prot · GD0917 · 1989-12-31 00:00:00 — Om också gör detta uttalande bordesituationen bli bättre framöver. Även JO har granskat lagstiftningen, och JO menar att detegentligen inte kan göras gällande att har gjort en felaktigtolkning, eftersom det finns en viss oklarhet i skrivningen. Men vi som varmed om att fatta beslutet och som deltog i de diskussioner som föregick det vetatt tanken bakombeslutet inte var att det skulle ställas så höga krav. Det är mot denbakgrunden viktigt att regeringen lägger fram ett förslag där förhållandenaläggs till rätta. tog upp viltskadorna, och det är ju en mycketbesvärlig fråga. Jag har t.ex. talat med en markägare från , vilken tvågånger har planterat ett hygge, där plantorna blivit uppätna av älgar. Han stodnu inför att få plantera en tredje gång. Enligt skogsvårdslagen är han ju skyldigatt se till att det blir skog, men med det älgbestånd som han har är det iprincip omöjligt. Det finns anledning för oss att verkligen ta till oss dettaoch göra någonting åt förhållandena. hade synpunkter på den utredning som på med. Jag skall avstå från att säga någonting om den just , utan jagvill bara att lägger de synpunkterna på minnet. Det är viktigt attvi får ett system som kan trygga möjligheterna att få ny skog, och en skog avbra kvalitet. Det är ju faktiskt inte bara plantbeståndet som älgarna går på,utan går älgarna också på vuxna träd, t.ex. stor gran, som deförstör barken på. Jag vet flera som har haft bekymmer med det och ringt tillmig. vet jag att man kan begära att få extra avskjutning för att minskaälgbeståndet i sådana situationer, men det förutsätter ju också att manlyckas. Trots det kan man ha bekymmer. Det är angeläget att ett förslag ganska snabbt kommerfram, ett förslag som skapar bättre möjligheter att reglera skogsskadorna, såatt ägarna inte blir lidande på det sätt som man blir . Vi har från , tillsammans medmoderaterna, också en reservation om vårvinterjakt på sjöfågel. Det är ju enkänslig fråga, som när den tas upp i utskottet och här i kammaren väcker enviss diskussion. Det anses vara bekymmersamt ur internationell synpunkt. Detstår ju också i betänkandet att kan få svårigheter med sinamiljöorganisationer och naturvårdsorganisationer. Vad vi förordar är emellertid att de människor som bor ikustlandskapet skall ha samma möjligheter som de har haft tidigare. Detta är endel av förutsättningarna för att de skall kunna leva kvar där ute. Det fåringen betydelse för bestånden av sjöfågel - snarare kanske tvärtom. Det handlarnämligen om jakt på hanfåglarna, och det finns jägare som menar att sådan jaktt.o.m. är till fördel för bestånden. För de människor som lever där ute är detta en viktigfråga, och jag tycker det finns anledning att visa dem den generositeten. Ävenom det är väldigt viktigt att hantera naturen och det vilda på ett bra sätt, såär det också viktigt att hantera de människor som skall leva i denna natur påett bra sätt. Det är ju först då vi får en bra helhet, där natur och människorså att säga kan leva tillsammans. Med de här orden vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i de avsnitt där vi inte har reserverat oss, men jagyrkar bifall till de reservationer där finns med. JAN-OLOFRAGNARSSON (vpk); Det var ju meningen att skulledelta i den här debatten, och hon hade också anmält sig till den, men hon ärtyvärr för- Därför skall jag enbart yrka bifall till reservationerna 2, 6, 7 och8 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. Jag är här i stället för . har lagt sin presskonferens ,medan vi här håller på med jordbruksutskottets betänkanden 3 och 4.Jordbruksdepartementet förväntar sig att de som har varit med i arbetsgruppenskall vara med på presskonferensen; Det är ju en fullständig omöjlighet attvara på två ställen på en gång, och därför är det jag som står här italarstolen. Jag villsärskilt tala om reservation 8, som handlar om blyhagel. Ute i naturen ligger efter jakt alldeles för mycket bly. bly i