får grabben klara sig själv till skolan. Efterskolan traskar han hem till den tomma lägenheten för att under mänga ensammalimmar vänta på mamma och lillasyster Ingen kan väl påslå atl detta är en barnvänlig tillvaro,eller att detta barn får del av den pedagogiska stimulans som har diskuteratshär, antingen i privat eller i form. Ändå är det många barn som får uppleva dennasituation. Är det någon som frågar efler hur de mår? Hur skall dessa barn fådel av kakan och få en chans till en god och rättvis skolstart? Vad gör vi föratt planera elt samhälle som byggs för barnen? Regeringen utlovade i budgetpropositionen utbyggdföräldraledighet, men hörde jag all del var på de barnvänligareformerna som finansministern såg möjlighet alt spara. Här var det inget tal om besparingar på miljöstörandenedskitande utsläpp som bidrar lill ökad konsumtion av sjukvård. Nej, skall detsparas i finansde-parlementet får del bli barnen som släpper lill sin andel! Vi har ju redan tidigare sett ett sådanl beslut. Kravet påkortare arbetstid blev utbytt mot längre semester och under den erbjuds videssutom - hör och häpna - atl arbeta mol högre betalning. Ja, kanske vi rentav kan spara semestern och la ut den när barnen vuxit upp. Vi är väl allamedvetna om atl de som minst har råd med semester är barnfamiljerna. Framför mig ser jag hur man vid den kommandeförstamajdemonslralio-nen går fram med banderoller där uppmaningen lyder;"Arbeta mera!" Arbela-mera-parollen,passar också bra in i de propåer somkommit om att deltidsarbetena måsle avskaffas. Del har dessutom blivit eltkvinnokrav att deltidsjobb skall borl. Vid en historisk granskning av hurkvinnorna har hanterats på arbetsmarknaden ser vi atl villkoreninte styrs av kvinnorna, ulan av konjunkturerna. Man har alltid kalkylerat medkvinnor som arbetskraftsreserv. Är det onl om arbeten, är det så bra för barnoch familj att kvinnan är hemma, men när industrin behöver henne, skalldeltidsarbeten bort för "kvinnans skull". Då skall kvinnorna ut påheltidsjobb. arbetar vi mer ulanför hemmet än vad vi någorisin gjort. Historien upprepar sig. Vi har sett flyttlassen gå tillindustrin. riskerar vi atl hamna i den nya kvinnofällan EG, där flyttlassenrullar, männen gör karriär och kvinnor och barn blir förlorarna. Och barnen kommer alllid in sist i planeringen. Efterbilar, vägar och affärscentra skall del visst till en liten plätt också förbarnen. Framlidens barnomsorg måsle ge fler alternativ ochmöjligheter. presenterades en forskningsrapport om barnenssituation. Docent avlivar där myten om att daghemmen skulle varabättre eller sämre än andra former av barntillsyn. I ställel är del miljön ochstämningen i familjen som är avgörande. Idealet är om familjen kari väljabarnomsorg utifrån det egna barnels och familjens behov. Det behövs mer avinformella lösningar, konstaterar i sin rapport. Del är mänga faktorersom avgör ett barns utveckling. Flera alternativ måsle få blomma. Det som vi imiljöpartiet hävdat har vi nu fått vetenskapligt beliigg för Barnen och derasgrundläggande trygghet måsle sältas först. Vi måsle skapa ett fungerandenätverk, där den informella sektorn får vara med. Vi har ett samhälle som alltför myckel anpassat sigefler de vuxnas krav och intressen. Barn och ungdom åsidosätts alltför ofta ochhar svårt alt hävda sig gentemot andra intressegrupper Ett fungerande grannskap är oftast en förutsällning förall människors behov av gemenskap, skapande akliviiet, social förankring ochidenlilel skall tillgodoses. Samhället måste utformas så all föräldrarna fårmera tid atl urii-gås med sina barn. Den informella sektorn måsle stimuleras,inte motarbetas. Föräldrar