prot · GD09103 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag har suttit i och har haftförmånen all träffa representanter för , och vad de har talatom är att chefslönerna skall uppvärderas och anpassas, så all det går atlrekrytera och behålla chefer Det här visar sig också iarbetsmarknadsutskottels belänkande i ärendet, där det står att det är viktigtall kunna behålla chefer på alla nivåer Prot.1989/90:103 och alt man i årets avtal har börjat ta steg för all anpassalönesättningen till andra sektorer av arbetsmarknaden.Dessutom har extra pengar anslagits I [ just för en marknadsanpassning avchefslönerna. Jag undrar om statsrådet P 1 b tjQf att denna satsning kommer atlgynna eller missgynna kvinnorna. Atl löneskillnaderna ökar är också elt bakslag förjämslälldhetspolitiken. Del här är i allra högsta grad en jämställdhelsfråga. Imålen för jämslälldhetspolitiken för 90-talet slår del bl.a. alt de delar avinkomstskillnaderna som beror på könsdiskriminering och på alt kvinnors arbetevärderas lägre än mäns måsle försvinna. Del är ganska uppenbart alt regeringenhar misslyckats också där, eflersom löneskillnaderna har ökat, enligt allatillgängliga uppgifter Del lyder på all jämställdhetslagen inte räcker lill.Eftersom det nu pågår en översyn av jämställdhetslagen, undrar jag omstatsrådet är beredd alt stödja en skärpning av den jusl när del gällerlönediskriminering. AnL 113 Civilminister ; Nej, jag rionchalerar verkligen inte dennafråga. Det är däremot litet nonchalant av atl säga atl manirite skall bläddra för myckel i statistik, därför atl alla vet att detförhåller sig på ett visst sätt. Om man skall kunna göra någoriting åt de problem som MaggiMikaelssori tar upp - med all rätt - måste man också försöka analysera variproblemen beslår och vad del är som har hänt, annars gör man hell fel. Del vardel jag försökte göra i milt svar På del statliga området arbetar man med olikabefatlningsklassificerings-system. blandar ihop staten ocharbetsmarknaden i dess helhel, men jag måsle skilja på det, eftersom jag äransvarig för det statliga området. Det finns för tillfället endast tjänstebenämningar atttillgå för indelningar av statligt anställda yrkesvis, och om man lar de mestfrekventa tjänstebenämningarna - assistent, byråsekreterare, posikassör,lokalvårdare, jårn-vägsexpeditör - visar en sammanställning somarbetsgivarverket har gjort att genomsnittslönerna i dessa yrken i de flestafall är lägre än genomsnittslönen för statligt anställda. Den visar också attdet är mycket små skillnader i lön mellan kvinnor och män inom sammaIjänstebenämning. Man måsle dä klara ul huruvida delta beror på strukturellaskillnader, på atl kvinnor inte får vissa högre tjänster och är utestängda frånkarriären, eller om man inom vissa yrken i realiteten tillämpar olika lön för iprincip lika arbete. Det är den skillnaden som del är viktigt atl klara ut, ochdel är på den punkten som jag menar atl arbetsgivarverkets material inte lyderpå alt det finns några skillnader. Under detta anförande överlogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar AnL 114 (vpk); Nej, jag lycker inte illa om statistiskauppgifter, . Jag sade att jag har sett andra uppgifter som visar på betydligt större skillnader och därför har jag valt atl inte lämna ett anlal olikauppgif- 40 ter I civilministerns svar slår att det inte finns någontingsom visar alt kvin- Prot. 1989/90:103 norna är lönemässigt missgynnade, men det står också att man har funnit ett behov av atl undersöka saken vidare. Faktum är att det inte finns några bra [ [ statistiskauppgifter om hur det förhåller sig, och del ärdet som gör alt skill- P I g Jag blandar inte ihop staten som arbetsgivare medarbetsmarknadens parler Staten som arbetsgivare har en myckel slor betydelseför hur den offentliga sektorn fungerar Staten har en viktig uppgift i atlvara föregångare och visa hur man löser dessa problem. Om säger altlöneskillnaderna mellan män och kviririor eriligt aktuell statistik har ökattrots