prot · GD0930 · 1989-12-31 00:00:00 — - för staten kanske . Underde nio första månaderna - preparatet registrerades - har 6 457recipen skrivits ul lill män och 463 till kvinnor. Statens kostnad hillills harlegal på 4-4,9 miljoner. Kostnaden kan alltså bli avsevärt högre. Medtanke på hälso- och sjukvårdens ekonomiska läge, med vårdköer, ifrågasättandeav kostnadsfriheten för insulin, osv., tyckte jag att Regaine skulle undantasfrån läkemedelsrabatleringen. Del tycker socialministern också, och då är viöverens. Överläggningenvar härmed avslutad. 14§ Svar på fråga 1989/90:221 om försäkringskassornas redovisningssystem har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser altvidta för atl åsladkomma ett rättvisande redovisningssystem för försäkringskassorna. Frågan föranleds av atlrevisorerna i sina revisionsberättelser för försäk- 19 1989/90:30 ringskassornakonstaterat atl möjlighet inte finns att, i tillräcklig omfattning, verifiera redovisningenavseende det centrala sjukförsäkringssystemet eller I I alt stämma av genom sjukförsäkringsregistretgenererade utbetalningar mot var pa frågor försäkringskassansredovisning. Medanledning av revisorernas påpekande pågår ett arbete där riksförsäkringsverketoch går igenom problemet och prövar möjligheterna atlfinna en lösning på detta. Socialdepartementethålls fortlöpande informerat om det pågående arbetet. Om åtgärder frånregeringens sida kan komma att erfordras för att finna en lösning på problemetär ännu för tidigt all avgöra. MARIANNEJÖNSSON (c): Jaghade väntat mig atl socialministern skulle ha preciserat litet mera hur längearbetet har pågått och hur långl det har kommit. Vi har inom försäkringskassanbara hört talas om att och har haften dialog. Som ledamot och vice ordförande i en kassa måste jag tala om atl vibetraktar detta som mycket allvarligt. När vi har en utbetalning på 5,4miljarder och vi inte får revisorernas godkännande i den delen känns del myckelsvårt alt vara styrelseledamot. Revisorernasäger atl de inle kan verifiera redovisningen eller avstämma utbetalningarnamot kassans redovisning. Det är inte vårt fel, utan bristerna ligger i denstora centraldatorn i , för vilken ärsyslemansvarigt. Denna slora dator kan bara redovisa totalsummorna och kan intesplittra upp dem i delposter på olika kontor. Vitycker i styrelsen all delta är orimligt. Vi är ju ansvariga för verksamhetenmen kan inte på någol sätt påverka utformningen av redovisningssystemet så attrevisorerna kan skriva att de har granskat förvaltningen och funnit den vara isin ordning. Detär inle första året som delta händer, utan det var likadant , och därförär vi nu mycket otåliga. Det framkommer i socialministerns svar att del är likaför alla kassor, och det förstår vi; alla går ju över stordatorn i . Vihar då från styrelsen skrivit lill både , ,och vårt förbund, Försäkringskasseförbundel, och påtalatsituationen. Vi kan inle vänta , och jag skulle vilja att socialministerntalade om när det kommer ett nytt system, helst ett lokalt system. Jag kan i och för sig ha en viss förståelse för otåligheten, eftersom denna fråga tydligen går . Vad jag nu kan konstatera är att läget nu är det alt de båda myndigheterna tillsammans be driver ett aktivt arbete för atl finna en lösning på problemet. Näsla avsläm- ningstillfälle lär vara redan i , och då kommer det troligen fram ytterligare information om huruvida man kan komma överens om den fort satta hanteringen. 20 Del finns därför inte på nuvarande stadiumanledning för regeringen alt ta något initiativ, utan vifår hoppas alt dessa myndigheter inom en inte alltför Prot.1989/90:30 avlägsen framtid knäckerproblemet på elt för båda parter tillfredsställande 21november 1989 sätt. Om de inte klarar det får vi naturligtvis återkomma lill frågan om det ] [ behövs något initiativfrån regeringens sida. MARIANNEJÖNSSON (c): Jag hade i detta inlägg tänkt fråga efter lidsplanen. När man harväntal så otåligt låter inte särskilt avskräckande, ochdärför kan jag lugna mig och försäkra mig om socialministerns stöd i dennafråga. De här båda verken behöver en påkörare. Vi kan inle som uppdragsgivare- jag är själv utsedd av regeringen - nöja oss med nuvarande tingens ordning. Överläggningenvar härmed avslutad. 