prot · GD0951 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagenhar på regeringens förslag slagit fast, att de svenska utsläppen av kväveoxiderbör minska , räknat års nivå. En rad beslut harfattats om skärpta krav när det gäller utsläpp från fordon ochförbränningsanläggningar Miljöavgiftsutredningenhar föreslagit ekonomiska styrmedel för att minska bl.a.kväveoxidutsläppen. har redan beslutat om en höjning av bensinskattenmed anledning av utredningens förslag. Trotsdetta delar jag oro. Utsläppen av kväveoxider minskar inte iden takt vi önskar Just därför har i uppdrag att föreslåytterligare åtgärder, om det är nödvändigt för att klara målet. Sådana förslagskall redovisas i en ny aktionsplan mot luftföroreningar och försurning, somnaturvårdsverket presenterar . Regeringen kommer sedan att taställning till vilka ytterligare åtgärder som behövs. Avslutningsvisvill jag säga att regeringens mål är att minska utsläppen till nivåer somnaturen tål. 30-procentsmålet är inte ett slutmål. Det krävs ytterhgareminskningar av utsläppen för att vi skall klara en långsiktigt hållbarutveckling. Anf.103 (); Jag tackar miljöministern för svaret. Det är bra att miljöministernhär ger uttryck för sin oro över att utvecklingen inte går så snabbt som denborde göra. I flera av de svar som miljöministern har avgivit har detvisats att det är försurningen som är ett av de stora problemen och attkväveoxiderna är en stor bov i sammanhanget. Utveckhngen har inte gått såsnabbt som den borde göra. Kväveoxidutsläppenhar minskat med medan målet utgör . En sådan minskningär inte tillräcklig. drev en mycket hård linje när beslutetfattades, och den innebar att målet borde vara ännu tuffare, vilket ärnödvändigt för att naturen skall må väl. Detär ganska lätt att se var stötarna skaU sättas in, eftersom avkväveoxidutsläppen i luften kommer från trafiken. fattade ju ettbeslut om att man skulle stimulera bättre avgasrening på gamla bilar - ett beslut som fått ett ganskalitet genomslag beroende på att reglerna är rätt så Prot. 1989/90:51 besvärliga. Är miljöministern bereddatt puffa på skeendet så att äldre bilar kan få ] [ en bättre rening, vilketskulle vara en effektiv åtgärd? Detsamma gäller för var pa jragordieseldrivna bilar, för vilka krav ganska snabbt skulle kunna faststäUas. Inteminst skulle utsläppen minska om vi investerade mycket mer i järnvägstrafiken.Också flyget är ju en transportgren som har ökat kraftigt. hänvisarmiljöministern till , men redan i den budget som vi nu skallbehandla borde det på den här punkten ha funnits med förslag. Det kommer att krävas ett batteri av åtgärder av olika slag. Jag villsärskUt nämna att man måste inrikta sig på att fordonen och trafikstrukturenbehöver förändras och förbättras. Om detta har regeringen överläggningar medbl.a. den berörda industrin. Som vet hade vi en sådanöverläggning på . Vi har också haft särskilda överläggningarmed företrädare för storstäderna, eftersom det som där sker är av storbetydelse för de nationella miljömålen och för de många människor som bor istorstadsregionerna. Vi kommer inte att tveka att med ekonomiska styrmedel avolika slag gå vidare på den vägen. Jagvill ställa två frågor till första frågan är: Varför varni inte beredda att gå med på den höjning av bensinpriset som är en konsekvensav bl.a. miljöavgiftsutredningens förslag och som behövs för att vändautvecklingen och också var det som behövdes för att - enligt vad LRF redovisadeför mig för sedan - göra etanolen konkurrenskraftig? Denandra frågan som jag vill ställa i all vänlighet är; Oroar det inte LennartBrunander att ett borgerligt regeringsalternativ, som ter sig allt mindretroligt, innebär att ni skulle behöva bli sams med , vilkaförespråkar en sådan linje som den föregående frågeställaren gjorde i den härbestämda frågan? Enhgt min mening skulle detta göra det omöjligt för er attgöra någonting åt de här svåra problemen. Anf.105 (): Det är naturligtvis väldigt bra att regeringen talar med företrädareför bilindustrin. Men