de av fastställda jämslälldhelsmålen är det en sak. Då måsteman kunna visa och diskutera vilka siffror som finns och analysera dem. Enannan sak är huruvida situationen på statens område är bättre eller sämre. Jaghar försökt atl svara på båda frågorna. Del finns vissa tendenser till ökade löneskillnader mellanmän och kvinnor. Det finns också, om man jämför genomsnittstal, en sådantendens på del statliga områdel. Jag lycker atl del är viktigt, MaggiMikaelsson, alt klargöra delta, så all de rikliga åtgärderna kan vidtas, såatt man på arbetsgivarverket, när man skall ta itu med delta ipartsdiskussioner, vet vad del är man skall göra. Jag lycker alt man harvidtagit en riktig åtgärd när det har avsatts pengar för särskilda löneinsatseri kvinriodominerade yrken där löneskillnader kan konstateras mellan arbete avlika värde. Det är riktigt aft analysera fram vad som skall göras. Jag tycker alldet är viktigt, , alt klara ut dessa distinktioner. 116 (vpk); Jag håller hell och hållet med om all del ärmycket viktigt alt klara ut distinklionerna. Att man inte har gjort dettidigare tyder på en brist, men bälire sent än aldrig. Jag funderar ändå över all man satsar mycket pengar påchefslöner Fler kvinnliga chefer är i sig bra, men jag fick ingel svar på omstatsrådet tycker att den satsningen i sig kommer att gynna eller missgynnakvinnorna. Det finns fortfarande mycket få kvinnliga chefer, så den härsatsningen kommer i första hand atl gynna de män som är chefer. Hur tungt väger jämställdhetsmålen om man jämför medsatsningen på chefslönerna? Del är uppenbart atl den jämsiälldhetspolitik för90-talel som lades fast 1988 i alla fall inte har följt planerna. En sak är alt parterna själva, med vårtgillande, har avsatt pengar för särskilda löneinsatser i kvinnodomineradeyrken. Jag tror all det är viktigt atl man den vägen försöker atl komma ål endel av den dolda diskriminering som finns mellan män och kvinnor. Dessutom har och staten satsat påkvinnliga chefer. Vi har uppfattningen att det även där kan finnas en orsak till att det är skillnad 41 1989/90:103 mellan män och kvinnor i fråga om löner Man får den vägen en snedbalaris. Vi tycker atl del är bra om man kan satsa påkvirinliga chefer, ge kvinnorna ensärskild utbildning och del självförtroende som behövs. Vi har framför var pa jragor jj salsal på chefer på mellannivå. Vi tror all detär riktigt att göra del. Överläggningenvar härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1989/90:477 om åtgärder mot spridning av HIV har frågat vad socialministern avser att göra för allundanröja de hinder som finns för en adekvat behandling av vissainjeklionsnarkomaner och för att hindra spridningen av HIV inom denna gruppsamt från denna grupp ut i samhället. Arbetetinom regeringen är så fördelal all det är jag som skall svara på frågan. BarbroWesterholm hänvisar i sin fråga till den begränsning som finns för antaletmetadonpatienter har beslutat atl högst 300 personer skallkunna få meladonbehandling. erhåller drygt 250 personer sådanbehandling. Stockholmsläns landsting har under de senasle fem åren snabbi byggt upp resurser förmeladonbehandling. Denna utbyggnad har inneburit alt de långa väntelistorna förmeladonbehandling har kunnat förkortas påtagligt. Överblicken över behovet avytterligare platser har också förbättrats. väntar ell 30-lalpersoner som har accepterats för meladonbehandling pä atl tas in i programmet.Detta kommer att ske . Därutöver finns elt fyrtiotal missbrukaresom har remitterats till i . Socialstyrelsenär den myndighet som har all besluta om meladonbehand-lingens omfattning.Enligt uppgift har kallat berörda huvudmän lill ell möte föralt diskutera behovet av en ylleriigare utökning av antalet patienter somskall kunna få metadon. 