prot · GD0912 · 1989-12-31 00:00:00 — Till vill jag slutligen säga att iall praktisk politik måste man göra prioriteringar. Det gör att det ena måstetas före det andra. är det viktigt att inte bara tala omjämställdhet utan också om utjämningar i arbetsvärderingshänseende. Men i allpraktisk politik måste prioriteringar göras, . (vpk); Jag är ledsen över att behöva förlänga debatten. Visst måsteprioriteringar göras i all praktisk politik, . Men vad jag vändermig mot är att socialdemokraterna så ensidigt prioriterar den ekonomiskapolitiken på bekostnad av bl.a. jämställdhetsfrågorna och inte för vilkakvinnor som helst, utan för de lågavlönade och för de kvinnor inom denoffentliga sektorn som verkligen är beroende av att jämställdhet upprätthålls.Det går ut över barnen och dem som har minst makt i samhället. 3 protokoll 1989/90:12 Ledighet, arbetstid och semester Jag tarmig friheten att säga att det är en både beklaglig och felaktig prioriteringsom socialdemokraterna gör. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under6 §,) 5 8 Ledighet, arbetstid och semester Föredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande I989/90;AU2Ledighet, arbetstid och semester. ERIKHOLMKVIST (m); Moderata samlingspartiet begär i reservation 1i arbetsmarknadsutskottets betänkande 2, som vi nu debatterar, tillsammans medfolkpartiet, och-miljöpartiet en total översyn avledighetslagstiftningen, en översyn som för yarjeiår som gått har blivitalltmer angelägen. Lagarnas tillkomst,skulle medverka till att skapa bättrevillkor för de anställda, och det har de också gjort. Men de har samtidigtskapat problem i näringslivet, kanske främst i de mindre företagen, som upplevtdessa lagar som svåra att hantera och förstå. Mot den bakgrunden har vi ansettdet angeläget med en översyn. Att en översyn även av andra skäl är angelägen visar enundersökning som SCB gjort av frånvaron . Denna frånvarohar ökat starkt de senaste aren och har inneburit en kraftig belastning påsåväl företag som samhälle. var mer än 1 miljon anställdaborta från sina arbeten. Enligt utredningen var det närmare bestämt 1 020 var män och kvinnor, I genomsnitt uppgick frånvaron till nära en fjärdedelav antalet anställda eller . I den här frånvarostatistiken pockar framför allt en punktpå särskilt intresse, nämligen frånvaron på grund av sjukdom. varsjukfrånvaron och anställd. hade det talet vuxittill . Det är alltså en 40-procentig ökning av sjukfrånvaron mellan1983 och 1988. Om man delar upp arbetsmarknaden i tre delar kan mangenerellt säga att en tredjedel av de anställda i princip inte har någonfrånvaro alls. Det rör sig om någon enda dag . Den andra tredjedelen harca 25 dagars frånvaro och den sista tredjedelen har en frånvaro på ca 50 dagarper år. Det är således en mycket stor variation i frånvaron, och det är ett avskälen till att vi vill ha en översyn. Antalet sjukdagar har ökat med ca 27miljoner . Det är siffror som faktiskt stämmer oss till eftertanke. Vivill alltså ha en översyn. Vi är inte riktigt säkra pä att vi har svaren påalla frågor som infinner sig när man studerar den här typen av statistik. Mensocialdemokraterna och vpk säger nej till en översyn och menar att en sådaninte behövs. Den höga frånvaron i svenskt näringsliv har bl.a. resulterat i atten del av våra storföretag nu flyttar utomlands med sina investeringar. Så sentsom fick vi höra Trelleborgskoncernens chef ge följandebesked i frågan: Fortsattainvesteringar kommer att ske utomlands på grund av bl.a. i särklasshögsta frånvaro. Vitycker att alla skäl talar för att den här översynen måste komma till stånd. Vinämner i vår reservation särskilt vikten av att se över effekten avledighetslagarnas påverkan pade mindre företagen. 