efter den debatt vi hade om katalytisk rening vet vi attdet inte händer så förfärligt mycket, förrän man fattar beslut som angerinriktningen för politiken. Vi måste alltså fatta beslut om vilka regler ochnormer som skall gälla för att industrin skall ha någonting att rätta sig eftenVi väntar på ett sådant beslut och det är ett krav som vi har haft ganska längenär det gäller dieseldrivna bilar Jagvill komma tiUbaka till frågan om miljöministern är vilhg att puffa på så attäldre bilar får en bättre rening. Det finns ett riksdagsbeslut på att det skallutgå bidrag för detta. BirgittaDahl ställde en fråga till mig om bensinpriset. Vi i gick med påden del av bensinprishöjningen som var föranledd av miljöutredningens förslag.Däremot gick vi inte med på den del av bensinprishöjningen som var föranleddav förslag och som skulle ge ho- 1989/90:51 16januari 1990 nom pengar för att klaraskattereformen. Från miljösynpunkt har vi alltså följt upp detta. Enhöjning av bensinpriset är kanske inte det bästa sättet att få ned åkandet medbil, utan det är i stället att satsa på järnvägar och kollektivtrafik för attge människor ett alternativ. Bor man i glesbygden klarar man sig inte utan bil. Slutligenfinns det en möjlighet att göra etanolen konkurrenskraftig, och det är att tabort skatten på den. Till vill jag säga att det är helt klart att den nivåtill vilken ni var beredda att sträcka er icke räcker för att klara miljömålenoch åtstadkomma en förändring. Den räcker inte heller för att göra etanolenkonkurrenskraftig. Jag frågade LRF;s företrädare mycket noggrant om detta. Jagvill även påminna om att det faktiskt var en socialdemokratisk regering somkom med de beslut som ledde fram till katalytisk rening, de nya avgaskraven. Debesluten kom ni inte med när ni hade regeringsansvaret. Fråganlades på is . Det fanns färdiga förslag som vi var beredda attsätta i sjön, när vi fick en borgerlig regering. Jagtror att detta är ett mycket tydUgt exempel på vad som skulle hända om vi pånytt skulle få en borgerlig regering. Den skulle bli handlingsförlamad i dennafråga, liksom i en rad andra frågor, eftersom man helt enkelt inte är Anf.107 (): När det gäller katalytisk rening var inte förslagen färdiga att sätta isjön , som miljöministern sägen Det dröjde ända innan deblev klara. Det var en ganska lång fördröjning. Vi drev på frågan mycketkraftigt för att få en ännu tidigare start av det här Detvågade, eller ville, inte den socialdemokratiska regeringen gå med på. Närdet sedan gäller bensinpriset och etanolen kan man, genom att göra inhemsktproducerad etanol skattefri, göra det möjligt att använda den även i dag.Dessutom kan det, och borde kunna, vara möjhgt att använda den i stadstrafik,för dieselbussar i första hand, för att förbättra miljön i storstadsområdena -även om det skulle kosta litet mera. Miljön måste också få kosta något. I ett tidigare inlägg frågade om jaginte är bekymrad över inställning. Jo, visst, är jag det. Men jag är ännu mera bekymrad över att socialdemokraterna intedriver på det här hårdare, eftersom det faktiskt är socialdemokratema som harmakten. Målet för en minskning av kväveoxidutsläppen, som vi här talar om, ärsatt till 1995. Det måste vara en sak som socialdemokratema driver . Det var bra att vi fick detta erkännande. Det är ett faktum att dessafrågor, tillsammans med några andra frågor, lades på is eller i långbänk, vadman nu skall kalla det, under era år vid makten. Det är riktigt att det inte var fullständigtklart, men det skedde inget utredningsarbete och det Prot. 1989/90:51 utarbetades inga färdiga förslag. Vi fick ta igen en försening när vi komtill- baka efter de sex borgerliga åren. Inom LRF är man myckettacksam för att vi genom höjningen av bensin- P F 8 '' skatten har gjort detmöjligt att göra etanolen, inkl. fullskaleanläggningar, konkurrenskraftig utanskattebefrielse. Jagvill också påminna om att regeringen anslog pengartill det största försöket i världen med etanoldrivna bussar Det skallgenomföras här i . Anf.109 (): Det vore väldigt bra om försöket med etanoldrivna bussar också skullegöras med etanol tillverkad i , men så är inte fallet. Det borde varamöjligt att med regeringens och statens hjälp få i gång etanoltill-verkning iSverige. Detär en myt, som socialdemokraterna ofta vill göra gällande, att det inte händenågonting under de borgerliga åren. Sanningen i det här fallet är att denutredning som kom med ett förslag om katalytisk rening tillsattesunder den borgerhga tiden. Detta resulterade i att vi fickkatalytisk rening. Sedan fördröjde socialdemokraterna i regeringsställning dethär beslutet under flera ån Beslutet kunde ha fattats tre eller fyra årtidigare. Då hade vi varit i en bättre situation. Överläggningenvar härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1989/90:360 om skyddade älvar har frågat industriministern om han avser att ta någrainitiativ till att riva upp skyddet för älvar och älvsträckor som skyddasi naturresurslagen. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Somfrågeställaren själv har framhållit ligger skyddet för flera älvar ochälvsträckor fast i en av stiftad lag. Skyddet är alltså så starkt attdet fordras ett riksdagsbeslut för att upphäva det. Jag har med glädjekunnat konstatera att det finns en mycket stark majoritet för detta skydd. Låtmig erinra om att det är socialdemokratiska regeringar som underårens lopp har lyckats åstadkomma det skydd landets älvar och älvsträckor nuhan Regeringens uppfattning i frågan ligger givetvis fast. Anf.111 (): Tack för svaret, miljöministern. Jag kan således konstatera att miljöministern svarar för industriministern. Därmed blir det här egentii gen inte en debatt av något intresse. Jag tror faktiskt att som miljöminister kämpar för de få älvar och älvsträckor som är skyddade i na turresurslagen. Den intressanta frågan är i stället hur den nye industriministernkommer att påverka regeringen. Den socialdemokratiska 90-talsgruppen har öppnatdörren för beslut om att riva upp älvskyddet. Företrädare för har fleragånger uppmanat till och framfört krav på att man skall riva upp skyddet. Vivet alla att den nye industriministern kommer från LO. Jag ställde därför minfråga till industriminister . Jag har en känsla av att industriministerninte vill ställa sig upp här och yttra sig i denna för socialdemokraterna såkänsUga fråga. Jag vill avsluta med att säga att jag inte tycker att detfinns någon anledning för och mig att stå här och slåss om sakersom jag vet att vi är överens om. Vi som kämpar för skyddet av älvar ochälvsträckor vill ha reda på vad en person som har sagt sig vara intresserad avatt riva upp skyddet anser Det är den debatten vi skall föra. Jag tror egentligen att det är överflödigt,men jag vUl ändå påminna om att vem som än talar för regeringentalar för regeringen och har att följa de regler, riktlinjer och mål somgäller för hela regeringens arbete. Det är jag som har ansvaret för dessa frågor i regeringen.Detta har till yttermera visso förstärkts, eftersom alla frågor som gällerfysisk riksplanering och naturresurslagen har förts till miljödepartementet.Liksom har jag nu att med förstärkta resurser verka samordnande ochpådrivande i miljöfrågor i hela regeringen. 113 (); Jag kan bara en än gång konstatera att det ären pseudodebatt att diskutera en fråga som är ställd till en minister och somsedan en annan minister svarar för Jag vet också mycket väl att svarar förmiljöfrågorna. Vi är dock båda två väl medvetna om att det har skett enregeringsombildning och att en ny minister har kommit till. Vi har väl allaockså lärt oss att olika personer påverkar i en regering. Den här regeringenär väl inte så statisk att den inte tar intryck av de nya medlemmarna. Överläggningenvar härmed avslutad. 