1987/88:79 om åtgärder mot aids anmälde dåvarande socialministernGertrud beslut om utökningen av antalet metadonpatientertill 300. framhöll bl.a. all denna utökning inte fickinnebära all narkomanvårdens inrikining förändrades. Målet för narkomanvårdenär drogfrihet och vården skall i huvudsak vara drogfri. Betydandestatliga medel har under de senasle åren salsals för alt utvecklanarkomanvården som ett led i arbetet att motverka spridningen av HIV blandmissbrukare som injicerar intravenöst. I årets budgetproposition föreslåsforlsatl slöd för utveckling av narkomanvården. Omsocialstyrelsen finner all en utökning av metadonbehandlingen i ärnödvändig förutsätter jag att frågan las upp till diskussion inomaids-delegationen. Innari eri sådari diskussion ägt rum är jag inte beredd altuttala mig om riågon förändring av principerna för metadonbehandlingen iSverige. AnL 119BARBRO (): Jag får lacka statsrådet försvaret. Men statsrådet lycks inte riktigt inse situationens allvar Jag ställdemin fråga alldeles innan socialutskottet skulle besöka Stockholmsmetadonprogram, och farhågorna besannades vid det besöket. Här brinner det ibuskarna för att få dem som står i kö under behandling. När jag räknar ihop de 250 personer som ärunder behandling med de totalt 70 som statsrådet anger, har vi redan sprängttaket, som salts vid 300 personer Vi ligger på 320. Uppgifterna varierar om hurmånga som behöver meladonbehandling här i landet. Det största anlal som jag harhört är 400. Sanningen ligger väl någonstans mellan de 70 och de 400. Det finnsett anlal som köar nere i också. Kötiden är inte oansenlig. Den ligger mellan elt och tvåår Bland de narkomaner som inte är smittade med HIV är risken stor föratt de hinner ådra sig smittan och alt de som redan ärsmittade sprider den vidare. Det hastar att få dessa människor underbehandling. Taket bidrar till alt hämma rekryteringen och utbyggnaden. Del ärviktigt all få bort takel, Aidsdelegalionen tillskapades för snabba åtgärder Jaglycker att det här svaret visar på motsatsen. Statsrådet lalar om diskussionoch väntan. Jag vill höra vilka tidsperspektiv vi arbetar med för alt få deadekvata åtgärderna vidtagna. Jag tror atl är välmedveten om den turordning som gäller, nämligen att det är ,den statliga myndigheten med ansvar för läkemedelsfrågorna, som har atl taslällning till omfattningen på metadonbehandlingen. Det är ocksåsocialstyrelsen som har fattat beslut om en utökning av programmet. Jag tror inte atl vare; sig jag eller socialstyrelsensledning underskattar de problem som finns i detta sammanhang. Del är en svårfråga. Det visar också den behandling som frågan har fått, inte minst här iriksdagen. Man är medveten om att metadonbehandlingen i sig innehåller enmålkonflikt: man ersätter en drog med en annan i syfte alt uppnå vissafördelar. Men della slår i konflikt med huvudmålet, nämligen allgenom vården försöka nå fram till drogfrihel. Detta har lett oss lill alt inta en restriktiv hållningnär det gäller metadori-behandlingsprogrammel. De som kommer i fråga förprogrammet skall verkligen befinna sig i en sådan situation att programmet ärabsolut nödvändigt och den absolut bäsla vägen. Jag vill tillägga alt del såvitt jag kan förstå i dellasammanhang har skett en mycket glädjande ulveckling på så sätt alt det nu finnsen koppling mellan sjukvården och , en koppling som gör allsocialtjänsten och sjukvårdsmyndigheten arbetar tält samman kring den enskildenarkomanen. Jag menar atl delta är en mycket god utgångspunkt som vi skallutveckla ytterligare. Detta ger nämligen möjlighet lill det helhetsprogramkring narkomanen som vi vill se och som kan leda till resultat. Prot.1989/90:103 Anf. 121 (); 17 april1990 Herr talman! Jag är också fördrogfrihet som slutmål, men jag är inte naiv ~ ] nog att tro att vi lyckas med alla narkomarier Och dem somvi inte lyckas P ' b med, måste vi hjälpa på annat sätt.En del av dem är lämpade för meladon- behandlingoch kan alltså skyddas mot HIV-smitta, i den mån de inte redan har ådragit sigdenna smitta. Jag var med om alt besluta om taket på först 150 och sedan300 metadon-behandlade patienter sade emellerlid i samma veva alt beslutetborde omprövas om del skedde förändringar i missbrukssiluationen