måste få vara delaktiga i omsorgen om barnen ochinte tvingas atl släppa huvudansvaret för denna. Föräldrar kan inte ersättas avsamhällets institutioner De skall också ges möjlighel all välja tillsynsformför sina barn. Statens stöd lill barnomsorg bör vara så konstruerat attkvalitetshöjande åtgärder och ett riktat utbud av alternativa barnomsorgsformerstimuleras. Kommunen bör stödja föräldrar som vill starta kooperativa daghemeller trefamiljssyslem. De resurssvaga familjerna måste ges ytterligare slöd, såall omhändertagande av barn kan undvikas. Resurserna skall bl.a . utgöras avkvalificerat familje- och nätverksarbete. bör ha ansvaret föratl familjerna får dessa resurser. förseslår också att alla arbetstagare skallha rätt att sänka sin arbetstid, med motsvarande löneavdrag, lill 30 eller 20limmar . De föräldrar som väljer att vara hemma medan barnen är småfår en myckel lilen del av samhällets stöd till den kommunalabarnomsorgen. anser all detta är en stor orättvisa och kräver allföräldrar skall ha rätt atl bli kommunala dagbarnvårdare även ål egna barn.Della skall gälla både dem som är dagbarnvårdare och dem som eventuelltvill stanna hemma och vårda bara det egna barnet. Statsbidrag bör utgå till dagbarnvårdareför eget barn på samma villkor som för kommunala dagbarnvårdare. Miljöparliet de gröna föreslår atl ett baslillägg ersätternuvarande bostadsbidrag för barnfamiljer. Tanken är atl öka valfriheten förmänniskor atl bosätta sig var de vill. I glesbygd kan bostadskostnaden varaliten, men å andra sidan kan transportbehovet vara betydligt större än istorstad. Självfalletmåsle det skapas resurser så atl inga barn skall behöva lämnas 1989/90:100 4 april1990 Socialpolitik - inriktning och anslag 1989/90:100 4 april1990 Socialpohtik- inriktning och anslag Del går lättsnett för barn och ungdomar som lämnats ensamma under sina viktigasteutvecklingsår, och de hamnar ofta på samhällets utsida. Delta förorsakar storakostnader och mycket lidande, som vi bör försöka undvika. Jag skall i det här anförandet något beröra de slora reformområdenainom och familjepoliliken. Just iriom de områdena har vi fleraangelägna uppgifter framför oss. Jag tänker på det familjepolitiska stödettill familjer med små barn, föräldraförsäkring och barnomsorg. Jag tänker påatl allt fler gamla människor behöver vård och stöd och på alt vi måsle skapaett utrymme för atl verkligen kunna ge del stödet, så alt de kan få leva ellbra liv. Jag länker också på de signaler som kommer från handikapputredningenom oacceptabla klyftor mellan människor med funktionshinder och andramänniskor i vårt samhälle. Alltdet här ställer omfattande anspråk på samhällsekonomin, och då måste vi kommaihåg två saker; för det första alt vi har en stark ekonomi, för del andra attdet finns någol så enkelt och vardagligt viktigt som solidaritet. Ja, man kan ha sina ivivel när man ser hur grupp eftergrupp i samhället prioriterar plånboksfrågor och de egna ekonomiskairilresseria framför att solidariskt avsätta resurser och la itu med decentrala sociala uppgifter som 90-lalet kommer atl ställa oss inför Närdel gäller familjepoliliken och stödet till de små barnen och deras familjervill jag hävda all vi i har elt system som är bälire än någol annalsystem i världen och även atl vi satsar mer resurser än man gör någonannanstans på all ge familjer med små barn slöd. Jag har kommit hemfrån en stor internatioriell barnkonferens i med 1 700 deltagare frånett stort antal länder, och jag kan försäkra er att det svenska syslemel -medden lagfästa rätten för föräldrarna till vård av barnen och atl återvända tillsitt arbete samt med en