onödan är ingen liten mängd! Byt ut blyet mot t.ex. stål! Jag villcitera på s. 13 i jordbruksutskottets betänkande 4; "Med stöd av 30 och 52 §§ jaktlagen och 10 §jaktförordningen har frågan om tillåtna jaktmedel hänförts tillnaturvårdsverkets kompetensområde. Med hänsyn härtill anser utskottet inte attdet finns anledning att föreslå att ett särskilt uttalande görs idenna fråga. Utskottet avstyrker således motionerna Jo707 och Jo858." Blyet är verkligen ett problem! De tillåtna medlen enligt30§ gäller att djuren inte skall skadas i onödan. Det talas egentligen inte omnaturen, och denna paragraf borde inte vara tillämplig i det här fallet. I lär blyhagel inte få användas i våtmarkerna.Visst är blyhagel farligt för naturen - det är t.o.m. väl dokumenterat,åtminstone vad gäller sjöfågel, särskilt änder. Jag yrkar bifall till reservationerna 2, 6,7, 8 och 9 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. MARTINSEGERSTEDT (s); De motioner som vi nu behandlar gäller ihuvudsak den jaktlag som trädde i kraft . Den har alltsåvarit i kraft i stort sett endast en jaktsäsong - vi är nu inne på den andra. Flera av de motionskrav som rests om utvärderingar ochförändringar av lag och förordningar vad gäller jakten har av utskottetavstyrkts med motiveringen att vi ännu har för liten erfarenhet av lagen.Utvärderingar och eventuella omprövningar av lagens tillämpning och praktiskahandläggning bör vi avvakta med ytterligare , tills de förordningar somgäller har stabiliserats i den utsträckning som behövs för mera varaktigaförändringar. Utskottet har därför avstyrkt reservation nr 1, som kräver ensådan utvärdering. Jag vill också notera det något senkomna intresset frånmoderaterna för de små jakträttsinnehavarnas ställning. Det intresset var,såvitt jag minns, inte speciellt framträdande när jaktlagen behandlades , På en punkt har utskottet gått ett motionskrav till mötesoch föreslagit ett tillkännagivande till regeringen. Det gäller de minstalicensområdena, där utskottet finner att det råder oklarheter, som medför enmera restriktiv hållning gentemot den berörda gruppen mindre markägare än vadsom avsågs i riksdagsbeslutet , Vi föreslår därför ett tillkännagivandetill regeringen att denbör komma med förslag i syfte att undanröja de oklarheter som tydligenföreligger. Älgjakten inom renskötselområdet har under det senasteåret blivit en brännande fråga. Den s.k. dubbelregistreringen av jaktmarker idet aktuella området förutsågs i propositionen och i utskottets behandling avjaktlagen, där vi även påpekade ansvaret för myndigheter och jägare att beaktatvå krav; produktionsanpassning av älgjakten, som självfallet skall gälla äveni det området, samt säkerhetskravet, som blir speciellt framträdande i dettaområde. På många områden inom rennäringsområdet har jakten ävenefter omläggningen till en produktionsanpassad jakt löpt förhållandevisfriktionsfritt och med ett gott hänsynstagande till de olika intressegrupperna.På andra områden har det fungerat mindre väl. Vi har i utskottet funnit att vii varje fall inte nu vill gå in med några förslag på förändringar. Denspeciella situation som råder i området, där samernas rättsliga ställning vadgäller markanvändning och rennäring just är under debatt i samband medsamerättsutredningens olika förslag, bidrar också den till att vi inte sertiden inne att föreslå förändringar. Dessutom bör tillämpningen även på dettaområde hinna sätta sig, innan utvärderingar och eventuella förändringar kommertill stånd. Vi är väl medvetna om problemen, men vi menar att det i första handgäller för de myndigheter som har detta ansvar att ta till vara de möjlighetersom finns att komma till rätta med problemen lokalt och regionalt. När det gäller viltskadefrågorna delar vi i utskottet denoro för utvecklingen som kommit till uttryck i flera motioner och som ävenHans Dau här har givit uttryck för. Det finns undersökningar från olika delarav landet som visar på skador i miljardklassen. Detta