eller om detkom nya behandlingsmetoder, och man sade då alt man i så fall på nytt borde laställning i frågan. har det i detta sammanhang hänt något väldigt väsentligt,nämligen att HIV-smiltan har kommit in bland missbrukarna. Jag menar atl deltaockså bör leda till en snabb omprövning av beslutet om taket. Jag fick inte besked om när en sådan omprövning är atlvänta, men jag hoppas all denna debatl kan påskynda elt sådant beslut. Enligt vad jag har inhämtat ärsocialstyrelsens avsikt atl föra diskussionerna med de här närmast berördahuvudmännen . Del bör naturligtvis betyda att socialstyrelsendärefter, om man så önskar, kan föra frågan till aidsdelegalionen. Jag lar förgivet att om ett förslag om en utökning är på gång från , då ärdetta förslag förankrat i aidsdelegalionen. Del är det enklaste sättet atlockså få en politisk förankring av hela diskussionen. Jag vill gärna påminna om atl det här i harvarit en mycket stor enighet kring en restriktiv hållning i detta sammanhang.Socialutskottet har ju vid behandlingen av narkomanvårdsfrågorna upprepat dettaflera gånger AnL 123 (): HIV-virusel tar däremot inte hänsyn till vadvi säger, ulan det lever sitt eget liv och härjar vidare. Om jag har förståttdiskussionen rätt kan vi före avslutning fä elt besked om hurdet blir med meladonprogrammels utbyggnad och antalet patienter Överläggningen var härmed avslutad. 22 § Svar på fråga 1989/90:478 om Salberga sjukhus har frågat socialministernvad hon avser alt göra för atl undanröja problemet med att utvecklingsstördalagbrytare kan få vänta på vårdplats vid Salberga sjukhus. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Enligt övergångsbestämmelser till omsorgslagskall specialsjuk- 44 hus för psykiskt utvecklingsstördaavvecklas. Verksamheten där skall succés- sivlersättas med särskilda omsorger, såsom boende i gruppbostad inbegripet omvårdnad.Landstingen är emellerlid skyldiga atl ha kvar ell tillräckligt stort antalplatser i specialsjukhus på grund av alt brottspåföljden "överlämnandetill vård i specialsjukhus" finns kvar Salberga sjukhus är det enda specialsjukhuset i landet somkan ta emot dömda utvecklingsstörda för värd. till år 1988överlämnades bara tre personer lill Salberga specialsjukhus. Under de tvåföljande åren överlämnades dock åtta personer varvid platsbrist uppstod. Underinnevarande år har ytterligare en patient skrivits in, och två väntar eriligtuppgift på plats. Ett anlal patienter bedöms av klinikledningen vid Salbergasjukhus kunna skrivas ut från sjukhuset och få särskilda omsorger i sinahemlandsting, i vissa fall i kombination med psykiatrisk behandling. Närahälften av nu inskrivna patienter har vistats på specialsjukhusel i mer än tioår Det är som är tillsynsmyndighet föromsorgsverksamhelen. Jag har informerat mig om atl tagitinitiativ till överläggningar med de landsting som har flest patienterinskrivna vid sjukhuset. avser också atl i samarbete medVästmanlands läns landsting lill de rätlspsykiatriska klinikerna ochstationerna lämna förslag på experter som kan bistå vid bedömningen av alternativapåföljdsförslag för psykiskt utvecklingsstörda lagöverträdare. Vidare avserstyrelsen att påbörja elt projekt vars syfte är alt understödja och initierametodutveckling i arbetel med personer som är aktuella för vård vidSalberga specialsjukhus. Jag anser all de initiativ som tas för att åstadkommaalternativa omsorger bör kunna leda till en lösning på nuvarande problem. 