1 översynen är det angeläget,menar vi, att vid eventuella avvägningar mellan olika ledighetsformerprioritera vården av barn. period med brist på arbetskraft, som vi har just nu i vårt land, är detytterligt angeläget att komma till rätta med den fortgående ökningen av frånvaron.Varje procent vi kan minska frånvaron ökar den totala arbetskraften med ca 45000 personer. Enligt arbetstidskommitténs betänkande är det land i denindustrialiserade västvärlden som har den högsta frånvaron. I reservation 7 till samma betänkande, gällande en översyn avsemesterlagen, hävdar vi att en översyn bör komma till stånd. Denna översynbör i första hand sikta till en förenkling av lagen. Regler om semestergrundandefrånvaro bör ses över med tanke på de ofta orimliga konsekvenser som kandrabba framför allt de mindre företagen. Även inom kvinnodomineradearbetsplatser kan problem uppstå. Vihar i ett särskilt yttrande tagit upp förordet för en arbetstidsreform somsyftar till en flexiblare arbetstid vad gäller såväl arbetstidens längd somuttag över tiden. En avreglering även här måste komma. Människor har olika kravoch behov. Så även arbetsgivare. Parterna på arbetsmarknaden borde i avtalkunna verka för en större frihet härvidlag. Jag yrkar med det sagda bifall till de moderata reservationerna viddetta betänkande. 1989/90:12 18oktober 1989 Ledighet,arbetstid och semester Jag vill instämma i den bakgrundsbeskrivning som precishar gett och behöver därför inte ytterligare beröra den. Men det är för migfullständigt ofattbart att socialdemokraterna och vpk vill blunda för denproblematik som är förenad med de ledighetslagstiftningar som för närvarandegäller på arbetsmarknaden. Jag kan inte förstå att man inte vill medverka tillett översynsarbete i en fråga som är så utomordentligt viktig för helaarbetsmarknaden som ledighetslagstiftningen ju är. Detär av väsentlig vikt att arbetstagarna ges möjlighet till ledighet utifrån deförutsättningar som gäller, och det är inte detta som det skall görasinskränkningar i. Att det sker en översyn är, som sade, utomordentligtviktigt för de mindre företagen, men frånvaron är ett problem för alla företag,på sitt sätt kanske ett större problem för de stora företagen, där ju frånvaronär betydligt större än hos de mindre företagen. Naturligtvis skall det flnnasmöjlighet att vara ledig, men det är också rimligt att ledigheten så långtmöjligt kan planeras och därmed vålla så litet problem som möjligt påarbetsmarknaden. Nuhävdar socialdemokraterna att det pågår ett beredningsarbete inomdepartementet, och det är ju i och för sig gott och väl. Men det borde vara pådet viset att man har en bredare plattform för att se över hela ledighetslagstiftningenoch dess konsekvenser, för att kanske komma fram till lösningar som är bättreanpassade såväl för arbetstagare som för arbetsgivare. Prot.1989/90:12 Jag tycker att det vore rimligt omsocialdemokraterna och vpk änd- 18 oktober1989 rade uppfattning i den här frågan,som är av mycket stor och väsentlig bety- delse förbåde arbetstagare och arbetsgivare. Jag tror också att man skulle ° ' nå ett snabbare och kanske t.o.m.bättre resultat i fall vi hjälptes åt i över- ochsemester u . . i . . . i u j r = synsarbetetan nar man gömmer sig inom departementet och bereder frågorna där. Det brukarju vara så att många som tänker tillsammans kommer till bättre resultat. Den andra reservationen, som ju handlar om tjänstledighetför medverkan i bistånds- och katastrofarbete, är också av utomordentligt storbetydelse. vill vara och försöker säkert också vara ledande då detgäller att ställa upp i de internationella solidaritetsfrågorna. Statligtanställda, kanske alla offentliganställda, ges stora möjligheter att när behovflnns få tjänstledighet för att medverka i bistånds- och framför alltkatastrofarbete. Men den möjligheten är inte lika generöst tilltagen för allaanställda, och det händer inte sällan att människor på grund av svårigheternaatt göra sig fria från sin tjänstgöring inte kan medverka i sammanhang därderas arbetsinsats skulle vara av väsentligt värde. Därför tycker vi i - och det gör ävenmoderaterna och , eftersom de medverkat till reservationen - bör se till alt de regler som gäller för statligt anställda i frågaom tjänstledighet för internationellt solidaritetsarbete vidgas och kommer allaarbetstagare