prot · GD0938 · 1989-12-31 00:00:00 — Denmilitära administrationen måste därför utfärda förordningar för attupprätthålla lugn och säkerhet. politikhar inte hämmat utvecklingen på och i -tvärtom. Området harkännetecknats av ekonomisk utveckling. En stor arbetslöshet har ersatts av fullsysselsättning, och levnadsstandarden har höjts väsentligt. BNP ökade påVästbanken 3,4 gånger och 2,3 gånger i . Handeln medJordanien har upprätthållits, och har kraftigt ökat sinimport från . Skatterna är väsentligt lägre på än i ,vilket ger betydande konkurrensförmåner. De indirekta skatterna har däremotharmoniserats, precis som håller på att ske inom EG. EnligtILO-definitioner förekommer inte diskriminering mot arabisk arbetskraft. Livslängden harökat på ett avgörande sätt . Barnadödligheten har mer än halverats iGaza, och folkökningen har varit mycket kraftig. Svar på interpellationer och frågor Jag skulle vilja göra fler beriktiganden, men jag har intetid. Svor på interpellationer och frågor många feli interpellationerna och i svaret. Jag tycker att en debatt som skall ingerespekt skall utgå från korrekta fakta i ett korrekt sammanhang. Det som sker i haruppenbarligen - och med all rätt- engagerat stora delar av folk. Frånoch till ställs frågan om agerande på och i är iöverensstämmelse med den internationella folkrätten. skrev chefredaktör enartikel som han rubricerade Vågar man hålla på ? Och har enledamot av denna kammare, som har besökt området kring , ställt frågan omIsrael har några vänner kvar. Eftersom jag i sällskap med ett stort antal andrasocialdemokratiska ledamöter av denna riksdag ganska besökte ,har jag funderat en del kring det nu avgivna interpellationssvaret. Jag tyckeratt det är ett av de bättre interpellationssvaren som har presenterats införkammaren av utrikesministern. Jag vill då konstatera en viktig sak som jaganser är värd att uppmärksamma, nämligen att det tidigare enorma förtroendetför PLO när det gäller att PLO skulle förhandla med nu har ändrats pådet sättet att det nu är palestinierna som skall förhandla. Jag anser att detär en riktig förändring av uttryckssättet från . Det har skrivits en hel del från vårt besök i , menvi har inte fått den uppmärksamhet och har inte heller haft behov av denmassmediala uppmärksamhet som en annan grupp har fångat upp under sitt besök iIsrael. Jag vill emellertid fästa uppmärksamheten på vad och , två av deltagarna på resan, har skrivit till den svenska pressen: "Det pågår just nu en mycket livlig debatt inomarbetarepartiet i om hur man skall påskynda fredsprocessen. Bakom enfasad av omedgörlighet i fråga om att förhandla med PLO och godta en palestinskstat hos högsta ledningen finns kompromissvilja hos starka grupper inom denpolitiska och fackliga arbetarrörelsen." Vi ville ta reda på om det fanns ett intresse, och detfanns utan tvivel ett mycket påtagligt intresse. Och vår resa hade enuppläggning som förtjänar att omnämnas. Även om den var arrangerad av ,hade Labour-partiet lagt upp vårt besök på ett sådant sätt att vi fick besökadet som en besökare med politiskt engagemang har intresse av. Viträffade en rad ledande företrädare för det politiska och fackliga . Vifick föra samtal med oppositionen genom PLO. Vi förde samtal med fredsrörelsen.Vi samtalade med och hans duktiga medarbetare. Vi fick ocksåtillfälle att lyssna på Histadrut, den israeliska landsorganisationen, som förövrigt vann egen majoritet i det viktiga valet till organisationens ledning.Och självfallet träffade vi företrädare för i , och vi träffadeden unge ordföranden i Labourgruppen, , som har citerats av BerndtEkholm och som var en av dem som såg med optimism . Jag tror att man skall komma ihåg att i nulägettyvärr saknar den handlingskraft som på andra håll utmärker jämna politiskablock och som dess värre leder till handlingsförlamning och ineffektivitet. I dettasammanhang vill jag påminna om att , medan den bestämdesig dels för att lägga fram ett eget förslag, dels för att acceptera den