prot · GD0921 · 1989-12-31 00:00:00 — Andra länder har faktiskt gått föreSverige och satt sådana gränser. Det är orimligt att inte vi i ocksåhar det, då vi vet hur farliga och allergiframkallande dessa produkter är. Detgäller också texlilfärger som innehåller benzedin och som av kemikalieinspektionenär deklarerade som cancerframkallande. Delta tas upp i en annan reservation. Jagvill även yrka bifall till de reservationer där del angelägna behovet av begränsar och får bort användningen av PVC och PCB las upp. Jag vill därmed yrka bifall till reservationerna 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9,10, 11, 14, 15, 17, 18, 19 och 20 och i övrigt till hemställan i utskottetsbelänkande. 1989/90:21 8november 1989 ÅSADOMEU (mp): Vi politiker måste sälta gränser för användningen av kemikalier isamhället av både hälsoskäl och ekologiska skäl. Riksdagsmajoriteten har gjortdet i mycket liten utsträckning, och regeringen har totalt tappat greppet.Situationen glider oss ur händerna. Vi översköljs av nya, bristfälligtdokumenterade kemikalier, och vi har ingen aning om olika samverkande,synergistiska, effekter som finns. Vi har arbetat med utredningar gång på gång,och det har givits löften från regeringshåll, men ingenting har hänt, Ingastora politiska beslut har börjat leda oss bort från det kemikaliedomine-radesamhället. , som lades fram, har det visat sig att en tredjedelav alla barn har allergiska besvär. Hur påverkar detta samhällsdebatten? Jo,en LO-pamp går ut och säger att kärnkraften inte kan avvecklas Prot, 1989/90:21 8november 1989 på grund av allaallergier. Det är ganska konstigt alt man vill behålla kärnkraften för atlminska allergiska och immunologiska besvär och göra det genom att öka riskernaför joniserande strålning. Varför talas del inte i debatten om andra tekniskalösningar som finns? Varför kritiseras inte alla fuskbyggen och dåligamaterial som används? Och varför talas det inte om alla ej granskade kemikalierdär ofarligheten inte har kunnat visas innan produkterna börjat användas?Trots alt grundtanken i den kemikalielagstiflning som vi faktiskt har är denomvända bevisbördan, nämligen att det är tillverkare, importörer och de somhanterar produkterna som faktiskt har bevisbördan på sin sida tillämpas intedenna, utan samhället accepterar alt ingenting rejält görs åt saken.Användningen av kemikalier minskar inte. Ettannat exempel på detta är regeringens halvering av antalet jordbrukskemikalier,det gamla vallöftet . Man ser inte till preparatens effektivitet ulantill antal kilo aktiv substans, trots att preparat kan användas sombara behövs i ytterst små mängder per hektar för alt samma syfte som tidigareskall uppnås. Detta trots alt på en presskonferens inför valet1985 lovade - jag vet för det var jag som ställde frågan - alt det är självklartatt vi också måste titta på hur många hektar kemikalierna räcker till. Men delgörs inte. Kemikalieinspektionenhar faktiskt en lagstiftning till sitt förfogande, som det går all användaganska långt. Men fortfarande ligger väldigt mycket makt hos regeringen.Kemikalieinspektionens makt är alltså kringskuren. Närvi debatterade budgetfrågor ville ett flertal partier, bl.a. ,ha en rejäl resursförstärkning till kemikalieinspektionen. Men för det fannsinte riksdagsmajorilet. Hur skall vi då kunna begära att en myndighet skallklara av sina uppgifter på ett effektivt sätt, trots en hög ambitionsnivå? Detblir ju omöjligt med tanke på de starka intressen som kemikalieinspektionenmåste kämpa emot och de stora förändringar som behövs! Trotsallt verkar det nu som att är litet "på gång" i dessafrågor. , som är miljöutskott, har faktiskt kommitfram till två myckel viktiga slutsatser i denna omgång. Det är ovanligt attutskottet gör det på miljöområdet. Man har nämligen sagt atl lagen om kemiskaprodukter i fortsättningen inte bara skall gälla för kemiska ämnen och beredningar,alltså det som kallas för kemiska produkter i lagen, utan den skall också gällaför kemiska varor. Här rättar alltså