är givetvis en heltohållbar situation. pågår emellertid flera forskningsprojekt och enutredning som kommer att ge oss ett betydligt bättre beslutsunderlag än vad vihar , I avvaktan på dessa förslag har utskottet avstyrkt motionerna, ochjag föreslår avslag på reservation nr 5, I detta sammanhang vill jag ta upp en passus i som något belyser detta problem. Han berättade om en bonde i somhade drabbats av stora älgskador och tvingats att göra omplanteringar. LennartBrunander talade om "det älgbestånd som den bonden har". Det är justdetta som är ett problem, nämligen att markägaren har även älgbeståndet.Avsikten med den nuvarande lagen är bl.a, att ge även markägarna ett betydandeansvar för sitt älgbestånd. Jag vill påpeka att detta är en av nyheterna i nugällande jaktlag. Det gäller nu att man lokalt kan ta till vara sinamöjligheter. I övrigt föreligger i olika anslagsfrågor krav, somavstyrks av utskottet. En sådan fråga som tidigare varituppe här i kammaren är frågan om fördelningen av anslagen mellan de olikajägarförbunden. Utskottet finner , lika litet som tidigare, ingen anledningatt göra en annan bedömning än regeringen och föreslår avslag på dessa krav.Detsamma gäller i fråga om anslagsfördelningen till enskilda forskningsprojekt,som i och för sig är behjärtansvärda men där det bör ankomma på denanslagsbeviljande myndigheten att besluta om fördelningen. Detta är ingenriksdagsfråga, och vi föreslår därför avslag på reservation nr 6. Vårjakten på sjöfågel är ett gammalt bekant ärende förutskottet. Ingenting nytt har framkommit i ärendet. Vi har att ta hänsyn tillinternationella överenskommelser och den väl grundmurade principen att intetillåta jakt då naturen är en enda stor barnkammare. Jag yrkaravslag på reservation nr 3. Jag yrkar med detta bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationerna. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. HANS () replik; talade om moderaternassenkomna intresse när det gäller de små markägarna. menadeatt detta intresse inte fanns när jaktlagen antogs. Som tur var tillade han"såvitt jag minns". har kanske ett kort minne, ochdet får han i så fall stå för själv. Vi har tyckt att samtligamarkägare skall ha en rimlig möjlighet att utöva jakt på sin mark, vilka deinte har enligt den nuvarande jaktlagen. Dessutom kan man ju aktualisera frågornär man börjar se effekterna av den nya jaktlagen, och redan efter ett årstillämpning började markägarna skria i högan sky, då de blev fråntagna sinjakträtt. tog också upp frågorna om viltskadorna.Där är vi tydligen helt överens. tog t.o.m. i kraftigare änvad jag gjorde. "Det är en helt ohållbar situation, och det uppstårmiljardskador", sade han. Det är ju alldeles riktigt. Men trots dettaskriver man "i avvaktan på" osv. Det hela förhalas i väntan på attnågonting skall hända. Men det händer tydligen ingenting, och baraökar miljardskadorna. citerade också vad om det älgbestånd en bonde hade. Detta var väl närmast ett olycksfall iarbetet. Det är klart att det är älgbeståndet som åstadkommer skadorna - dethar vi ju diskuterat . Vi är ju överens om att det stora problemet äratt markägarna inte har någon eller i varje fall en mycket liten möjlighet attpåverka detta. Därför föreslår vi moderater att man skall sätta en ekonomiskpress på jägarna, så att dessa tillsammans med markägarna kommer till insiktom att man inte kan fortsätta på detta vis. Socialdemokraterna går emellertid den motsatta vägen ochlättar den ekonomiska pressen. Att man flyttar ut besluten till lokalplanet ärju bra. Men då måste markägarna få ett mycket större inflytande, så att de bliren jämbördig part i de överläggningar man har och när det gäller de förslagsom lämnas till länsviltnämnderna. Det går ju inte att bara flytta ut beslutentill lokalplanet och sedan låta de ensidiga jaktintressena få råda. () replik; citerade vad jag sade närjag talade om älgbeståndet. Han försökte med detta flytta över ansvaret förälgbeståndets