i till del, dvs, att man måste lagstifta om detta. Jaghoppas att vi relativt snart skall kunna se till att sådana regler kominer attgälla för alla på den svenska arbetsmarknaden. Jag yrkar, fru talman, bifall till reservationerna I och 2vid arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 2, 1 arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 2behandlas motioner rörande rätten till ledighet och om arbetstid och semester.Motionerna avstyrks av utskotlsmajoriteten och då med hänvisning till attregeringskansliet håller på att bereda frågorna. Det finns flera lagar som ger de anställda rätt attvara lediga frän arbetet med eller utan lön. Dessa lagar har tillkommit i detgoda syftet att bl.a, skapa bättre fortbildnings- och föreningsvillkor för deanställda. Ett problem med lagarna är att arbetsgivarens skyldigheter ofta äruttryckta med abstrakta formuleringar i lagtexten. Därför har lagarna blivitmycket svårhanterliga för den enskilde arbetsgivaren. Detta gäller inte minsti mindre företag, som ofta har små administrativa resurser och där behoven avlånga varseltider är stora. Lagarna behöver ses över och bl.a. anpassas till demindre företagens situation. säger utskottet - precis som man sade - är positiv till en lagteknisk översyn av ledighetslagarna. Och när detgäller de små företagen konstaterar man att en anpassning av ledighetslagarnatill de mindre företagen kan vara till nackdel för deras möjligheter attrekrytera och behålla arbetskraft. Vi anser att det översynsarbete som påbörjades i början på80-talet men 36 som legat nere bordeåterupptas. inte vara helt negativeller avvisande med hänsyn till den skrivning som ändå finns i betänkandet ochsom jag inledningsvis nämnde. Närdet gäller arbetstiden eller generella arbetstidsreformer har utvecklingengått möten minskad arbetstid, dels genom att arbetsdagen har förkortats, delsgenom att arbetsveckan har förkortats . Semestern har efter handförlängts. Fleraargument har förts fram i debatten för en fortsatt arbetstidsförkortning. Detfrämsta argumentet för en kortare sammanlagd lönearbetstid är -somcenterpartiet ser det - att den kan ge förutsättningar för en bättre livskvalitetoch för barnfamiljerna möjliggöra för båda föräldrarna att ta ansvar förförsörjning och barntillsyn. Detta har vi tagit upp i vår motion och i vårreservation nr 3. Vihar också i en reservation påpekat att det krävs konstruktiva insatser för attfinna en lösning på personalkrisen inom vården och omsorgen. Personalomsättningeninom t.ex. är mycket hög, och därför finns all anledning att seöver arbetssituationen för personalen inom just vården och omsorgen. Det krävsockså åtgärder för att ge de människovårdande yrkena ett högre värde, en högrestatus. Centerpartiethar i en annan reservation tagit upp frågan om animaliepro-ducenternassemester. Här vill jag bara kort konstatera att lantbrukare med djur är ledigai medeltal . En arbetstagare med fem veckors semeter är ledig139 dagar , I flera kollektivavtal finns grupper som har längre semesterän . De sociala klyftorna mellan å ena sidan lantbrukare och å andrasidan de anställda har aldrig varit så stora som de är i dagens . Ensemesterreform för mjölkproducenter skulle medföra stora och uppenbarafördelar. Bl,a, skulle man uppnå en minskning av de sociala klyftorna mellanlantbrukare och anställda. Ett semestersystem skulle kunna bygga på nuvarandeavbytarverksamhet med som huvudman ochlantbruksstyrelsen som tillsynsmyndighet. Vianser inte att de krav kommer med är orimliga. Vi begär nämligenatt regeringen skall ta upp en diskussion med jordbrukets företrädare om depraktiska och ekonomiska lösningarna för ett semestersystem. En fråga som dåockså bör diskuteras är frågan om den brist som råder vad gällerordinarie avbytare. Behovet av avbytare på lång sikt måste givetvis täckas avett ökat antal elever i jordbruksutbildningen, men avbytarkur-ser måste ocksåkunna anordnas inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen. Med det anförda yrkar jag bifall