till ett gammall misstagsom gjordes då lagen skrevs, nämligen att man inte tog med kemiska varor. Dethar bl,a, inneburit att när ett kemiskt ämne hamnar i en vara, t.ex, när blyhamnar i ett blybatteri, gäller inte lagen. Kemikalieinspektionen kan alltsåinte tillämpa lagen för att kontrollera användning och hantering. Men rättarvi till detta. fick regeringen lov att lista varje enskild kemiskvara, vilket är en enorm uppgift, för att kemikalieinspektionen skulle kunnaanvända sig av lagen. Det har alltså legat helt på regeringen atl avgöra vilkakemiska varor som kemikalieinspektionen skulle kunna ta tag i. Ettannat mycket viktigt beslut som vi kommer atl fatta här och som ärgrundläggande för synen på kemikaliehanteringen är alt substitutionsprincipennu förs in klart och tydligt i lagtexten. nöjer sig inte längre medluddiga formuleringar i förarbetena. Del kan bli ett mycketstarkt vapen för kemikalieinspektionen i framliden. Det innebär också all vimåste ge kemikalieinspektionen ordentligt med resurser. Vi måste tänka på dettai budgetarbetet framöver. har vi ju vidgat tillämpningsområdet till allgälla alla kemiska varor, alltså får kemikalieinspektionen mer att göra. Detkommer att kosta mer. Vi skriver in substitutionsprincipen i lagen.Kemikalieinspektionen får alltså större möjligheter atl gå mycket långt. Menden behöver resurser för alt verkligen kunna se om del finns alternativ. Manbehöver resurser för alt skaffa information från andra länder. Man kanskeskulle behöva ökade laboratorieresurser också för atl klara uppgiften och kunnasätta ordentlig press, för substitutionsprincipen innebär ju att i alla falldär det finns ett mindre farligt alternativ skall det alternativet användas.Det kan faktiskt leda till stora förändringar i användningen av kemikalier. Jag skall bara la ett aktuellt exempel. I betänkandetfinns en reservation som gäller förbud mot PVC-plast. I den 19oktober stod så här: Regeringen har vilselelts av industrin. Industrin har sagtatl det inte finns alternativ. Därför har regeringen inte gjort någonting. Hadesubstitutionsprincipen gällt och hade kemikalieinspektionen haft ordentligtmed resurser att skaffa sig information hade det här egentligen inte varitnågot problem. Det hade helt enkelt ordnat sig. Vad säger riksdagsmajoriteten nu? Trots att man har varitså radikal atl man har accepterat substitutionsprincipen, säger man atl del börinledas förhandlingar med industrin i väntan på eventuell lagändring. Vad dåinleda förhandlingar? Regeringen är tydligen redan totalt vilseledd. Det finnsalternativ till PVC. Substitutionsprincipen skulle också innebära enuppröjning av alla de hushållskemikalier som talade om. Oftabehöver man inte alls använda så starka och farliga kemikalier i hushållen somi dag används. Politiken på kemikalieområdet måste grundas på dels rejälakrav på regler i lagstiftningen, dels öppenhet och information. Informationenär nödvändig för tillsynsmyndigheterna men också för allmänhetens möjlighetertill engagemang samt för miljöorganisationernas arbete. Det finns en lång rad reservationer i det här betänkandetsom på olika sätt anknyter till dessa två grundpelare: krav och information.Det finns ett krav på livscykelspecifikalioner i en reservation. Del vore ettsätt alt gå in och kontrollera kemikalieanvändningen redan vid källan. Entillverkare skulle kunna uppge vad som kommer att hända produkterna i denframtida användningen och vad som kommer att hända när det bliravfall. Det finns vidare ett krav på materialbalanser. Det kanvara oerhört värdefullt för en effektiv tillsyn. Kemiska ämnen måste ju tavägen någonstans. Kan då företagen redovisa vart allt tar vägen - går ut ivatten, skorstenar eller i varor - och då har man redan vid inköpet störremöjligheter atl kontrollera. Det ger också goda möjligheter för konsumenternasjälva atl sätta sig in i vad industrin håller på med och vad industrin släpperut samt vad produkterna innehåller. Jag kan berätta från en resa till i . Där jobbar man med någonting