15§ Svar på fråga 1989/90:226 om Citygruppens fortsatta verksamhet har frågat mig om regeringen är beredd att vidta någraåtgärder för att säkra Citygruppens fortsatta verksamhet. Citygruppenbedriver uppsökande och förebyggande arbete bland barn och ungdomar iStockholms city. Sådant arbete är en angelägenhet. Enligtuppgifter från socialroteln i skall Citygruppen inte läggas ned.Gruppens arbete kommer alltså att fortsätta, GUDRUNSCHYMAN (vpk): Jag skall beatt få tacka för svaret. Jagär mycket väl medveten om att delta är ett arbete som betraktas som en kommunalangelägenhet, men man kanske skall ta upp en diskussion om det verkligen skallvara det, med tanke på att Citygruppens verksamhet vänder sig till mångaungdomar som bor långt utanför kommuns område, framför allt långtutanför det distrikt som de nu tillhör och vars budget belastas. Det här är endiskussion som har förekommit , och inte minst personalen harställt krav på att det skall tas ett övergripande ansvar för denna verksamhet. Detsom är problematiskt är att vi kan stå här i kammaren och ha stora debatter omdet ökade våldet på gator och torg och om ungdomarnas situation, där allakommer med mycket kloka och seriösa förslag, medan verkligheten ute påsocialbyråerna och distrikten är sådan att del inte finns några pengar tillverksamheten. Eftersom denna verksamhet inte är lagstadgad enligt de socialalagarna är det den som man måste skära i. Detär beklämmande att det var först efter det att nyheten kommit ut och det började skrivas i tidningarna som halva löften gavs. Det är inte mer än sä länge - det finns inga garantier för att verksamheten får vara kvar. Jag har talat med personalen på så sent som , 21 Prot.1989/90:30 och de visste fortfarande inte om verksamheten skulle få varakvar i obanlal skick. Det visar litet hur man ser påproblemen. Det är lätt alt komma med slora,vackra ord och säga atl det är viktiga var pafrågor frågor, men när del kommer lill denekonomiska politiken, som har utplund- ratkommuner och landsting på pengar atl de tvingas skära i sådanaverksamheter, måste man diskutera om del bör las ett övergripande ansvar fördessa frågor som kanske inle skall ligga kvar på kommunen. Den frågan kan naturligtvis diskuteras. Jaghar en viss förståelse för atl anser all det inle ärsjälvklarl att de ensamma skall slå för finansieringen av en verksamhel somberör slörre delen av men även människor som kommer från heltandra håll i landet och uppehåller sig i . Del finns rätt myckelförnuft i arbetsfördelningen på delta område, som innebär atl ansvaret för atllösa problemen ligger så nära verkligheten som möjligt. Del sambandet bör inlebrytas. Detta är en fråga som i någon mån berör samtligastorstadsområden, och det kan finnas skäl atl diskutera hur finansieringen avsådan här verksamhel skall ske. När jag får ett besked från stadshusatt verksamheten inle kommer att läggas ned utan korUmer all fortsätta, utgårjag från att det är ell riktigt besked och alt det är det som gäller. (vpk): Jag hoppas atl det är så, men det ärbeklagligt alt det beskedet inle har gått fram till personalen. Jag vet inlevad kommunikalionsstör-ningarna beror på, men personalen är alltså inle säkerpå alt det förhåller sig på detta sätt. Jag noterar med viss tillfredsställelse att dennadiskussion inte är främmande för socialministern. Del är alldeles rikligt altproblemen berör storstadsregionerna och inte bara Slockholm, även om Stockholmär mest utsatt. Det är också riktigt atl del inle bara gäller ungdomar frånrandkommunerna lill ulan också ungdomar från hela landet, framförallt . Det finns anledning atl la upp frågan om var delövergripande ansvaret skall ligga. Jag tycker, precis som socialministern, alldet är förnuftigt att decentralisera beslutsfattandet för atl lösa problemen,men del måste också föras en förnuftig finanspolitik på centralt håll, så alldel finns några medel atl spela med över huvud laget. Jag tror atl del saknas idelta fall. Vi får återkomma lill den diskussionen. Jag noterar med tillfredsställelse all socialministern ärintresserad av atl diskutera någon annan form av huvudmannaskap för just denhär lypen av verksamheter. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på fråga1989/90:188 om begränsning av bygglovsplikten Prot. Bostadsminister : ] ] har frågat mig vilka initiativ regeringen avser P f 8 all ta för altintentionerna i om ett förenklat och mindre delaljregleralbygglovsförfarande skall vinna tillämpning. Delframgår av motiven till frågan alt det främst är två förenklingar i PBL somAgne tänker på. Den ena är kommunernas möjlighete alt undanta vissaåtgärder från krav på bygglov. Den andra är byggnadsnämndernas möjlighet allanvända elt enklare förfarande i bygglovsärenden. Närdet gäller undantag från kravet på bygglov är det riktigt atl den möjlighetenanvänts endast i begränsad omfattning. Olika skäl anförs för della. Ett är attmånga kommuner på grund av del ökade bostadsbyggandet inte haft resurser attockså ta fram detaljplaner och områdesbestämmelser, där kravet på bygglovminskas. annal är atl en del kommuner beslutat att tills vidare salsa på engenerellt förbättrad service och ett enkelt bygglovsförfarande i stället föratt minska kravet på bygglov inom vissa områden. Ett tredje är alt kommunernanu arbetar med atl la fram de översiktsplaner som PBL kräver, och som skallredovisas före , och all det framför allt är i arbetet med dessaplaner som del kommer att visa sig inom vilka områden lättnader ibygglovskravel kan genomföras. Närdet gäller det enklare förfarandet i bygglovsärenden vill jag erinra om all vifram befinner oss i ett övergångsskede då den gamla byggnormenfortfarande får tillämpas som alternativ lill plan- och bostadsverkelsnybyggnadsregler, som ansluter till PBL. genomförs en myckelomfattande utbildning av landets byggnadsinspektörer i de nya reglerna och dennya andan. Det är min förhoppning alt resultatet av utbildningen skall visasig . Plan-och bosladsverket har lill uppgift atl följa ulvecklingen och förmedlakunskaper och erfarenheter samt vid behov la initiativ till förändringar beträffandebl.a. PBL och dess tillämpning. Ett resultat av detta är de förslag somredovisats i den proposition (prop. 1989/90:37) med förslag lill förenklingari PBL som regeringen lämnade lill . Uppföljningenav PBL fortsätter . Bl.a. studeras hur möjligheterna till bygglovsbefrielseutnyttjats. En särskild utvärdering av nybyggnadsreglerna är planerad att börjai april. Näsla rapport kommer atl lämnas . Jagär lika angelägen som om all PBL;s förenklingar skall slå igenom.Jag kommer därför atl följa ulvecklingen noga och när resultat föreligger frånden av mig nu redovisade uppföljningen av PBL-lagstiftningen vidta de åtgärdersom kan visa sig erforderliga för atl lagen skall få den tillämpning somriksdagen avsåg. AGNEHANSSON (c); Jag tackar bostadsminislern för svaret. Det var ett långt ochanalyserande svar. Dennya PBL-lagstiftningen ger klara direktiv om all byggnadsnämnderna skall underlätta och förenkla för den enskilde. Det framgår inle minst av 23 1989/90:30 11 kap.1 § andra stycket. Det verkar i praktiken på sina håll som om detta harhaft myckel dålig genomslagskraft. Exempel på exempel kan jag rada [ [ uppdär byggnadsnämnder, stadsarkitekter och byggnadsinspektörer lever rp frag r kvari ett delaljreglerande och ett begränsande av den enskildes möjhgheter att i den nyalagstiftningens anda få bestämma mer över hur hon eller han vill utforma sitt boendeoch byggande. Detfinns naturligtvis olika skäl som man från byggnadsnämnderna kan anföra mot attfölja förenklingen. Det har tagits upp i svaret. Detta kan vålla problem förmånga genom att de tvingas överklaga, byggtiderna blir längre och del fördyrarbygget. Nuhåller man på med tillämpningsföreskrifter. De skall ta form inom boverket.Det