prot · GD0949 · 1989-12-31 00:00:00 — Det känns inte bra för flyktingarna när man säger att deinte får arbeta, när vi har sådant behov av arbetskraft att vi funderar på attgå ut och ragga folk. Det kan inte vara någon mening med det. Vi har t.ex.tagit emot 9000 norrmän. Vi har ju fri arbetsförmedling, så det är inget fel pådet, men det har inte på långa vägar täckt det behov av arbetskraft som vi har Jag vill efterlysa ytterligare insatser på detta områdeoch krav på arbetsgivare. Vi har möjligheter att ställa sådana krav härifrån. Svar på interpellationer och fråga 2 protokoll 1989/90:49 Svar på interpellationer och fråga 18SIGGE GODIN (fp); Av det svar när det gäller flyktingarsmöjligheter till arbete som invandrarministern har lämnat här får man intrycketatt regeringen verkar vara bekymrad över läget. Det skulle jag också vara omjag hade ansvaret för 7 000 flyktingar i förläggningar som inte kommer ut isamhället och därtill för alla andra som finns i kommunerna och är arbetslösa,som även refererade till. har vi i hafthögkonjunktur Arbetsgivarna ställer krav på arbetskraft, och denallmänna uppfattningen i vårt samhälle är den att det inte går att skaffa framarbetskraft. Det är säkert riktigt som invandrarministern säger, attarbetsgivarna trycker på och vill importera arbetskraft. 1 samma andetag säger invandrarministern att flyktingarsoch andra invandrares behov av hjälp in på arbetsmarknaden skall fyllas genomden allmänna arbetsmarknadspolitiken. Om det behövs skall hjälpen kompletterasmed särskilda, riktade insatser Detta uttalande visar antingen på en naiv inställning tillproblemet eller på ett föga stort intresse för frågan. Självklart är det så attflyktingar med dåliga eller inga svenskkunskaper och ingen uppfattning om densvenska arbetsmarknaden behöver hjälp ut i arbetslivet, i varje fall om deskall följa den byråkratiska vägen via arbetsförmedling ochlänsarbetsnämndernas otaliga regler och förordningar. Jag kan inte underlåta att frågahur det kommer sig att polacker fick jobb i Smålandsföretag utan inblandning avarbetsförmedlingen eller någon annan myndighet. Sannolikt kunde de intesvenska, och de var inte heller förtrogna med den svenska arbetsmarknaden. Detär egentligen skrämmande att inte fler flyktingar med dagens goda situation påarbetsmarknaden, kommer ut i arbete. De särskilda resurser som har anvisatsräcker tydligen inte på långa vägar De kan dessutom inte hanteras rationelltpå grund av klumpiga regler Jag noterar dock med intresse i invandrarministerns svaratt man skall få använda s.k. okonventionella metoder för att underlättasituationen. Regeringen är ju duktig på okonventionella metoder. Jag villdärför fråga: Vad innebär dessa metoder? Kan en flykting exempelvis få sökajobb själv, sedan komma till arbetsförmedlingen och få hjälp medintroduktionsstöd eller andra stimulanser som arbetsgivaren vill ha? Harförmedlarna möjligheter att med pengar på fickan gå ut till arbetsgivare ochsläta avtal om anställning av en eller helst större grupper av flyktingar,sam''d'gt som man kommer överens med arbetsgivaren om att hjälpa till medsvenskundervisning och bostäder? De långa väntetiderna vid UHÅ för att fåutländska examina värderade är en skandal. Invandrarministern säger att ettåtgärdsprogram sattes in . Då vill jag fråga; Hur mycket harväntetiden minskat sedan åtgärderna sattes in, och vilka effekter i övrigt haråtgärdsprogrammet fått? Avslutningsvis vill jag säga att jag delarinvandrarministerns uppfattning att alla arbetsgivare, privata som offentliga,måste ta sitt ansvar för att ge flyktingarna arbete. Men frågan blir, när dettanu inte sker; Vad gör regeringen för att tvinga fram arbeten, eller för att dearbetsgivare som skriker efterarbetskraft skall få den? Av interpellationssvaret, som jag har tagit del av,framgår att regeringen egentligen inte gör någonting. Detta är oacceptabelt. Regeringen har levt på högkonjunkturen. Den kanta slut fortare än vi anar Flyktingarna måste ut , medan det ärhögkonjunktur och medan det finns ett behov av arbetskraft. Dessutom kräverhela det svenska samhället att flyktingarna skall ut i arbete. Och de villinget hellre själva. Men regeringen gör ingenting, eller ytterst litet, för attlösa det här problemet. Från sida kräver vi att flyktingarna skall fåarbeta även medan de väntar på besked om uppehållstillstånd. Regeringen klararinte ens att få ut dem som har fått besked. Får jag fråga ; Vilka är deokonventionella metoder som skall sättas in? De arbetsförmedlare och delänsarbetsnämnder som jag har talat med känner inte till dem. Det skulle varamycket intressant att få veta vad det är för metoder Svar på interpellationer och fråga 19GULLAN (): Det är en mycket viktig fråga som RagnhildPohanka har tagit upp i sin interpellation, och jag tycker att det är bra attvi så här i början av ägnar oss åt en så angelägen fråga.Det är kanske den allra viktigaste frågan när det gäller flyktingar ochinvandrare i vårt land, och jag tror att vi alla är besjälade av tanken att detmåste hända mycket. Det är dåligt att vi i en högkonjunktur inte har lyckatsfå ut de människor som redan har uppehållstillstånd i våraflyktingförläggningar, 6 000-7 000. Dessutom är det - vilketSigge Godin var inne på - ett stort antal som får vänta som asylsökande.