till de reservationer i betänkandetdär finns med. 1989/90:12 18oktober 1989 Ledighet,arbetstid och semester (vpk): Jag vill i detta anförande begränsa mig till att tala om en enda fråga,nämligen frågan om sex timmars arbetsdag. Vpk har i betänkandet tvåreservationer, men jag avser alltså att hålla mig till denna enda fråga. Jaggör detta av den anledningen att jag anser denna fråga vara en av de viktigasteoch mest angelägna som står på dagordningen , detta inte minst på grund avvad som diskuterades i föregående debatt: jämlikheten och kvinnorna. Ledighet, arbetstid och semester Införandet av en sex timmars arbetsdag har mänga fördelarförutom fördelarna för kvinnorna. Det är trots allt så i verkligheten som denser ut - sedan kan vi önska att den såg annorlunda ut - att det främst ärvi kvinnor som arbetar oerhört mycket, som slits mest mellan arbetslivet ochdet arbete vi fortfarande har hemma. I förra debatten målade jag upp ett scenario och jag kangöra det igen. Jag är själv ensamstående med två barn. Jag arbetade somsocialarbetare innan jag kom hit till . Jag tror att jag delar mängakvinnors erfarenhet av att vara i tidsnöd, av att min tidsbudget inte går ihop.Man skyndar sig att äta frukost, att få på sig kläderna, att få iväg barnen till dagis. Man skyndar sig för att hinna till arbetet. Man har enarbetsdag som man - hittills- får bekosta själv. Man gör dettaför att kunna skynda sig till dagis och hämta barnen, för att kunna skynda sigatt handla, åka hem och laga mat och för att kunna skynda sig att få en litenstund tillsammans med barnen, kunna läsa läxor och annat och för att kunnaskynda sig att gå och lägga sig så att man kan gå upp igen. Detta är en vardag som jag tror att jag delarmed väldigt många kvinnor, säkert också med män, men till övervägande delen medkvinnor. Detta ekorrhjul av att alltid, alltid stressa, alltid ha bråttom, ärtärande på många sätt. Dessutom är vi många - framför allt kvinnor, men ocksåmän - som arbetar inom yrken med monotont arbete, med tidspress. Vi hartidigare diskuterat den offentliga sektorn, vården och omsorgen. Inom dessaområden utgör denna tidsmässiga hets och stress en sådan psykologiskbelastning att många helt enkelt inte orkar arbeta. Äldreomsorgen, som vi vetär en krisbransch , är ett bra exempel på detta. Varför arbetar så många kvinnor deltid? Ja, inte baradärför att de inte har lust att arbeta mer, utan mycket ofta därför att de heltenkelt inte orkar. En stor del av alla arbetsskador, förslitningsskador, avupplevd psykisk press osv. är en följd av denna åtta timmars arbetsdag som manalltså inte klarar av. Man vill ha sex timmars arbetsdag för att över huvudtaget orka arbeta. Ett införande av sex timmars arbetsdag skulle i sin turinnebära att man faktiskt skulle få ett mer effektivt utnyttjande avarbetskraften människor arbetar. Detta skulle vara en del av deneffektiviseringskampanj som regeringen så ofta talar om att man vill genomforainom den offentliga sektorn. Sex timmars arbetsdag skulle bl.a. ge deeffektiviseringseffekter som man faktiskt vill ha. En stor vinnare skulle naturligtvis också vara barnen, somskulle få en möjlighet att slippa denna oerhörda stress, som skulle fåmöjlighet att kanske vara en eller på dagis. Dettaskulle ske utan att det för den skull skulle bli fråga om någon typ avbarnomsorg med "happy hours", där de som inte har möjlighet attutnyttja detta straffas. Vi värnar ju alla om barnen, om att barnen skall må bra.Om man går med på det krav vpk framför - dvs, en generell arbetstidsförkortningför samtliga - skulle det dessutom medföra att barnen fick tillgång till sinafäder i större utsträckning än . Vi vet att arbetstiden är ojämnt fördelad. Jag ärinte säker på att arbetstiden successivt har minskat. Det visar sig nämligen -det beror naturiigtvis på vilket tidsperspektiv man har, men ändå - är De som yrkesarbetar mest är, paradoxalt nog, småbarnsföräldrarsom är män. Medan kvinnorna går ner till en arbetstid på för att klaramarkservicen och barnen, är det många män