storlek på den enskilde markägaren. vet likaväl som alla vi andra att vi i vårt land inte har särskilt många markägare somhar så stora arealer att de har någon större möjlighet att påverkaälgbeståndets storlek. Det är juinte säkert att älgarna befinner sig just på deras marker när det är dags attjaga. Man skulle naturligtvis kunna tänka sig att förändrajaktsystemet, så att det blev betydligt längre jakttider och så att markägarnapå det sättet skulle få möjligheter att skjuta älgen när det passar dem. Det ärnågonting som man kan fundera över. Det finns de som anser att man borde fåjaga under betydligt . kan man få jaga , om man får extratilldelning. Markägarna kan alltså inte själva klara detta helt och hållet,utan man måste här ha ett system som gör det möjligt att ge ersättning för deskador som åsamkas på skogen. Det är väl detta vi hoppas att den pågående utredningenså småningom skall föreslå. Det är viktigt att detta sker snabbt, eftersom detär stora värden som står på spel. visade också genom sitt resonemangatt han förstått det. Jag glömde i mitt huvudanförande att ta upp frågan ombidrag till jaktorganisationerna. säger att detta inte är enfråga för att besluta om. Det är väl i och för sig riktigt. Meneftersom vi har uppfattningen att del sker en snedfördelning av medlen, är detändå skyldighet att uttala sin uppfattning för dem som skall fattabesluten och därmed ge en vink om hur vi anser att det bör vara. Som viframhållit i de motioner och reservationer som berör denna fråga anser vi attfördelningen inte är rättvis. Del är här vi vill ha en ändring. Vi anserinte att skall besluta om så och så många kronor till det och detförbundet, men vi vill ha en större rättvisa, och det vill vi att riksdagenskall göra ett uttalande om. () replik; Det var en del saker som kom fram. Jagvill fråga om det handlar om markägarnas ställning när det gäller älgbeståndet.Man har här lagt ett mycket stort ansvar på jakträttsinnehavaren, och det är jumarkägaren. Jag tyckte mig kunna ana att menade att man skulle övergåfrån den reglerade älgjakten till en mer allmän jakt. Om så är fallet vill jagsäga att jag har ett mycket klart minne av att när vi tidigare diskuteradedetta i utskottet förordade moderata samlingspartiet den reglerade älgjakten. Det talas här om förhalningar. Men det innebär ju ingenförhalning att vi vill skaffa oss ett bättre underlag. Inte minst skogsbruketgår ju in med betydande forskningsresurser för att vi skall få fram vad man börgöra framför allt åt det besvärliga problemet med älgarnas vandring. Det ärnågonting som är speciellt påtagligt i våra trakter, . Jag vill alltså höra hur man ser påfrågan om hur jordrätten och jakträtten hör ihop och vilket ansvar man anseratt markägarna skall ha för sitt älgbestånd. Vilken skyldighet föreligger attsamverka mellan markägare och jakträttsinnehavare för att de skall få tillstånd ett väl avvägt älgbestånd på sina marker? LENNARTBRUNANDER (c) replik; vände sig i sin replik isynnerhet till . Men medan talade om markägarens ochjakträttsinnehavarnas ansvar kom jag att tänka på en annan sak som hör hemma idetta sammanhangoch som tagits upp i motioner som behandlas i detta betänkande, nämligenarrendatorernas situation när det gäller viltskadorna. Då är det inte skogen vitalar om utan om jordbruksgrödorna, men det är också en viktig fråga,Arrendatorerna har uttalat oro över sin situation. De har ingen möjlighet attpåverka detta. Det är viktigt att den problematiken tas upp i de utredningarsom pågår. HANS () replik: talade om markägarnasansvar. Vad vi vill är att markägarna skall få ett större inflytande. Mentyvärr är det så att man inte kan påverka detta inom sina små områden, eftersomälgarna och viltet i övrigt rör sig över ganska stora områden. Det finns jubåde markägare och arrendatorersom har större intresseav jakt än av skogsvård,medan däremot vi som är ansvariga för ekonomi, industri och skogens tillståndmåste se till helheten. Därför