som heter Communily right to knosv. Delinnebär att alla skall ha rätt att på ett myckel lättfattligt sätt fåinformation om vad 1989/90:21 8november 1989 alla industrier släpperut. Del är mycket detaljerad information. Man lar upp de flesta kemiska ämnensom finns. Man arbetar också för att la fram materialbalanser. Detta haråtminstone enligt dem som arbetar med delta visat sig mycket verkningsfullt.Industrin har frivilligt förbättrat sig. Man har skämts för att stå i toppen påsämsta-listan. Detslår i belänkandet när det gäller produktregister, som vi vill ha mera öppetoch offentligt, att det råd som skall godkänna att information lämnas ut intebrukar vägra information. Ja visst, men varför skall det över huvud laget varaså atl man skall behöva fråga om lov? Det är väl självklart alt alla uppgifterskall vara offentliga. Tvärtom borde det vara så atl information aktivt försut. Jag måste också fråga: Varför vill inte utskoitsmajoriteten klart ochtydligt skriva in i lagtexten principen om den omvända bevisbördan? Det är juändå en grundprincip i lagen, som inte fungerar i praktiken. Då måste vi lagstiftaregöra någonting. Vi har inte heller förhandsgranskning. Alltså kan inte denomvända bevisbördan fungera. När del gäller förhandsgranskningen kan jaghänvisa till , eftersom jag redan har talat så mycket om delta.Tyvärr ställer sig inte bakom principen om den omvända bevisbördan,men det är bra atl har motionerat om förhandsgranskning och ställersig bakom kravet på sådan i en reservation. Vihar också en reservation om kommunernas befogenheter. Vi menar alt kommunernamåste få ökade befogenheter. Kommunerna får ökat ansvar nu när det gällermiljö- och hälsoskyddet. Men ett ökat ansvar kräver ett ökat lokalt engagemang.För ett ökat lokalt engagemang krävs också ökade befogenheter. Om man inte harbefogenheter blir det ju lätt så, att intresset svalnar. Därför vill vi atlkommunerna skall kunna göra myckel mera på detta område än man gör , för har kommunerna svårt att gå ut med generella föreskrifter. Man kan kommamed anvisningar till varje enskild användare, men man har svårt att beaktaekologiska risker enligt hälsoskyddslagen. Såvill jag ta upp några saker som har att göra med förbud och gränsvärden förenskilda ämnen. Det finns här en rad reservationer. Utskottsmajoriteten sägeralt det här är något som kemikalieinspektionen borde syssla med - det blir fördetaljerat för . Men vad består egentligen den utskottsma-joritel avsom står bakom utskollsskrivningen? Alla partier utom socialdemokraterna är juför ingrepp mot något enskilt ämne på något sätt. Hur är det då medmajoritetsskrivningen, enligt vilken vi inte skall hålla på med sådana saker?Vore det inte bättre att vi i kunde samlas mycket mera för en radikalmiljöpolitik? Som jag uppfattar situationen verkar socialdemokraterna ståensamma bakom skrivningen som därmed inte är någon majoritetsskrivning. Jagtror faktiskt att det är bra alt även går in på sådana här enskildaämnen när det är fråga om något som är mycket viktigt. Det ger myndigheternaett stöd. Man känner att det faktiskt finns ett politiskt stöd när del gälleratt radikalt tillämpa den här typen av ramlagstiftning, och del är viktigt. Vibefinner oss i inledningen av en brytningstid, då vi kanske skall bryta medkemikaliesamhällel och då samhället skall grundas på nya principer och nyavärderingar. Då är det viktigt att ett mycket starkt politiskt in- Och framför allt; När man väljer alt jobba med en sådan härramlagstiftning tror jag att del behövs ett väldigt tryck, särskilt under deförsta åren, I övrigt tänker jag inte säga något mera om enskildareservationer - jag har ju redan talat i 15 minuter-ulan jag yrkar bifall tillalla de reservationer som står bakom. Dessutom kan jag hänvisatill här berörda reservationer som vi i också slår bakom men somjag inte haft lid att ta upp. () replik: ironiserade litet grand överallergiutredningens arbete och de uttalanden som har gjorts i samband med atlslutbetänkandel presenterades. Jag fick