som ökar sin arbetstid,arbetar övertid osv. Denna omfördelning av arbetstiden, vilken man också talarom i utredningen, skulle också kunna ändras så att man gick över till sextimmars arbetsdag. Vi i vpk anser dessutom att en människans frigörelse, somär vad vi vill åstadkomma, också skulle innebära en frigörelse från lönearbetepå så sätt att vi faktiskt skulle hinna med att göra någonting annat än attbara arbeta. Vi skulle kanske hinna med att ha fritid, att gå på någotintressant föredrag eller bio, vi kanske skulle hinna med att bara sätta ossner och läsa en bok. När hinner vi med detta , i den stressade tillvaro vilever i? Det finns här en livskvalitet som man skulle kunna uppnå med engenerell arbetstidsförkortning. I den utredning som man i betänkandet hänvisar till berörsbara en liten del av dessa frågor. , som har varitordförande i denna utredning, kommer senare att tala här, och jag kommer attlyssna "med fladdrande öron" för att få reda på hur det kan komma sigatt man på detta sätt från politisk synpunkt har begravt hela frågan. Man vetju att detta är en av de frågor som står högst på dagordningen, inte minstbland de yrkesverksamma kvinnorna inom den offentliga sektorn. Ledighet, arbetstid och semester RAGNHILDPOHANKA (mp): Jag har lyssnat på den föregående debatten omjämställdhet. Det är symptomatiskt att arbetstiden behandlas omedelbartdärefter, eftersom den är ett så näraliggande ämne. Jag ser i dagens läge enarbetstidsförkortning framför allt som en kvinnofråga. Dessa frågor har så mycketmed varandra att göra. utförs två tredjedelar av hemarbetet avkvinnor, vilket betyder att väldigt många kvinnor är dubbelarbetande. De yngremännen har ju nu börjat ställa upp mera, men ännu så länge bara marginellt.Dessutom vet vi att de flesta kvinnor har monotont arbete. Många harackordsarbete, som sliter hårt. Jag känner igen beskrivning avhur det känns att vara mamma och alltid ha bråttom. Jag har sex barn och haribland , när barnen var mindre, tänkt: till har gått, -har haft nog av sin egen glädje och plåga. Hur långt har jämställdheten egentligen kommit? Jag måsteta upp detta, eftersom det hänger samman med sextimmarsdagen, som jag ocksåskall tala om. Lönerna är fortfarande orättvisa. Kvinnorna har mycket tungtarbete. Och inom vårdapparaten arbetar man delvis i skift. Dessutom ärhemarbetet obekvämt. Hemmet är, som alla vet, ofta inte alls någonanpassad arbetsplats, I första hand vill att inte bara småbarnsföräldrarutan även andra skall ha rätt till sex timmars arbetsdag och även till halvtid.Målet är naturligtvis sex timmars arbetsdag med lön för full tid, som engenerell reform. Sex timmars arbete per dag skall alltså vara full arbetstid. Det finns många dynamiska effekter - ett mycket moderntbegrepp - av detta. När det gäller sextimmarsdagen är de helt självklara. Ledighet, arbetstid och semester ratkvinnor och funnit att bland ensamstående som arbetat inom industrin frånbörjan av sitt yrkesverksamma liv är det ytterst få som klarat alt arbeta framtill pensionsåldern. De kvinnor som har haft deltid har däremot klarat dettamycket bättre. Förhållandet är inte statistiskt säkerställt, men sådana härundersökningar har gjorts. Resultaten är mycket intressanta, och jag skullevilja att en större undersökning gjordes. Vad kostar oss förtidspensioneringen av 55 000 personer omåret, varav av arbetsmarknadsskäl? Vi har här en arbetskraftsreserv,och man skulle inte tillåta sådana förtidspensioneringar. Kostnaden är9,. Det är ganska mycket pengar, som i stället kundesatsas på försök att omskola och omflytta dem som det gäller. Kanske kunde manvid ett genomförande av sextimmarsdagen slippa att förtidspensionera så många. Också arbetsskadorna kan man ta upp i detta sammanhang.