måste det finnas möjligheter för dem som haransvar för skogens tillväxt att komma till rätta med viltskadorna. Sådanamöjligheter har man inte med nuvarande system. Det beror på en radomständigheter som vi redovisat i detta sammanhang, () replik; Jag efterlyser markägarnas intresse för ettsamarbete över större områden. Det är alldeles riktigt som säger attde enskilda mindre markägarna inte kan påverka detta. Men det finns enligtgällande bestämmelser möjligheter att ge markägarna ett större inflytande. Mittintryck är att man inte tagit till vara den möjligheten utan i storutsträckning överlämnat till de utpräglade jägarintressena att sköta detta. Till vill jag säga att den utredning somkommer men som vi inte gått in på i detta sammanhangtar upp bl,a, frågan om arrendatorernas ställning när det gäller skador påjordbruksgrödorna. Men i fråga om ersättning för skogsskador ser jag det somfullständigt orealistiskt att öka fällavgifterna i sådan utsträckning att detskulle ge möjlighet att fullt ut ersätta de viltskador som vi tyvärr kan noterai varje fall inom vissa områden. Denna fråga måste lösas på ett annat sätt,framför allt genom en reglerad älgjakt, Jag skall något beröra frågan om vårvinterjakten på sjöfågel. Det finns flera starka skäl för att tillmötesgå önskan omatt få jaga sjöfågel i skärgården. Vitalar så ofta om vikten och behovet av en levande skärgård och en bofastbefolkning i skärgården. Om vi menar någonting med det vi säger, skall vi inteta ifrån skärgårdsborna den ena nyttigheten och den ena rättigheten efter denandra. Den här jakten är sådan att den borde kunna tillåtas såsom den har bedrivits av urgammal tradition. Man har sedan urminnes tider medansvar, med kunnighet och med naturkänsla jagat hanfågel, i första hand ejder.under en tid pä senvintern. Liksom den bästa fiskevården är utövande av fiske,är den bästa viltvården ett utövande av jakt. Det skall vara en anpassad jakt,naturligtvis. Vi skriver i vår reservation 3 att en sådan här jakt saknarbiologisk betydelse. Med det menar vi naturligtvis att den inte har någonnegativ betydelse för sjöfågelsstammarna. Man skulle t,o,m, kunna påstå att ensådan här jakt har en positiv inverkan på ejderstammen. Vårvintern äregentligen enda tillfället som man har att påverka hanfåglarna av ejder genomjakt. Här hänvisas till internationella överenskommelser, att viskulle så att säga ha förbundit oss att inte utöva jakt under vårtid. Men justi den här frågan, herr talman, finns det ett uttryckligt undantag i deninternationella fågel-skyddskonventionen. Det undantaget har tillkommit påsvenskt initiativ och avser just den här typen av jakt i kust- ochskärgårdsområden. Jag vill alltså yrka att kammaren bifaller reservation 3vid jordbruksutskottets betänkande 4. i Jakt- och viltvård OLLEÖSTRAND (s); Först vill jag ge utskottet en eloge för attdet nu föreslår att skall hemställa till regeringen om en ändring ijaktlagen som undanröjer de oklarheter som föreligger när det gällerförutsättningarna för registrering av licensområde enligt jaktlagen. Dettahälsas naturligtvis med mycket stor tillfredsställelse av många tusen mindremarkägare och marklösa jägare i vårt land. Jag skall ta ett exempel. En jägare lade in om en A-licensoch blev nekad detta trots att han hade ett område på . Detvisar, tycker jag, att man tolkar reglerna i de olika länen ungefär som Fantolkar . Då kan man naturligtvis ställa sig frågan; Hur kan sådanaoklarheter uppstå? Personligen är jag övertygad om att detta har att göra medjaktens organisation och administration i vårt land. Det är ju länsstyrelserna som skall svara för denregionala administrationen av jakten och viltvården. Arbetsbördan ökar ochfrågorna blir mer och mer komplicerade till följd av förändringar i miljön ochvidgad hänsyn till andra allmänna och enskilda intressen. Men under nuvarandeförhållanden är länsstyrelserna helt beroende av utomstående rådgivning. Vadavsaknaden av egen kunskap, i