s.k.Bakerplanen. i vilken den svenske utrikesministern utan tvivel har en mycketstor andel, kunde infe ens hålla ihop sin egen grupp i kabinettet. Detär starka krafter inom som är motståndare till samtal för att man skallåstadkomma fred. Jag anser att det för inte finns någon vägtillbaka. Och de möjligheter som finns för att stärka de fredsivrandekrafterna tycker jag skall tas till vara. Det är inte fråga om att säga uppbekantskapen eller att åstadkomma bojkott - det är enbart nybörjartankar på detyrkespolitiska området. I stället skall man kritisera för den hårdhetsom visar på och , men man skall göra det för att få enändring till stånd i . På vår resa fångade vi in stämningen. Vi tog kontakt medLabour och oppositionen. Vi tog kontakt med ungdomen. Och vi lyssnade på vadkvinnorna hade att säga. Vi lärde oss att man i sätter säkerhetenfrämst. Jag tycker att det är en målsättning som bör vara begriplig för allaoch som kan leda till att vi kommer att få en palestinsk stat och en israeliskstat med säkra gränser. 1989/90:384 december 1989 Svar på interpellationer och frågor Jag skall inte polemisera motutrikesministerns svar på interpellationerna. Däremot sade , om jaghörde rätt, i sitt inlägg ungefär att har utvecklat eller tillämpar demetoder enligt vilka judarna förföljdes och trakasserades i för femtioår sedan. Det är för mig en samvetsfråga att få taget till protokollet attdenna jämförelse inte kan godtas. Det förekommer ibland som en kliché att manhänvisar till nazisternas judeförföljelser så fort man vill kommentera någonform av övergrepp i världen eller t.o.m. i vårt eget land. är dettamycket väl kalkylerat i avsikt att uppnå bestämda syften. Jag tycker det ärviktigt att det förs till protokollet att förintelsen, the holocaust, är unik.Att relativisera den, att ta den som jämförelse, oavsett vilken typ av förtryckvar någonstans i världen det gäller är omöjligt att göra. Det är ett steg på vägenmot att släta över, mot att ursäkta och i slutändan att förneka. Det finns, somär väl känt, krafter som verkar i den riktningen - i många länder t.o.m. motförnekande av förintelsen. Vi har sett en rättsprocess i mot ennärradiosändare som ägnade sig åt propaganda på det temat. Det hade, herr talman, känts bättreom hade avstått från den Jämförelsen. Vi är många både inomriksdagen och utanför den som skulle uppskatta om han avstod från sådant ifortsättningen. Det är fasansfullt att på ort och ställeuppleva det som händer på de ockuperade områdena: övervåldet, de många dödade- över 600 nu och nya döda praktiskt taget . Särskilt fasansfullt ärdet naturligtvis att, som ni som har varit där nu också har gjort, möta deskadade, lemlästade och paralyserade barnen, som har blivit så därför att dehar träffats av stålkulor med en tunn gummihinna omkring. Särskilt bedrövadblir man - jag förstår det av era reaktioner, även om jag inte i allt delaruppfattningen om de åtgärder som ni menar bör följas av de reaktionerna - omman Svar på interpellationer och frågor sedanlänge betraktar sig som vän till , och det gör jag. Jag har varit väntill , och jag har känt praktiskt taget alla de ledandeisraeliska politikerna. Jag blev bedrövad därför att jag är övertygad om attIsrael inte kan överleva som demokratisk och judisk stat, om inte sluterfred med . Jag är också vän med det palestinska folket. Vi står, somni vet, på stark folkrättslig grund då vi hävdar inte bara det judiska utanockså det palestinska folkets rätt till självbestämmande. Det gör vi. Sedan har jag en stark tro på folks vilja till fred ochtill sunt förnuft. Det har lett till att vi har engagerat oss på ett särskiltsätt. Det har inte alltid varit uppskattat i det här landet - inte av andra. vid var det ungefär som i fråga omBaltikum en storm här hemma. Då försökte vi nämligen övertyga och ta det andra steget i fredsprocessen, nämligen att starta en dialog mellanPLO och . Folkpartipressen och en av de allra störstautrikespolitiska giganterna -jag skall inte nämna något namn - förklarade migför okunnig, ytlig, charmig för all del men utan att riktigt begripa vad jaggav mig in på. var dialogen i gång, och några av oss utnämndestill "diplomats of the year". Jag vet att det på båda sidor finns en stark vilja tillfred. Det finns naturligtvis också mellan två folk som har bekämpat varandra i40 år en djup klyfta av misstro och misstänksamhet som man inte kan överbryggapå en gång. Därför gick våra första ansträngningar ut på - jag skall inte talaom exakt vad vi gjorde, för det tillhör den tysta diplomatin - att övertygaArafat och PLO att spela ut det enda kort som de sade att de hade, nämligen atterkänna rätt till existens och att avstå från terrorism. Det andraviktiga steget var dialogen. står vi inför det tredje som måste tas,nämligen en direkt dialog mellan det palestinska och det israeliska folket. Det tjänar inte mycket till, , att flytillbaka till historien. Det är som att höra en spökröst ur det förgångna.Ben-Gurion sade efter sexdagarskriget: Vi måste så snabbt som möjligt upphöra med ockupationen.Annars skapar vi ett elände för det israeliska folket. Det är det som är på väg att hända. Om detta land ärockuperat har vi bestämda förpliktelser. De går inte ut på att kasta sten. Detär mycket mer verksamma ting som och jag skall göra enligt deorder vi har i en sådan situation. Det palestinska folket måste naturligtvis hasamma rätt. Ändå tror jag - och skall jag svara på den egentligenviktigaste frågan som har ställts - att det är ett gyllene tillfälle att skapafred. Jag har varit engagerad i detta, och jag kan försäkra er att ochdet svenska utrikesministeriet är engagerade i detta praktiskt taget varjedag, också . Jag törs säga att det är en resa mellan hopp och förtvivlan.Just nu befinner jag mig någonstans mitt emellan. Det hoppfulla är att PLO ochPLO-led-ningen har visat ett tålamod, ett statsmannaskap som inger vissaforhoppningar, att - i varje fall de två högsta ledarna på detutrikespolitiska området - är engagerat, att och många andra stater ärdet och att det inom den israeliska regeringen växer en insikt om att man måstekomma till dialog. Det är därför jag tror att vi kan stå inför det tredjesteget. inte det,då väntar något som är förfärligt för de båda folken och för resten av världen. Det är kanske på sin plats att berätta omvilka källor vi som besökte de ockuperade områdena hade. får man höra,som någon tidigare påpekade, att vi inte talar sanning. Det är lätt att i sådanahär litet upphetsade debatter kanske överdriva och kanske vara mindre noga medsanningen. Vi träffade många från FN, UNRWA, den speciella flyktingorganisationendär nere. Vi träffade svenskar, norrmän och personer från andra nationer. Viträffade och talade mycket ingående med personer på vår ambassad och vårtkonsulat i . Vi mötte läkare på olika sjukhus, statsvetare, företrädareför olika organisationer, palestinska ledare och fackliga ledare. Vi träffadeockså företrädare för Mapai och Mapam. Med undantag av de senare fick vi ettfullständigt liktydigt budskap från alla som vi mötte. Därför är jag förvånad över påstående här.Hon var ju förvånad över interpellationerna. Men vi redovisar bara de intrycksom vi fick. Vi talar bara om vad det entydiga budskapet till oss var. Utifråndet vill vi försöka göra ytterligare litet grand från svensk sida. säger att en ockupationsmakt skallupprätthålla ordningen. Men är det rimligt att upprätthålla ordningen genomatt beskjuta stenkastande barn med olika typer av kulor? Är det ett rimligtupprätthållande av ordningen? Vidare säger att ockupationsmakten inte harhämmat utvecklingen i de här områdena. Är det rimligt att tro på det när manhör från de olika källorna hur ockupationsmakten drar upp olivträd, att man tarmarken, att man dödar böndernas får och att man stänger skolor och sjukhus?Kan sådant bidra till en positiv utveckling? säger också det det inte finns någonskillnad i fråga om lönesättningen. Men det påståendet strider också mot vad vihar hört. Vi har nämligen