ett intryck av alt tonadened de allvarliga frågor som utredningen har tagit upp när del gällerkemikalieanvändningen. I stället log hon upp uttalanden om energibehovet somnågot dramatiskt och utmanande. Jag vill då på ett enkelt sätt försökaklarlägga att vi i utredningen har kommit fram till att problemen är så storanär det gäller inomhusluften och inomhusmiljön att energisparandel kan bli ettbekymmer. Vi kan alltså inte spara energi i bostäderna på del sätt som vihittills har gjort, om vi vill rädda inomhusmiljön. Nivån i delavseendet måste ju vara sådan att människor klarar hälsan. Det visar klart vadutredningen har kommit fram till. Det allvarliga här är - och del är just för att del ärallvarligt som jag tar upp den saken - atl inte tycks inse attallergiutredningen rakt över har tagit upp kemikalieproblemen i dettasammanhang, för det är ju vad vi i utredningen har gjort. Jag vill därför rekommendera atl myckel nogaläsa vad utredningen skriver. Kanske uttrycker hon sig sedan litet meranyanserat i debatten. () replik; Jag har absolut inte sagt atl vi skallnonchalera dessa frågor. Jag tycker bara att det är cyniskt all i den allmännadebatten ställa just kärnkraften mot barns allergiproblem. Kärnkraften i siginnebär ju immunologiska risker. Självfallet skall vi lösa båda dessa problem,även om det skulle innebära en något ökad elförbrukning. Dessutom finns dettekniska lösningar som är av det slaget att det inte alls behöver bli så, attelförbrukningen ökar särskilt mycket. Jag skall inte gå in på detaljerna. Jagtänker då exempelvis på hur man har beräknat elbehovet. Det finns mycket attsäga i det avseendet. Men eftersom en viss debattör, den gamla LO-pampen, inteär med i debatten, vill jag inte gå in på den saken. Vidare har jag inte alls sagt att utredningen inte hartagit upp detta, ulan vad jag har sagt är atl man i den allmänna debatten intehar berört den kritik som riktas mot alla fuskbyggen och alla onödiga materialoch kemikalier som medför risker. I stället har man valt att göra uttalanden omatl vi måste ha kvar kärnkraften, med hänvisning till atl barnen har mycketstora allergiska besvär. Det är del resonemanget som jag tycker är så cyniskt. 1989/90:21 8november 1989 ()replik; har, som jag sagt, tagit upp kemikaliepro-blemel ihela dess vidd. Utredningen har också tagit upp detta med s.k. sjuka hus. Men idet sammanhanget kommer frågan om energianvändningen med i bilden, och det ärden frågan som har fått ganska stora proportioner - det håller jag gärna medom. Vi kan dock inte borlse från det faktum att vi, om vi skall klara en godinomhusmiljö framöver, måste vara beredda alt se hur vi kan klara det med denya tekniska lösningarna, som också kräver energi. Det är i del sammanhangetsom den här frågan har kommit med. : Läs vadutredningen skriver! ÅSADOMEIJ (mp) replik; För : Jag har faktiskt inte hänvisat till allergiutredningenoch sagt atl denna inte har tagit upp den aktuella frågan. Jag har sagt allbarns allergiproblem bara har kopplats till kärnkraften i den allmännadebatten. Delvar myckel bra atl , som han gjorde i sitt senaste inlägg, sadealt den biten har fått alldeles för stora proportioner. Det är klart all viskall lösa dessa problem. På den punkten kan vi i så fall vara överens. Den stora mängd kemikalier som vi hanterar såväl inom industrioch hantverk som i hushåll är en källa till oro för befolkningen. trorallmänheten säkert att alla kemikalier är farliga. Man hör ju mest talas om dekemikalier som är farliga. Men man glömmer bort atl många av oss inte skulle hauppnått ulan hjälp av vissa livsviktiga kemikalier. Speciellt närdet gäller läkemedel och livsmedel finns det många livsviktiga kemikalier somvi måste slå vakt om. Denkemikaliekontroll som vi diskuterar gäller främst de farliga kemikalierna.Det handlar då speciellt om de hälso- och miljöfarliga kemikalierna samt omkontrollen i det avseendet. Sedantror jag också atl folkvalda kan medverka till en minskning av oronbland allmänheten genom att själva i den