är viktigt att andan av förenkling och underlättande kommer till uttryck.Det är viktigt att man har klart för sig att man kan göra undantag när detgäller bygglov. Jag tycker att bostadsministern klart har gett uttryck för deljag bl.a. syflar lill med min fråga, atl vi skall vara med och förenkla.Bosladsministern har tagit upp detta i proposition 37, vilken han också nämnde.Där har han undantagit vissa saker. Jag vill fråga bostadsministern, fast detkanske är självklarl efter det förtydligande jag fick: Kommer övervägandenafrån departementet även i fortsättningen att ske i en anda av att undanta ochförenkla? BostadsministerULF LÖNNQVIST: Herr talman! Svaret är ja. AGNEHANSSON (c): Jag tackar för det förtydligandet. Jag tror att det är mycket viktigtall man ute i kommunerna nu uppfattar bostadsministerns vilja att förenkla, såatt förenklingarna kommer till stånd. Tydligen krävs mer information, eftersomman, som jag ser del, inte har kommit längre. År i så fall bostadsminislernberedd att fundera i de termerna? Som jag sade i svaret skall den arbetsgrupp för PBL-intro-duklion somfinns leda en landsomfattande utbildning i PBL av främst byggnadsinspektörerna.Där tror jag all precis den anda som både och jag är överens omall PBL-lagstiftningen har kommer att framgå ganska tydligt. Det är demänniskor som arbetar praktiskt med frågorna ute i våra kommuner som vinaturligtvis har anledning all ge utbildning och information. Det jag nämndevar ett exempel på detta. AGNEHANSSON (c): Jag tycker alt det är myckel bra alt dessa problem uppmärk sammas i den utbildning som skall ske. Därmed borde man äntligen få de här människorna att förstå att de måste börja länka i samma banor som vi har gjorl i denna lagstiftande församling, när vi har velat få till ståndstörre möjligheter för den enskilde att vara med och påverka sitt boende och sitt byggande. Jag tolkar också svaret som alt bosladsministern även i fortsätt- 24 ningen är beredd att följa arbete och geklara och entydiga direktiv i den riktning som vi bådaeftersträvar, nämligen att förenkla, underlätta och ge bättre möjligheter förden enskilde. Jag lackar för del. Överläggningenvar härmed avslutad. 1989/90:30 21november 1989 17 § Svar på fråga1989/90:199 om saneringen av "sjuka hus" har frågat mig om regeringens beslut om dispens frånlånebestämmelserna för att sanera bostadsområdet är att betrakta som ettprejudikat och när regeringen avser att besluta angående stiftelsenTelgebostäders ansökan. Desaneringsprojekl som fåll särskilt ekonomiskt stöd har genomförts dels för attskapa bättre inomhusmiljö för de boende, dels för att öka kunskaperna om vilkasaneringsåtgärder som bör väljas för att resultatet skall bli så bra sommöjligt. Projekten är således också atl se som kunskapsinhämlning. Varjeprojekt har bedömts utifrån delta. Stödet till saneringen av bostadsområdetDalen är ett sådant projekt.Beslutet är därför inte prejudicerande. Regeringenhar fattat beslut om stöd till stiftelsen för sanering av ettbostadsområde i . ANNIKAÅHNBERG (vpk): Jag ber alt få tacka för svaret på min fråga. Herr ministern säger intevilket beslut regeringen fattade när det gäller Teigebostäder. Jag utgår frånatt det var ett positivt beslut. Allergierär ett stort problem i vårt samhälle. Vart tredje barn och var fjärde vuxen hardrabbats av allergier eller överkänslighet. Det är två miljoner människor vitalar om. Besvären utgörs av eksem, astma, hösnuva m.fl. Det är barnen somdrabbas hårdast, dels därför att deras immunförsvar inle är färdigbildat, delsför att de i myckel hög grad vistas i dåHga miljöer. Daghem är ofta nybyggda.De är byggda på det moderna sättet. De är myckel täta och dåligl ventilerade.Skolor är, som vi vet numera, eftersatta när del gäller underhåll, städning ochsådana saker. Orsakernatill allergier är förstås många. Vi hanterar 55000 kemiska produkter i vårtsamhälle. En hel del av de produkterna är byggnadsmaterial. Vi vet attbyggnadsmaterial, och även andra förhållanden som gäller