föräldraförsäkring som ger inkomslkompensalion förföräldrar, som i alla möjliga situationer kan få stanna hemma, och enbarnomsorg där man har målet alt alla som vill ha den skall få räll lill den-väcker slor respekt och beundran i andra länder Delfinns en allvarlig brist i det här systemet, och det är all del inte är fulllutbyggt. Vi har köer, och de olika delarna fungerar inte helt tillsammans. Deproblemen och bristerna måste vi bygga bort, och mycket av debatten inom delfamiljepolitiska områdel kommer att handla om hur vi skall undanröjakvarstående orättvisor Barnomsorgen- som vi fattade elt historiskt beslut om 1985 innebärande en förskola för allabarn, vilket var ett beslut med höga kvalitetsambitioner som vi vill utsträckatill alla barn vars föräldrar vill att de skall få barnomsorgsplats - dras med betydande problem. Skälet till att vi har dessa problem är delvis avett slags glädjande natur: det föds i avsevärt fler barn än vad vårafrämsta befolkningsexperter förutsåg /85 då beslutet fattades.Förvärvsfrekvensen bland mammor till små barn är högre 1989 än vad vi förutsågatl den skulle vara 1991. Föräldrarna framställer själva önskemål om flerdaghemsplatser än vad vi förutsåg. Också detta har lett till ökat tryck på atlbygga och utveckla barnomsorgen. För atl illustrera svårigheten allprognoslicera behovet vill jag nämna några siffror -del gäller födelsetalen. Våra främsta befolkningsexperler utgick frän att 1989skulle bli det år som under lång lid skulle loppa, som man säger, antaletnyfödda. Del föddes 116 000 barn . Lägsta antalet var 92 1983;det är en väldig ökning redan det. ger januarisiffrorna vid handen att ijanuari 1990 föddes fler barn än som föddes . Om viomsätter det i rikstal - vilket kan vara litet djärvt att göra, åtminstonebokstavligt - skulle 1990 innebära nytt rekord i anlalel nyfödda barn; del kanbli 125 000 i stället för prognosticerade 110 000-111 000 . Dessa siffror visar all det är mycket svårt all förutsevad som kommer all ske, tvärtemot vad en del debattörer hävdat. En utbyggnad av föräldraförsäkringen lill 18 månader ärell utomordentligt angeläget familjepolitiskt mål. Del är ett viktigt mål isig, och jag vill hävda att föräldraförsäkringen som insats och verksamhet äröverlägsen de alternativ som framförts från andra håll. Jag skall inte gå innärmare på den analysen: det har jag gjort så tidigare atl jagtror alla känner till mina argument. Föräldraförsäkringen har också betydelse för utbyggnadenav barnomsorgen. Del vet alla, men jag vill påminna om all en utbyggnad avföräldraförsäkringen fullt ul innebär att trycket på barnomsorgen givetvisminskar i och med att föräldrar får möjlighel all vara hemma längre lid med desmå barnen, vilkel i sig är angeläget. Om vi inte bygger ul föräldraförsäkringen i deltaekonomiskt ansträngda läge, då klarar vi heller inte atl fullfölja målet omfull behovstäckning . Del bör slå klarl för alla. Det är med hänsyn lill den ökade omfattningen på uppgiftensom det blir på det sättet. Del som behövs för atl undanröja de brister vi har ibarnomsorgen brukar jag sammanfatta i tre nyckelord, nämligen pengar, personaloch lokaler Egentligen spelar det för uppnåendet av målet mycket litenroll vilka former vi väljer, dvs. det kvantitativa målet. Det behövs pengar,del behövs personal och det behövs lokaler därför att det som föräldrarnaefterfrågar i första hand är plats i daghem - vem som än driver dessa. De borgerliga har i det sammanhanget lanserat sin modellinom familjepolitiken, och de pläderar för en lösning som innehåller tvåmetoder Den ena metoden är ett vårdnadsbidrag och den andra är en långtgåendeprivatisering.