politiska informationen och i den egnamötesverksamheten tala om vad som beslutas och vad som görs till följd avpolitiska beslut om kemikaliekontroll. Både på 70-talel och i början av80-lalet kunde man nämligen tala om alt det gick trögt när det gällde attutveckla kemikaliekontrollen. Men är det en helt annan fart påundersöknings- och kontrollarbetet. Det fallas nu regelbundet beslut hosansvarig myndighet eller hos regeringen om begränsningar, om förbud. Därförkan det inte hjälpas att jag frestas att beskriva en del av de motioner ochreservationer som las upp som ett uttryck för ren demonstrationspolitik.Beslut är ju på många håll på väg att fattas, och del inom loppet av ett år.Men sedan finns del också motioner, som kan ha betydelse när det gäller attfästa uppmärksamheten på tröghet eller brister i arbetet med de farligakemikalierna. Sådana motioner skall välkomnas. Mendet allvarligaste tycker jag är att man i motionerna sällan uppmärksammar detarbete som har gjorts sedan förra årets debatt om kemikaliekontroll för all viskall kunna komma till rätta med riskerna. jag ta tillfället i aktoch tala litet om den saken. Jag tar då till min hjälp de pressmeddelanden somunder de senaste två månanderna har kommit från kemikalieinspektionen - jagbegränsar mig alltså till det som har hänt . försvinner de sista av de tolv smutsigastebekämpningsmedlen från marknaden i , atl40 erkänt miljöfarliga ämnen nu är listade och att förelagen krävs på meramiljövänliga alternativ, alt kemikalieinspektionen överlämnadeen lista på tio farliga kemikalier som måste avvecklas och en av-vecklingsplanför dem, allalla klorerade lösningsmedel måste bort från konsumentprodukter, atlkemikalieinspektionen 1990 kommer alt ompröva alla tillstånd för bekämpningsmedel, altkemikalieinspektionen nu vill ge konsumenterna mer information så alt de bättrekan välja miljövänliga kemikalier samt allkemikalieinspektionen kommer med avvecklingsplaner för tvåmyckel vanliga kemikalier, nämligen trikloretan och koltetraklo-rid. Delhänder alltså mycket på detta område, och den beskrivning som ibland görs avatl det inte händer någonting är felaktig. Också jag välkomnar de tvåuttalanden som görs i betänkandet om vissa förstärkningar i lagregel-verket förkemikaliekontrollen. Del är nödvändigt atl vi ständigt ser över det ochförstärker det. TillLars vill jag säga atl jag inte är någon kemiingenjör och inte kan gåin en debatt om bedömningen av enskilda kemikalier. Det är riktigt altsocialdemokraterna har lovat att alla nya kemikalier skall förhandsgranskas.På regeringens bord ligger nu ett förslag om obligatorisk förhandsanmälning avalla nya kemiska ämnen och om vad denna skall innehålla för att en förhandsgranskningskall kunna starta. Detär också viktigt all förslå alt reglerna i dagens samhälle i någon mån måsteö\'erensstämma med vissa regler utomlands, då av våra kemikalier ärimporterade. När del gäller den internationella granskningen är det oerhörtviktigt atl vi samarbetar med andra länder. Jagkommer just från en stor konferens i , som också andra riksdagsledamöterfick tillfälle atl övervara. Man kom där överens om alt utöka informationen omfarliga kemikalier mellan de 35 dellagande länderna i och om att försökaminska antalet farliga kemikalier. Just dessa beslut kan få stor betydelse förkemikaliehanteringen i , där alltså av alla kemikalier ärimporterade. Jagvill också gärna säga alt mycket av svaren på motionerna och reservationernadöljs i den utredning som ligger i för beredning, nämligenkemikaliekontrollutredningens betänkande, som innebär att en förstärkning avkontrollen skall göras. Närdel gäller PCB vill jag säga till att man om man läserbetänkandet ser atl tidsramen för användningen av PCB är mycket liten. Det ärbara vissa gamla kondensalorer som får användas till 1994. 