hört att för samma arbete har en jude lön och100 % sociala förmåner. För en palestinier i gäller däremot lön och85 % i övrigt. I östra sänks procentalet ytterligare och påVästbanken sänks det ännu mera. Sämst är det i . Där har en palestinier30-35 % lön och O % i fråga om sociala förmåner. Kan detta bidra till enpositiv utveckling i detta område? Svar på interpellationer och frågor En av de viktiga utgångspunkterna för oss ärfaktiskt att vi, som utrikesministern uttryckte det, är vänner av . Om viinte hade varit det, skulle vi kanske inte ha brytt oss så fruktansvärt mycketom hur man beter sig. Det är alltså en väldigt viktig utgångpunkt. Om man vill skapa en grund för förtroendefullaförhandlingar, borde en av de allra första åtgärderna vara att man slutar medde fruktansvärda förföljelser som man så systematiskt ägnar sig åt i deockuperade områdena. får faktiskt godta den bild som jag gav -att man använder sig av metoder som påminner om dem som tillämpades i Europaför 50 Svar på interpellationer och frågor år sedan.Systematiskt förföljer man ju människor därför att dessa är annorlundabeskaffade. Det är utgångspunkten. Men det betyder inte på något sätt att jagsäger att det inte har förekommit någon förintelse. Vi har aldrig någonsin inågot sammanhang sagt att man i använder sig av just den typ av metodersom man använde sig av i . Men det finns ett drag av sådan djävulskap,sådan systematik, i förföljelsen av människor. Under den resa som jag gjorde tillsammans med mina vännerlyckades jag katalogisera en ganska omfattande lista över hur man inskränkerlivet för människorna i . Rörelsefriheten är inskränkt. Rätten attresa är inskränkt. Föreningsfriheten är inskränkt. Rätten till utbildning - vilken praktiskt taget är obefintlig - ärinskränkt. Rätten till rimlig vård är inskränkt. Rörelsefriheten för varor och kapital är inskränkt. Näringsfrihetenär starkt inskränkt. Man har inte rätt att bo var man vill. Dessutom förekommeren omfattande persondiskriminering. Dessa helt fantastiska saker förekommer påVästbanken, i och i de ockuperade områdena. Det är alltså så långt somman över huvud taget kan komma från det som vi betraktar som normala förhållanden. Så gör en förtryckarnation. Det är bara att konstateradetta. Jag tycker att det är rent fruktansvärt att över huvud taget behövakonstatera någonting sådant, att över huvud taget behöva ta upp en sådan fråga.Det gäller ju ett land som betraktar sig som en kulturnation, som en del av vårvästerländska tradition. Enligt min mening vilar en skam över sombehandlar människor på det här sättet. Man borde upphöra med det ochta chansen att föra allvarliga förhandlingar. Det var mot den bakgrunden som vi var så fruktansvärtbeklämda över det som Labourministern sade, nämligen attpalestinierna lever i ett paradis, att det riktiga finns på andrasidan och att det är dit som de skall flytta. Grundinställningenär att varje del som man tvingas avstå till palestinierna är ett offer. Även omdet här kan betraktas som ett gyllene tillfälle tycker jag inte att ett sådantuttalande från en ansvarig minister upplevs speciellt hoppfullt. Men jaghoppas att har rätt när han säger att han kan vara hoppfull. Vimåste driva frågan med kraft, så att det faktiskt kan bildas en demokratiskstat som heter och att dessa människor får rätt att styra över sinaliv utan någon form av förtryck. BERNDTEKHOLM (s): Först några kommentarer till instämmer i fördömandet av att man skjuter ihjäl kollaboratörer. Det finns alltså inte något försvar för ett sådant handlande -även om jag har förståelse för att det väcker opposition att man samarbetar medisraelerna. Men rimligen kan man inte bete sig som man tydligen gör. Skatternas inbördes storlek när det gäller å enasidan och å den andra är faktiskt en ganska ointressant sak. Vad vikunde konstatera var att de skatter som man tar ut beträffande de ockuperadeområdena inte återgår i lika hög grad till områdena i fråga. Man får inte ensinformation om hur pengarna