Även de är oerhört kostsamma. Kostnaden har stigit från 11,5 miljarder år 1975till 24,6 miljarder , Man skulle genom en förkortad arbetstid och mindreackordsarbete kunna minska arbetsskadorna. Sex veckors semester är en mansreform, som vi kvinnor inteär speciellt intresserade av. Visst är det skönt att ha semester, men den haringen betydelse för det dagliga arbetet med vård och omsorg om familjen, annatän kanske när det gäller att besöka släktingar som ett led i det socialanätverk som kvinnorna i regel har uppehållit. Fördelarna med sextimmarsdagen är däremot så enorma ochuppenbara att jag inte ytterligare behöver gå in på dem. Vi har också itidigare anföranden fått höra om många av dem. En annan aspekt på arbetstidsförkortning och ackordsarbeteär att näringslivet naturligtvis tjänar på att anställa friska eller relativtfriska människor och sedan låta samhället ta hand om och betala för dearbetsskador som uppstår. Det är i första hand fråga om en förbrukning avmänniskor som vi måste vända oss emot, men det är också fråga om enövervältring av kostnader. Man sliter ut människor och överlåter sedan tillsamhället att ta hand om dem och all betala för arbetsskadorna. De statliga institutionerna har svårt att hävda sig, ochpengarna förs över till näringslivet. Vilka är det som är rika ? Jo, delär företag, institutioner som konferenscentra osv. Detta gör att vi måstesatsa mera på människorna och på en förkortning av arbetstiden, så att vi fårbehålla dem i arbete. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2, 3, 5 och 6 ochvill något kommentera dessa. Vi stöder reservation I om en översyn avledighetslagstiftningen. Det är viktigt att en sådan utredning görs. Intressetför detta har ganska länge varit lågt, och vi vill att arbetet med dessa frågortas upp igen. Reservation 2 handlar om tjänstledighet för medverkan idet svenska katastrofbiståndet. Det är viktigt att man kan få tjänstledighetför u-landstjänst och för medverkan i katastrofbistånd. En ung kvinna som jagkänner fick inte behålla sin tjänst, eftersom hon gick ifrån den enabiståndsorganisationen till den andra och skulle tjänstgöra i biståndsarbetet.Det är inte bra. Hon får t.ex. inte barnbidrag. En massa saker blir påverkade. Som jag har talat så mycket om vill vi ha en rätttill 20-timmars-vecka och en rätt till 30-timmarsvecka i första händ med siktepå en generell arbetsförkortning. Del har förekommit att man har gjort försök med förkortadarbetstid för vårdpersonal. Det är viktigt att man prövar hur detta fungerar.Vi vill i första hand ha en minskning av arbetsgivaravgiften så kan ge bättre förmåner till dem som arbetar i vården och därigenom kanbehålla personalen. Gör gärna försök med sex timmars arbetsdag. Det flnns en lagstadgad rätt till förkortad arbetstid förvård av anhörig. Man har rätt alt vårda en svårt sjuk anhörig avden vårdades livstid. Det är en mycket tandlös reform. Den passar nästanaldrig. Vi vill att man skall kunna göra detta generellt. Man skall ha rätt attvårda en sjuk anhörig pä deltid eller heltid och få samma ersättning som inomhemtjänsten. Man får pröva behovet av antalet timmar per dag. Jag har talat med . Det är mycket svårtatt få denna rätt. Men det var inte i den andan som fattade sitt beslut.Man har kanthuggit denna reform så att den är ganska värdelös. Med detanförda yrkar jag bifall till förut nämnda motioner. när kammaren debatteradearbetstider arbetade den statliga arbetstidskommittén, som att jag har varit ordförande för, för fullt. har den avlämnat sittbetänkande, som heter "Arbetstid och välfärd", vilket ni kan se iarbetsmarknadsutskottels betänkande. Mycket av det som berörs i motionerna i detta ärende kommernu upp till en noggrann prövning och debatt förhoppningsvis i och med attremissomgången påbörjas beträffande såväl arbetslivskommitténssom semesterkommilténs betänkanden. Det finns därför ingen anledning förutskottet att gå in i detalj på arbetstidsfrågorna. Men vi välkomnar endebatt, som sannerligen inte har hörts för mycket, om arbetstiderna, kanskespeciellt vad gäller kvinnorna. Del är viktigt alt få denna debatt. Jag vill sedan gå in pä hur kommittén har resonerat ochuttrycka en förhoppning om vad debatten kan komma att handla om. Varför ärarbetstiderna så viktiga? De är vikliga för den enskilde.