1989/90:21 8novemberl989 1989/90:21 8november 1989 har del icke getts någranya tillstånd att införa större maskiner eller installationer med PCB. Vi äralltså på god väg mot ett förbud. ÅsaDomeij säger alt regeringen har lappat greppet om alla dessa frågor och atl detinte kommer några beslut från kemikalieinspektionen. Jag har påpekat atldet kommer beslut. argumentering är falsk historieskrivning, ochden är mycket förenklad. OmÅsa hade varit med i tidigare skulle hon ha vetat alt vi under1970- och 1980-lalet gång på gång tillsköt nya pengar till kemikaliekontrolloch krävde ökad kontroll. Det är inte alls något nytt atl vi ställer krav påökad kontroll av kemikaliehanteringen. Det är en utveckling som har skett undermånga år och där har varit på alerten. i historiens ljus hardet ändå skett en påtaglig förbättring av kemikaliekontrollen. NärÅsa nämner preparaten i jordbruket kan jag bara hänvisa till del som jagnämnde, dvs. atl alla tillstånd för bekämpningsmedel skall omprövas 1990. Omdet internationella arbetet vill jag säga att kemikalieinspektionenarbetar myckel aktivt internationellt för alt försöka få till stånd en ökad kemikaliekontrolli samarbete med andra länder. När det gäller nordiskt samarbete görs det nu engemensam karlläggning av t.ex. alla livsmedelskemikalier, och vi arbetarvidare på dessa områden. bereder regeringen alltsåkemikaliekontrollutredningens betänkande, där många av de frågor som las upp idetta betänkande är föremål för behandling. Meddetta, fru talman, yrkar jag avslag på reservationerna och bifall tillutskottets förslag. (vpk): Låt mig först yrka bifall till reservationerna 25 och 26, vilket jagtyvärr glömde i mitt första anförande. Jagmåste fråga vad egentligen menar med atl säga att det ärpolitikernas uppgift att lugna människor och tala om för dem allt bra som görsnär det gäller kemikaliekontroll, när problemen i själva verket håller på attväxa oss över huvudet, när vårt samhälle översvämmas av myckel farligakemikalier, som finns i olika anläggningar och som transporteras hit och dit,när människor lever med en växande ångest över att det skall hända någontingnågonstans i hanteringen eller transporten och när vi dessutom har alla dessalångsiktiga negativa effekter. Detgörs ett mycket förtjänstfullt arbete på kemikalieinspektionen - det tycker jagockså - men man saknar resurser. Man kan inte göra allt del som borde göras,och det behövs mer ekonomiska resurser. Kemikalieinspektionens uppgift blirfullkomligt omöjlig om den inte upp genom en lag-sfiftning, som ställerstörre krav på företagen, så att det kan ske en omsvängning i deproduktionsförhållanden som är grunden i detta samhälle. Varförkan inte socialdemokraterna ställa sig bakom kraven på materialbalanser ochlivscykelspecifikationer? Hur skall del annars gå till att få till stånd engrundläggande förändring av produktionen? Även socialdemokraterna måste välanse att en sådan förändring är nödvändig och alt dessa krav är vikliga attdriva också i det internationella perspektivet. Det kan inte vara så, som detverkade i inlägg, alt socialdemokraterna tycker all allt är bra idenna den bästa av världar och att allt går åt rätt håll när det gällerkemikaliekontrollen? Del gör det sannerligen inte. LENNARTBRUNANDER (c): säger att de motioner som behandlas i detta belänkandeär en demonstrationspolitik. Mot vad är de i så fall en demonstrationspolitik?Vi är inte mot dem som jobbar med dessa frågor, ulan vi försöker på alla sättstödja och hjälpa dem, så atl de, som sade, får resurser ochkänner alt de kan jobba vidare med frågorna. Ommotionerna skall uppfattas som en demonstrationspolitik är det i så fall motregeringens sätt alt hantera frågorna, dvs. att regeringen inte är tillräckligtaktiv och att regeringen inte gör det som vi år kommer tillbaka tillriksdagen och kräver. GretheLundblad nämner en mängd åtgärder som kemikalieinspektionen har föreslagit. Ja,det är bra, men en hel del av detta gäller en begäran frånkemikalieinspektionen till regeringen om atl få göra saker och ling. Vi harännu inte hört regeringens svar, och del är därför inte säkert att del blir någontingav. Del är regeringen som vi vill sparka på och som vi uppmanar att göra sakeroch ting.