hanteras - inte undra på att det blir enskatterevolt. När det sedan gäller talet om hur bra palestinierna har detfinns det mycket motsägande information. Den information som vi fick var t.ex.att antalet sjukvårdsbäddar i de ockuperade områdena inte har ökat under ockupationstiden.Den informationen fick vi från utländska volontärer. Skulle det överensstämmamed verkligheten, kan det inte alls vara så bra som säger. sade att det var jämnt mellan blocken. Såär det förvisso. Men när man är ute och reser nere i de här områdena undrar manfaktiskt om inte har ett väl gammalt ledarskikt, somsaknar både visioner och mod att ta till extraordinära åtgärder för att uppnåfred. Den frågan ligger kanske utanför här. Men det är i alla fall så jag harupplevt det hela. Sedan något om UNRWA-skolorna. Jag tycker att det är grymtatt man stänger dessa skolor för barnen. Det får mig att tänka på den strejksom pågår här i och de allt tler protester som hörs mot att elevernainte får gå i skolan. Det talas ju om hur besvärligt det är redan efter två treveckors strejk. Men i den här debatten handlar det om skolor på somhar varit öppna under endast två och en halv månad av nio. Det gäller dågrundskolebarn. Det tycker jag är ett bevis för hur svår situationen är. Jag noterar vad som sägs i interpellationssvaret om detsamnordiska agerandet när det gäller övergreppen mot UNRWA. Jag skulle ändåvilja fråga utrikesministern om det inte finns några ytterligare åtgärder somSverige kan vidta för att markera för israelerna att UNRWA faktiskt måste harätt att bedriva sitt arbete med den immunitet som FN borde ha. Det kan intevara rimligt att att man skall behöva vara så påpassad av israelerna som manär. Vi måste så att säga ha en tumme på israelerna när det gäller derasagerande i det här fallet. Jag skulle vilja fråga utrikesministern om vi kan göraytterligare insatser på det planet. Det arbete som UNRWA bedriver är ju mycketviktigt. Svar på interpellationer och frågor Jag vill anlägga ett par synpunkter påinterpellanternas uttalanden. Till att börja med gäller det sjukhusbäddarna. Antaletsjukhusbäddar har nämligen ökat . Men dethar varit en liten minskning räknat per 1 000 invånare. Delvis berordetta på att folkökningen varit så kraftig. Den stora folkökningen i sin turberor på en mycket kraftig nedgång i mortaliteten när det gäller spädbarn. I minskade barnadödligheten från 86 per 1 000 barntill 68. Sedan har det skett ytterligare en minskning till 34.1, vilket äroerhört bra för dessa länder. På har barnadödligheten alltid varitlägre. Men även där har den minskat, från 33,6 till 27.9 per 1000 barn. Sådanasaker måste man ta hänsyn till. Föryttrandefriheten gäller jordansk lag, vilken föreskriver viss censur. Olivträden står längs vägarna och har använts till skyddför överfall med stenar - inte småstenar utan stora bumlingar - ochmolotovcocktails. Man har då varnat ägarna till olivlundarna och sagt att demåste hugga ner de träd Svar på interpellationer och frågor som stårnärmast vägen för att rädda människoliv om de inte ser till att träden inteanvänds för oroligheter. Det är beklagligt att det är så. Jag kommer tillbaka till . Konflikter äralltid mycket tråkiga. Konflikterna är många i , och det äregentligen få liv som har släckts i i förhållande till ide andra konflikterna. Vi kan komma ihåg Svarta september, 10 000 människor,och , som jag hoppas att känner till vad det innebar, 20000människor - det har uppgetts ännu högre tal. Vi kan också tänka på ,som har varit skakat av krig . Det är därför man måste vara någotpessimistisk. Alla krafter bör sättas in för att klara denna fred, menman måste stå stark i förhållande till det öppna samhället. att risken är, om något slags förhandlingslösning kommer till ståndmellan och , att det blir en serie av krig och inbördeskrig. Detfinns så många grupper som slåss inbördes med varandra, och israelerna ärnaturligtvis ängsliga, vilket parti de än tillhör, för att det skall bli ettnytt . Det är den stora och