byggnation, nämligenfukt, mögel och dålig ventilation, spelar stor roll. Men det viktiga är altresultatet av allt delta faktiskt är att inomhusmiljön ofta är farligare förhälsan än utomhusmiljön. Luften är sämre. Mer än 1000 människor i vårt landdör på grund av astma. Medanvi har kommit i gång bra med miljöförbättrande åtgärder på de områden som vihar vant oss vid att betrakta som miljöfarliga, är del fortfarande som omsamhället i mycket hög grad stod handfallet inför de dåliga inomhusmiljöerna.1979 blev Dalen, det område som kallas för ,inflyttningsfärdigl. , först , har man kommit i gång med ensanering. Ministern säger atlombyggnaden med förmånliga räntevillkor inte är atl betraktasom någol prejudikat för de många områden i vårt land där det finns liknandeproblem och där ändringar behöver göras. Men efter vilka regler beslutar dåregeringen när det gäller den här typen av stöd? Vad skall alla dehundratusentals människor som bor i de här dåliga miljöerna förvänta sig iframtiden? Jag tar den första av frågor.Det har fattals elt positivt beslut för stiftelsen och för demsom bor i del ifrågavarande området i . Sedan måste varje objekt bedömas för sig. Eftersom deflesta av dessa bostadsområden tyvärr är myckel nya, gäller del atl göra eltundantag från den 30-årsregel som annars tillämpas. undanlag ger alltsåmöjlighet alt gå in med ombyggnadsåtgärder och ombyggnadslån, men man kanaldrig säga att exakt samma formaliteter som gäller för ell område också skallgälla för elt annat. Varje bostadsområde är någonting för sig och måste bedömaspå den grundvalen. Dessa bedömningar skall alltså göras avlänsbostadsnämnderna. Regeringen kan alltså bevilja ett undantag från30-årsregeln. För saneringen av bostadsområdet har del ocksålämnats tilläggslån, vilka begränsats lill högst . fallet gäller samma villkor också för Telgebostäders område i . Jagvill alltså betona alt det är länsbostadsnämnden som har all fatta de formellabesluten i sammanhanget och därmed också slutgiltigt bestämma storleken påtilläggslånen, som dock uppgår lill högst . (vpk): Jag delar bostadsministerns uppfattning naturligtvis inte kan fatta de här viktiga besluten på basis av någragenerella regler utan all det måste bli en enskild prövning i de olikaärendena. Men utgångspunkten måste ändock vara atl hyresgästerna i dessaområden inle skall drabbas av kostnaderna för saneringen. Jag vill därför frågaom vi är överens om den utgångspunkten. 1 så fall måste jag ställa följdfrågan:Vad skall göras förutom alt man beviljar undanlag från 30-årsregeln? Eltundanlag löser ju på intet sätt hela finansieringsfrågan. Även om man får lånmed förmånliga räntevillkor, blir del en myckel tung kostnadsbörda. Vad avserregeringen atl göra för all hyresgästerna inte skall drabbas av kostnaderna? Jag har sagt all delviktigaste och själva utgångspunkten måste vara alt lägga ett ansvar förprodukten på dem som har producerat den, på byggindustrin i dess olika delar.Jag har gett den särskilda arbetsgruppen för sjuka hus uppdraget all medförtur la fram ansvarsbestämmelser för detta område. Jag väntar gruppens förslagföre . Vidare arbetar vi med att la fram särskilda regler förinnehållsdeklaralion när del gäller byggmaterial och för de olika egenskapersom ett byggmaterial skall ha. Del pågår vid statens provningsanstalt ellarbete med all la fram metoder för alt mäta emissioner när del gällerbyggmaterial. Del är också nödvändigt all få fram regler och bestämmelser föralt man skall kunna inne- hållsdeklarerabyggmaterial och därmed skapa den kunskap som behövs, om de problem som AnnikaÅhnberg har tagit upp skall kunna . ANNIKAÅHNBERG (vpk): Jag delar bostadsministerns uppfattning att ansvaret givelvis vilar pådem som har tillhandahållit materialet och dem som har fört ul produkterna påmarknaden. Det är glädjande atl höra att statsrådet förväntar sig besked frånarbetsgruppen . Det är ju egentligen ganska bedrövligt alt delhar tagit så här lång lid. Vi har ju ganska länge vetat alt del som kallassjuka hus ger upphov till