22 §Svar på fråga 1989/90:340 om statliga myndigheters ekonomiska redovisning har frågat mig om vilka åtgärderjag ämnar vidta i syfte att uppmärksamma statliga verksledningar på vikten aven korrekt redovisning av offentliga medel. Jag svarade här i på en frågamed i stort sett samma innebörd som dagens. Jag nämnde då att en utredning omredovisningsrevisionen skulle tillsättas och att en ny budgetprocess med nyformer för styrning av denstatliga verksamheten håller på att utvecklas. Detta arbete pågår . Det är riktigt att antalets.k. orena revisionsberättelser har ökat. Denökade andelen orena revisionsberättelser inger oro. Jag vill därför markera atten revisionsberättelse som pekar på allvarliga brister i medelsförvaltningeller redovisning inte får bli liggande utan åtgärd. Meddessa båda utgångspunkter har jag redan tagit upp frågan med landshövdingarnaoch vid en träff med ett stort antal generaldirektören överväger jag omdet finns anledning att ge nya eller ändrade direktiv för pågående utrednings-och utvecklingsarbete inom området. Enligtvad jag har erfarit kommer RRV tillsammans med övriga s.k. stabsmyndigheteratt i olika sammanhang ytterligare markera verkschefens och styrelsens ansvarför att åtgärder vidtas med anledning av redovisningsrevisionens påpekanden.Detta kan ske exempelvis vid styrelseutbildning och seminarier för verkscheferoch ekonomichefen 1989/90:51 16januari 1990 115 (); Jag villbörja med att tacka statsrådet för svaret. Orsakentill frågan är väl ganska uppenbar Man tar sig för pannan, när man studerarvilka stora och allvarliga brister som förekommer i redovisningarna från vissastatliga verk och myndigheten Det visar sig att så många som 55 av 350myndigheter och verk får underkänt i form av att de får vad man kallar orenarevisionsberättelsen Det handlar således om 55 statliga myndigheten manjämför de orena revisionsberättelserna med vad som förekommer i privatföretagsamhet, kan man säga att det ungefär är samma sak som att inte föreslåatt man beviljar en styrelse ansvarsfrihet. Det handlar alltså i detta fall ommer än vart sjunde verk eller myndighet. Låtmig nämna några exempel på vilka som har fått underkänt; samtligaförsäkringskassor - alltså en i varje län -, både AMS och AMU, tio myndigheterinom område, bland dem två högskolon Det finns ocksånågot som man skulle kunna kalla en "värsting" bland verken,nämligen , som var . Denna myndighet har nufått kritik , och det är dessutom fråga om ganska gravkritik. Minbestämda övertygelse är att detta slarv med redovisningen av skattemedel måstestoppas. Jaghar tackat för svaret, men jag menar att det inte tycks som om några störreåtgärder skall vidtas . Man skall överväga om det finnsanledning att ge nya eller ändrade direktiv, och man avvaktar riksrevisionsverketshandlande. Jag vill då fråga statsrådet; Anser inte statsrådet att det, medanledning av den senaste tidens händelseutveckling, borde vara en prioriteradåtgärd inom statsrådets ansvarsområde att stävja utvecklingen i fråga om dessaorena revionsberättelser? Låt mig först rätta på en punkt. Det är inte fråga om 55orena revisionsberättelser av 350. Om man använder sig av antalet 350myndigheter, så har 29 stycken av dessa fått orena revisionsberättel- 1989/90:51 ser Omman talar om 55 revisionsobjekt, och då alltså räknar in även de regionalaförvaltningarna, då är det fråga om ca 1 600 revisionsobjekt. ] [ denna anledning är de sammanställningar som finns i frågesvaret, vilkanu var pa jt g r nämndesav , inte riktigt korrekta. Därför får man inte in- trycket att detta är enoroande utveckling och att det är allvarsamt. Jag har också med anledning däravvidtagit en hel del åtgärder Dettaär ett ytterligt prioriterat område. Jag har också redovisat att jag redan harvidtagit en del åtgärder Jag har tillsatt en utredning, som bl.a. studerar hurman skall förfara om det kommer in revisionsanmärkningar Jag har tagit uppfrågan med vederbörande chefer och med landshövdingarna, med de olika organeninom regeringen och med de andra departementen. Jagser faktiskt detta som en av de allra viktigaste åtgärderna som måste vidtas.Vi kan inte acceptera utvecklingen, och jag tror också att det framgår av detsvar som jag har lämnat . Anf.117 (): Jag får tacka för det klargörandet. Detta är en klar upp-stramning ochen förändring av uppfattning i jämförelse med vad som framkom i den debatt,som jag i och för sig inte var inblandad i, som försiggick här i kammaren våren1989. Med detta klargörande vill jag säga till statsrådet att jag med stortintresse kommer att följa utvecklingen. Jag vill också önska statsrådet godlycka med att försöka förändra de negativa inslag i den statliga verksamhetensom vi har sett prov på i och med att har undersökt dennaverksamhet. Överläggningenvar härmed avslutad. 