svåra frågan. OSKARLINDKVIST (s): Jag kan instämma i utrikesministernskonstaterande om det fasansfulla våldet. Det är obegripligt, oförklarligt ochoacceptabelt. Vi kan stå här i kammaren och överträffa varandra med deupplevelser som vi har varit med om, som vi har läst om och som bidrar till attskapa denna oförsonlighet i grannskapet omkring . före det senaste valet till i Israelattackerades en buss med civila passagerare, och en ung kvinna och ett antalsmåbarn innebrän-des. PLO tog på sig ansvaret för händelsen. De insiktsfulla iakttagare som vi träffade under vårtbesök i var helt överens om - även fredsrörelsen - att detta vändevalvinden till fördel, Labour hade under hela valrörelsen haft ettklart övertag bland väljarkåren, men denna händelse kunde, ansåg man, såallvarligt påverka valutgången att Likudregeringen fick ett övertag. När man åker från och kommer till kanman se ner i en ravin där resterna av en buss ligger kvar. En man tog rattenfrån busschauffören och styrde bussen ner i ravinen. 16 människor dog. Jag skulle naturligtvis inte ha sagt detta om det inte varså att man tror att våldet bara förekommer utanför det egentliga . Detförekommer överallt, och det är detta som är det tragiska, det fasansfulla ochdet obegripliga. Det är detta som måste vara utgångspunkten för ett samtal omhur man skall åstadkomma fred i området. säger att det finns för många äldremänniskor i den israeliska regeringen. Jag höll pä att säga att de inte ärmycket äldre än den svenske utrikesministern eller den som står italarstolen. Vad man möjligen skulle kunna säga är att möjlighet attpåverka sammansättningen av den israeliska regeringen inte är särskilt stor.Jag kan däremot hålla med om att det finns fasansfullt många generaler i denisraeliska regeringen, vilket kanske i viss mån påverkar dess bedömning av deolika möjligheterna. Får jag bara säga en sak angående samtalet om att det intefinns något intresse av att ge araberna samma möjligheter som israelerna. Viträffade Histadrut i , som i den pågående valrörelsen konstaterade attde har exakt samma villkor för araberna som för israelerna, samma sociala villkoroch samma löneförmåner. Histadrut arbetar nu för att över hela skapalikvärdiga förutsättningar för arbetskraften, oavsett om det är araber ellerisraeler. Det är en lång väg dit, men arbetet är alltså i full gång. Jag godtar inte jämförelser ochinte heller hans ordval, som han nu har använt två gånger. Att argumentera omdetta är egentligen enbart förnedrande. Det är också fullständigt onödigt attCarl drar in denna typ av orimliga jämförelser. Det går alldeles utmärktatt uttrycka kritik, och mycket hård kritik, mot agerande på ockuperadeområden och mot många företeelser som äger rum här, utan att man drar in dessajämförelser och paralleller. Om inte vill förstå vilka associationer hansjämförelser ger upphov till och vilka reaktioner de väcker bland många somsenare kommer att läsa protokollet, kan jag tyvärr inte göra mycket åt det. Jagvill bara vädja till honom att senare fundera litet grand över hur hanframställer sin kritik. Svar på interpellationer och frågor Jag vill besvara ett par av de frågor somställdes redan inledningsvis men som jag då inte hann med. om det nu inte var dags att skapa en Palestinafond. om vi inte kunde göra insatser för att förbättra akutsjukvården ochstärka UNR-WA:s möjligheter att agera både med ekonomiskt stöd och genom att fåde israeliska myndigheterna att inte uppträda mot UNRWA så som de dess värre dåoch då har gjort. Jag kan bara svara positivt på dessa frågor. Då det gällerPalestinafonden görs det ansträngningar från UNDP att samordna alla de insatsersom olika länder är beredda att göra, och där bör naturligtvis finnasmed. Då det gäller akutsjukvården har vi haft ett resonemangmed företrädare för Röda halvmånen och andra, och det vore önskvärt, även ombudgetbehandlingen inte är klar, att vi kunde öka våra insatser också där. Detgäller även UNRWA. sade att man måste vara pessimistisk.