125BARBRO (); Jag lackar återigen för svaret. Min frågagällde emellerlid inte bara Salberga, utan också väntan på vårdplats och detfaktum alt specialsjukhus avvecklas innan det finns några alternativ. Rättspsykiatrin lycks vara en evig följetong i dennakammare. Det hjälper tydligen inte atl JO, riksrevisionsverkel,och med sitt konstitutionsulskoll kritiserarstatsråd och regering med anledning av förhållandena inom rättspsykiatrin.Mill i alltihop sitter en liten grupp människor som jag räknar till detverkligt glömda och gömda som man tydligen inte tycks vilja se,nämligen människor med svår psykisk sjukdom som har begått allvarliga brott ochsom har stora vårdbehov. Man tycks också glömma bort den personal som arbetar föratt ge dessa människor vård och en möjlighet till rehabilitering. har socialutskoltet tidigare tagit upp i ettbelänkande. Utskottet erinrar där om sina tidigare skarpa uttalanden om attåtgärder måste vidtas för atl förhiridra de låriga uridersökriingsliderna.Utskottet anser det vara beklagligt atl de förhandlingar som har förts mellanstaten och vissa landsting om rättspsykiatrin inte lett till något resultat.Della sades vid 1988/. Vi har hillills mest talat om kön lill rällspsykiatriskundersökning, men är det tydligen också kö och väntetider till vård. Jaganser därför atl man 1989/90:103 måste sätta större press på landstingen att ta emot dessa patienter. nativ vore atl la betaltför vården av färdigundersökta patienter Jagvill för det första fråga statsrådet följande: Vilka tidsperspektiv räknar manmed innan man får en lösning på dessa problem? För det andra: Hur serstatsrådet på möjligheten att la betalt av landstirigen? Den första delen av inlägg om rättspsykiatrintänker jag inte bemöta i det här sammanhanget. Här lalar vi om den specielladel av denna problematik som rör de psykiskt utvecklingsstörda. VidSalberga sjukhus finns 23 personer inskrivna, och det finns elttjugotal platser Del är ell problem alt inte alla som behöver plats på Salbergakan få plats. Del är verkligen nödvändigt att vi har möjlighet att vårda demänniskor som är aktuella för den här typen av placering. Jagmenar nu att i den här omgången - kanske i motsats tilltidigare diskussioner mellan och landstingen, i litet mer kommer verksledningen atl kalla till sig de närmaslberörda landslingen, och det är de landsting som ligger runt omkring. Det ärVästmanlands läns landsting, där Salberga ligger, , Uppsalaläns landsting och , vilka ansvarar för det storaflertalet patienter vid Salberga sjukhus. Depersoner som vårdas vid Salberga sjukhus borde egentligeri vara jämnt spriddaöver landet. Men av någon anledning har vissa landsting sina patienter kvardär . Klinikledningens bedömning är atl det går att skapaalternativa omvårdnadsformer för ett antal av dem som är intagna, ochdärmed får vi också loss platser för dem som verkligen behöver det. Jagutgår ifrån alt överläggningar nu skall leda lill resultat.Jag är medveten om alt den här frågan har stötts och blötts ganska länge, menjag utgår ifrån atl kommer alt redovisa för regeringenresultatet av de överläggningar som förs. Såtill den direkta frågan om att la betalt. Min minnesbild är att hemlandstingetbetalar för sina patienter vid Salberga sjukhus. Det är den uppgift som jag harfått vid beredningen av de här ärendet. Anf.127 (): har tidigare haft svårt alt föra förhandlirigar Fråganom huvudmannaskapet för rättspsykiatrin har tidigare legat hos förhandlingsnämnden.På den tiden jag satt i hade jag välkomnat att få sköta deförhandlingarna direkt. Jag tror att just sitter inne medkunskapen om vad den här vården drar med sig och vilka behov det är som måstetillfredsställas. Kanske man också har idéer om hur detta skall genomföras. Mensocialstyrelsen har tidigare suttit på mellau-hand. Vi får hoppas all del blir en snar lösning fördetta glömda och gömda . Vi i kommer i varje fall att följaden här frågan noga. Överläggningen var härmedavslutad. 