stora problem. Innehållsdeklaration är också mycketbra, men jag undrar om ansvaret kommer atl kunna utkrävas retroaktivt i deområden där det redan finns problem, eller kommer reglerna atl gälla enbart iframtiden? Vi har ju alltid besvär när det gäller alt stifta retroaktiva lagar.Det viktiga är alt klara ut vad som skall gälla framöver och all ansvaretkommer atl läggas på producenten. När det gäller de brister som redan har uppståttfår vi undersöka om del finns några framkomstvägar, så atl vi kan rätta tilldel hela. kommer alltså producenten helt undan sitt kostnadsansvar försaneringen. Det naturliga vore i Telgebostäders fall att producenten, dvs. densom har ansvaret för produkten, fick ta kostnaderna för att lösa problemen, såall varken skattebetalarna eller de boende drabbas. Det är dithän som jaghoppas att vi skall kunna komma med hjälp av de nya ansvarsbestämmelser somjag, som ell av mina allra första initiativ som bostadsminister, gavarbetsgruppen i uppdrag alt ta fram. ANNIKAÅHNBERG (vpk): Om detta är vi helt överens och ju fortare del kommer lill stånd, destobättre är det, eftersom problemen tenderar all växa hela liden. Min frågabeträffande de hyresgäster som redan har drabbats kvarstår. Vad avserregeringen all göra ytterligare för all de hyresgäster som bor i områden somredan är i behov av sanering inle skall drabbas ekonomiskt av de oerhört storakostnader som det rör sig om? Det är just därför som vi när del gäller de sjuka husen har lämnattilläggslån, preciserade till elt visst högsta belopp per lägenhet, utöver delförmånliga ombyggnadsslöd som vi redan lämnat. Detta är alltså ett uttryck förvår vilja all hjälpa lill, så all det blir en bra sanering i områdena. Om detdärtill kommer en del på hyresgästen, kan jag här varken dementera ellerbekräfta. Vår vilja atl hjälpa lill lar sig uttryck i dessa lilläggslån, somlämnas vid sidan av de sedvanliga ombyggnadslånen. ANNIKAÅHNBERG (vpk): Jag är glad all bostadsminislern har en god vilja atl hjälpa lill, såatt hyresgästerna inle drabbas, men tyvärr tror jag alt tilläggslånen 1989/90:30 21november 1989 1989/90:30 interäcker. Jag anser att regeringen behöver göra ytterligare ansträngningar 21november 1989 för att hålla hyresgästerna skadeslösa. Överläggningenvar härmed avslutad. 18§ Svar på fråga 1989/90:218 om ersättningsanspråk enligt plan-och bygglagen har frågat mig när regeringen avser att föreläggariksdagen en proposition om när ersättningsanspråk enligt plan- och bygglagenskall aktualiseras. Plan-och bostadsverket och lantmäteriverket har i den promemoria som i motiven lill sin fråga föreslagit atl kommunen efter mönster frånnaturvårdslagen (1964:822) och kulturminneslagen (1988:950) skall kunnaförelägga den som kan komma att drabbas av skada på grund av ett beslut omdetaljplan att ange sina ersättningskrav och atl det i principinte skall vara möjligt att få högre ersättning än den då yrkade. Verkensförslag i della avseende fick elt blandat mottagande under remissbehandlingen,bl.a. riktades kritik mot förslaget från rättssäkerhetssynpunkter. Föregen del anser jag alt detta förslag - och även andra av verkens förslag -kräver ytterligare överväganden, innan det är möjligt atl säga om någotförslag till lagändring kan komma all föreläggas . Jag vill ocksåframhålla all det även utan lagstiftningsåtgärder givetvis är möjligt för kommunenalt genom förhandlingar och avtal i förväg klara ut ersättningsfrågan med enviss fastighetsägare. SONIAKARLSSON (s); Jag ber attfå tacka bostadsministern för svaret. Ettsyfte med var ju atl öka kommunernas möjlighet att skydda kulturhistoriskt värdefull bebyggelse i privat ägo och garantera alt inga enskilda skulle drabbas ekonomiskt av kommunens beva- randeambilioner. Kommunerna har ju därför fåll räll all i detaljplan eller områdesbestämmelser införa skyddsbestämmelser. Den fastighetsägare som anser alt dessa bestämmelser påverkar fastigheten negativt har rätt att väcka talan om ersättning från det att detaljplanen har vunnit laga kraft.