förening med dålig rådgivning, kan leda till ärälgstammens utveckling ett belysande exempelpå. Det är här kommer in i bilden.Genom statliga anslag avlönas jaktvårdskonsulenterna ute i länen av , som då givetvis får ett arbetsgivaransvar. Med andra ord: Denenda expertis som länsstyrelserna har att tillgå är anställda hos , som är en intresseorganisation för en del av jägarna i vårtland - jag poängterar e/2 (/e/av jägarna i vårt land. Många jägare tillhör sombekant den andra intresseorganisationen. Det här är naturligtvis ett orimligt förhållande. Alla somsysslar med jakt vet att hade en helt annan inställningtill hur den framtida älgjakten skulle bedrivas än vad fattade beslutom. Förbundet var för en mycket hårdare reglering, framför allt när det gällerde mindre markerna, och det är kanske på det sättet som man har tillämpatföreskrifterna i vissa län, vilket utskottet nu har reagerat för. Det ligger naturligtvis nära till hands att anta att jaktvårds- 3 protokoll 1989/90:17 konsulenterna- man kan säga omedvetet - i första hand tillgodoser den organisation som deär anställda hos. Det enda riktiga, enligt mitt sätt att se, måste därför varaatt jaktvårdskonsulenterna knyts direkt till länsstyrelserna och att de bådajägarorganisationerna får uppträda som intresseorganisationer för jägarna ivårt land. Då får man bort den koppling till myndighetsutövning som Svenska jägareförbundetnu har och som måste vara helt felaktig- Sedan några ord om jaktvårdsavgiftens storlek. Den skallju beslutas av regeringen. Men det är som äger detstatliga jaktvårdsregistret, och därmed är registret oåtkomligt för allautomstående. Om staten vill ta del av någon uppgift ur det statliga registret,måste staten först fråga om lov! All praxis och alltsunt förnuft talar för att förhållandet skall vara det motsatta. Alla landets jägare, oavsett vilken organisation detillhör, är ålagda att erlägga en årlig jaktvårdsavgift för erhållande avstatligt jaktkort. är alltså en statlig angelägenhet, ochverksamheten skall då självfallet vara placerad vid en statlig myndighet ochinte så som är fallet. , herr talman, några ord om hur bidragenfördelas. Det lilla bidrag av jaktvårdsmedel som tilldelasJägarnas riksförbund täcker endast en liten del av den allmännyttiga verksamhetsom förbundet utför. Förbundet förbrukar stora summor av egnamedlemsavgifter för ändamål som är att hänföra som direkt allmännyttiga.Därför tycker jag att det är ett rimligt krav att det sker en uppräkning avdriftsbidraget från jaktvårdsfonden. - Landsbygdens jägare har i dagungefär 20 000 medlemmar. betalade förbundets medlemmar in ungefär2,5 milj. kr. Därför bör även dess medlemmar kunna kommai åtnjutande av ett rimligt samhällsstöd för alla sina ideella samhällsinsatser.Det tycker jag, herr talman, är ett rimligt krav. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 9 ochreservation 7, som sammanfaller med mina motioner nr 805 och 897. Motion 842, angående älgjakt inomrenbetesområden, som jag har väckt tillsammans med , hartillkommit av skäl som har att göra med de myndigheter som har att handläggasådana här frågor. Man har inte lyckats med ambitionen som fanns i jaktlagen,att på ett tillfredsställande sätt lösa problemen för berörda intressenter.Samerna är missbelåtna, och ortsborna är missbelåtna. Utskottets motivering, att alltför gått sedan dennya jaktlagen antogs, kan jag naturligtvis ställa upp på, men nog hade detvarit bättre om beslut varit klarare utformat i fråga om hur jaktenovan odlingsgränsen skulle bedrivas. Delvis står jag själv ansvarig som ledamot avjordbruksutskottet då jaktlagen antogs och vet vilka problem vi hade att hittanågon form av lösning, men att länsmyndigheterna i både ochVästerbotten skulle ha välkomnat en tydligare anvisning, framgår klart , Imitt hemlän Norr- botten pågårarbetet för fullt för att hitta lösningar. Man tar steg framåt och man får tasteg bakåt, men man jobbar fortfarande med att hitta en lösning.