23 § Svarpå fråga 1989/90:526 om full behovstäckning av barn- Prot. 1989/90:103 omsorg 128 Statsrådet : Svarpåfrågor har,mol bakgrund av beslutet alt skjuta upp förlängningen av föräldraförsäkringen,frågat socialministern om detta innebär alt regeringen inte längre räknar medatt kunna uppnå full behovstäckning i barnomsorgen. Arbetet inom regeringen är så fördelat alt del är jag somskall svara på frågan. beslut om en förskola för alla barn över elloch gäller. En förlängning avföräldraförsäkringen enligt den tidsplan som tidigare aviserats hadeunderlättat för kommunerna att fullfölja riksdagsbeslutet. Jag räknar ändå medatt landets kommuner fortsätter sina ansträngningar atl bygga ul barnomsorgen. För att medverka till detta har regeringen nyligenbeslutat tillsälta en särskild aktionsgrupp för barnomsorgen, som bl.a. skallpröva olika åtgärder för alt nå målet en förskola av god kvalitet för alla barnöver ett och elt halvt års ålder. Aktionsgruppens resultat skall redovisassenast . AnL 129 (); Jag vill lill en början lacka statsrådet försvaret. Hade jag dessutom fåll svar på den av mig ställda frågan, skulle jagnaturligtvis vara ännu mer tacksam. Bakgrunden lill denna fråga är all statsrådet idebatten här i kammaren uppgav att om inte förändringen avföräldraförsäkringen gemomfördes vid den tid som hade beräknats, skulle manheller inte klara av atl nä målet full behovstäckning senast är 1991. För atlytteriigare understryka del hela sade han alt detta bör stå klarl för alla. Och delta stod klarl för mig. Jag ställde då frågan om manfrån regeringens sida gell upp hoppet. Eller för atl formulera del någolannorlunda: Är målet fortfarande ett löfte, eller har målet reducerats lill altendast vara ett mål? Kommer regeringen all klara av utbyggnaden fram lill år1991? Som svar på mina frågor säger statsrådet alt riksdagensbeslut om en förskola för alla barn fortfarande gäller och att statsrådeträknar med atl landets kommuner fortsätter sina ansträngningar atl bygga utbarnomsorgen. Men delta är inte något svar. Jag vill därför upprepafrågan : Räknar statsrådet med - trots det som statsrådet sade den4 april - atl mari ända skall lyckas all uppnå målet? Vilka åtgärder krävs deli så fall för aft safta ylleriigare fart på utbyggnaden i detta läge? AnL L30 Statsrådet ; Del är med stort intresse som jag noterar alten företrädare för ett parti som var emot beslut om en utbyggnad av barnomsorgen och de höjningar av statsbidragen som regeringen drivit ige nom här i , och emot en utbyggnad av föräldraförsäkringen, nu in lresserar sig för vilken effekt föräldraförsäkringens utbyggnad får för det 47 Prot.1989/90:103 faktiska resultatet. Det kanske är så alt när allt kommerom- kring ivrar lika mycket som jag förfull behovstäckning, men vi hade gärna velat se fler tecken pä detta i den eenlerparlistiskapolitiken. Det tycker jag Svarpåfrågor hade varit klädsamt. Jag gav tidigare eltmyckel tydligt svar, som fann så intressant all han ville frågaell annal statsråd för att få samma svar en gång till, förmodar jag. Del är utomordenligt svårt för élt flertal kommuner atl nåmålet full behovstäckning efter det som har skett, dvs. atlföräldraförsäkringen inte kommer all byggas ul. Hur många kommuner dettaomfattar och hur svårt problemet är, är något som vi vill atl den särskildaaktionsgruppen skall ta reda pä. Det är när vi ser resultatet avaktionsgruppens arbete som vi kan bedöma vilka åtgärder som är nödvändiga. All jag i mitt svar konstaterar alt riksdagsbeslutetgäller har med rent faktiska omständigheter atl göra. Riksdagsbeslutet ärfatlat, och något kontra-beslut har inte fattats av denna riksdag.Riksdagsbeslutet gäller Jag tror att del är viktigt för landets kommuner atl kännatill att beslut, och beslutsamheten atl bygga ut barnomsorgen tillfull behovstäckning, gäller Därför är det viktigt att kommunerna fortsättersina ansträngningar för alt nå det mål som har ställt upp. Sedan fårvi se hur långt vi kommer Jag har aviserat att alla kommuner sannolikt inte nårända fram. Men vi når längre med hjälp av ansträngningar än genom alt nu barasäga att det inte går 131 (); Jag vill då knyta an lill vad statsrådetsäger beträffande mitt partis inslällning till denna fråga, som för övrigt intevar hell korrekt återgiven av statsrådet, och utvidga frågeställningen lillalt höra hur statsrådet nu ser på möjligheten att lyfta fram andra alternativinom barnomsorgen. Skulle det nu kunna vara tänkbart för att nå detta mål, somäridå har blivit litet mer avlägset, att ställa upp för elt större iuslag avdagbarnvårdarverk-samhel?