23§ Svar på fråga 1989/90:345 om framtida organisation har med utgångspunkt i en tidningsartikel frågat migom regeringen nu planerar ännu en omorgansiation för . Riksdagenhar med anledning av propositionen (1989/89:130) om framtidaroll, uppgifter och inriktning fattat beslut om huvudsakligauppgifter och verksamhetsinriktning (SoU 24, rskn296). organisation för det centrala verket gäller fno.m. Isyfte att stärka tillsyn inom hälso- och sjukvården kommer,med början under /91, en ny regional organisation successivtatt införas. När den regionala organisationen är fullt utbyggdskall det finnas fem regionala tillsynsenheten Somframgår av årets budgetproposition bereds frågan om en fristående myndighet förkontroll av läkemedel m.m. inom . En proposition planerasunder innevarande budgetån Läkemedelsavdelningen 44 inom socialstyrelsenförsvinner därmed från och ingår i den nya myndigheten. Anf.119 (): Jag ber attfå tacka statsrådet för svaret. ,medicinalstyrelsens, liv har präglats av omorganisationen andra hälftenav 60-talet sysselsatte man sig mycket med sammanslagningen av de tvåmyndigheterna. Sedan fick man inom myndigheten viss arbetsro fram till mittenav 70-talet, då man på nytt satte i gång stora utredningar om enomorganisation. Beslut fattades i 1980 om en ny Organisation. Det tognågra år att genomföra denna omorganisation. Efter detta fick man ett par årsarbetsro, innan man satte i gång med statskontorets utredning . Den blevfärdig 1987 och följdes av departementens utredning , propositionen 1989och sedan riksdagsbeslutet. Och infördes den nyaorganisationen. Detvar då jag med stor förvåning, , läste att statsrådet börjadetala om nya förändringar inom . Jag tolkar svaret som att dettavar någonting förfluget i samband med en tidningsintervju. Mendetta är allvarligt, det är inte god personalpolitik. Det visar en bristandekänsla för hur människor i en myndighet känner, när ett statsråd går ut ochifrågasätter deras verksamhet och tar upp frågan om en omorganisation av dethär slaget. Jagvill därför fråga civilministern vad han nu tänker göra för att klargöra försocialstyrelsens personal vad som gäller . I valrörelsensades det att man skulle göra någonting åt de 400000 värsta jobben. Jag tyckeremellertid att man skall sopa rent framför egen dörr Att bli ifrågasatt av sinuppdragsgivare är bland det värsta man kan uppleva i sitt arbete. 1989/90:51 16januari 1990 120 CivilministerBENGT K Å : Jag har i mitt frågesvar klargjort vad som gäller. Det finns intemycket att tillägga. Jag tycker att gör alldeles för mycketav en artikel i en kvällstidning, en artikel som var föranledd av en artikel ien morgontidning . Denna artikel har jag formulerat, och jag står förvarje formulering i den artikeln. Både rubriken och vissa formuleringar iartikeln verkar mycket tillspetsade. Jag tog emellertid inte så allvarligt pådetta, och det förvånar mig att gör ett sådant stort nummerav det. Jaghar över huvud taget inte talat om i min artikel utan om denoffentliga sektorns förändring i stort. Jag tror att vi , som ärdet perspektiv min artikel hade, kommer att få uppleva flera förändringar Mendet finns enligt min uppfattning ingen anledning att spela upp det hela på detsätt som har försökt göra här Anf.121 (): Jag har arbetat i , och jag vet, från alla olikapositioner jag har haft, hur det känns när man läser sådana här saker i 5Riksdagens protokoll 1989/90:51 1989/90:51 16januari 1990 Det ärviktigt att tillrättalägga sådant. Att läsa att ens myndighet "liggerpyrt till", som stod att läsa i tidningen , är inte roligt. Jaghoppas därför att det svar som civilministern nu har givit mig ocksåpresenteras för och att man därigenom kan räta ut de eventuellafrågetecken som kan finnas rörande organisationen och myndighetens närmasteframtid. Ävenjag har i och för sig full förståelse för att myndigheter inte kan varastatiska utan behöver förändras. Jag har svårt att tro att så många människor har läst det som uttrycksi en kvällstidningsartikel, ord som inte jag har formulerat eller granskat, påså sätt att man lägger varje ord på minnet och tror att det förestår enomorganisation. Det är ju i stället, som jag har redovisat i frågesvaret, såatt vi är inne i en organisationsfas. Jagmenar att man faktiskt med detta kan diskutera 90-talet. Detta varvad jag berörde, utvecklingen i ett litet längre perspektiv. Och det finnsingen anledning att bli oroad på grund av det. Jag har över huvud taget intetagit upp i den debatt som jag har fört. Anf.123 (): Av de tidningsartiklar som jag har läst kan man inte utläsa annat änatt och är två myndigheter som är iblickfånget i det här sammanhanget. Jagvidhåller min uppfattning att människor funderar över och oroas av vad som ståri tidningarna. Vi som är utsatta för massmedia i mångt och mycket är kanskelitet annorlunda. Vi vet att så mycket blir fel. Dock tror vi väldigt oftasådant som har lagts i någon annans mun. Överläggningen varhärmed avslutad. 24 § Svar på fråga1989/90:326 om flyktingförläggningen i Olofsfors har frågat mig om flyktingförläggningen i Olofsforshar tillräckliga ekonomiska medel till att driva anläggningen och se till attmateriella behov såsom kläder blir tillgodosedda. Förläggningeni Olofsfors är en av invandrarverkets tillfälliga förläggningar För driften avdessa förläggningar disponerar verket ett förslagsanslag. Varje förläggningkan därmed tilldelas de ekonomiska medel som krävs för att driva anläggningenpå ett tillfredsställande sätt. Förpersonal, lokaler och andra förvaltningskostnader får varje förläggning enbudget som bl.a. bestäms av förläggningens storlek. Jag utgår från och litar påatt invandrarverkets ledning gör en riktig tilldelning av resurser till deolika förläggningarna. Asylsökandesrätt till materiellt bistånd vid vistelse på förläggning regleras i lagen (1989:153) om bistånd åt asylsökande m.fl. och förordningen (1988:156)om bistånd åt asylsökande m.fl. och är inte på något sätt beroende av deekonomiska medlen i övrigt för verksamheten vid förläggningen. 125 (); Jag får tacka för svaret. Jag har fått detsvar jag vill ha, kan man säga, nämligen att det är självklart att allaflyktingförläggningar får samma förutsättningar att bedriva arbetet. Men jag ärså förvånad över att man bedriver arbetet så olika. Vid en flyktingförläggning exempelvis har man tvåfritidsledare per 100 flyktingar, vid Olofsfors har man två stycken per 200flyktingar, dvs. bara hälften så många. De har alltså lika stora anslag, nästintill i alla fall, för att bedriva fritidsverksamhet - jag vill helst attflyktingarna skall få arbete - men ändå blir resultatet så olika vid olikaflyktingförläggningar De möjligheter som ges flyktingarna att ta sig tillnärmaste tätort är ju så olika. Det är något de kan behöva för att inköpa sakereller för att träffa människor och åka till sjukhus. En del förläggningarordnar med bussar som kan disponeras relativt fritt. Vid ytterligare någonannan förläggning får fiyktingarna inte lämna området därför att det inte finnsnågon reell möjlighet till detta. Många av förläggningarna ligger ju ute iskogen, i fin natur i och för sig. Den här frågan ställdes av . Det är nu gott och väl en månad som har gått sedan dess.För att besvara den här frågan har mina tjänstemän på invandrarverket fåttskaffa underlag från invandrarverkets regionkonton Sannolikt hade RagnhildPohanka genom att ringa till regionkontoret kunnat få svar på sin fråga i stället för att vänta . Samma sak gäller jufrågan om eventuell fördelning av tjänster för fritidsledare osv.