Åven de borde på ett eller annat sätt inlemmas i arbetslivet. Det finns välingenting som är mer förödande för människor än att tvingas till passivitet,arbetslöshet - och i det här fallet kanske bidragstagande fast maninte på något sätt vill det. 1 kontakterna med invandrare får man alltid höra att"jag vill så gärna arbeta". Jag fäste mig särskilt vid en artikel iDagens Nyheter I detta fall gällde det inte några akademikerutan en man som ville ha jobb som bilmekaniker Han säger litet uppgivet;"Förstår svenskarna att jag vill jobba?" Jag tycker att vi alla somsysslar med de här frågorna verkligen måste göra allt vad vi kan för att talamed dem vi har möjlighet att tala med om de här frågorna, och kanske också kommamed några - förhoppningsvis -konstruktiva idéer . Jag tror att jag i allafall har ett par Det har varit ett ganska stelt system. Jag kommerihåg att jag satt och talade med en irakisk ingenjör därhemma i . Och jag tyckte att det var mycket konstigt att han, som ändåvar välutbildad ingenjör, inte skulle kunna få arbete på en arbetsmarknad somskrek efter arbetskraft, t.ex. inom verkstadsindustrin. I stället gick han påen AMU-kurs och lärde sig trilla köttbullar Inget ont om svenska köttbullar,men jag tror att den här irakiske ingenjören hade gjort mycket bättre nytta omhan hade kommit till eller någon annan verkstads- eller storindustrii . Svar på interpellationer och fråga Det framgår nu av svaret att det vidtas en hel delåtgärder på det här området. Det ser bra ut, i varje fall på papperet. Mentyvärr fungerar det inte alltid så bra i praktiken. Det här med ekvivaleringen,alltså omvärderingen av utländska akademiska examina till svensk utbildning, ärnaturligtvis inte lätt alla gånger. Men därvidlag har UHÅ faktiskt haft ettuppdrag , och det har fungerat alldeles för dåligt.Riksrevisionsverket framförde för inte länge sedan skarp kritik. Man tog uppdet förhållandet att väntetiderna i snitt belöper sig Detär ju djupt otillfredsställande. Här måste alltså många klutar sättas till. Jagefterlyser också effekter av de åtgärder som regeringen vidtar. Jag kan medgeatt det kanske är litet för tidigt att se effekterna av det förslag som ladesfram , men det måste bli resultat snabbt i alla fall. Vad gäller särskilda specialutbildningar- jag tänker dånärmast på vårdutbildningarna, som jag bäst känner till och kanske är mestengagerad i - har det gjorts en del positiva försök. Från sida harman finkammat förläggningar och man har fått fram många sjuksköterskor, läkareoch sjukgymnaster, som sedan har fått gå ut i praktiskt arbete. Men här finnsdet problem. Det är för dålig planering ute i landstingen; jag vet att detförekommer en del avhopp just på grund av att planeringen är så dålig. Ensyriansk läkare fick gå som vårdbiträde , och han blevotålig; han hoppade helt enkelt av. Ett annat problem för honom och för mångaandra var att det bara är på ett par högskoleorter som man över huvud taget fåravlägga slutliga tentamina för behörighet och legitimation. Jag skulle viljalägga fram ett förslag; Decentralisera legitimationen av i varje fall sjuksköterskortill fiera län! har faktiskt lagt fram ett sådant förslag förregeringen. är det aUtså bara ett par orter i hela landet där man kan fåsådan legitimation. Jag är övertygad om att det här förslaget skulle förkortaväntetiderna. sägs det i årets budgetproposition att arbetslinjenskall gälla hela fältet. Man vill underlätta för pensionärer, långtidssjuka ocharbetshandikappade att få fäste på arbetsmarknaden. Allt detta är bra, menarbetslinjen måste gälla även våra flyktingar och invandrare. Jag brinner avotålighet innan jag ser något resultat. Men jag skall komma med ytterligare ettförslag i mitt nästa anförande. I mitt svar har jag koncentrerat mig på justdet som tog upp i sin interpellation, nämligen frågan om demsom kommer välutbildade och med kvalificerade yrkeskunskaper. Jag tyckte attdet var alldeles utmärkt att ställde den frågan. Det är enfråga som man ofta får när man är ute och träffar invandrare - och som man fårpå möten. Som jag beskrev i mitt svar har vi ägnat ganska mycket tankeverksamhetkring detta. Men jag tror inte att vi har haft tillfälle att utveckla dettidigare här i kammaren. Jag tycker också att det skulle vara bra om vi kunde hållaoss till just detta i den här debatten. har jag debatterat med SiggeGodin och andra om huruvida man skall ha arbetstillstånd innan man har fåttuppehållstillstånd, osv. Rent allmänt vill jag säga att grundförutsättningenför alltsam- mans ärarbetslinjen - kortare väntetider för besluten, kortare väntetider när detgäller att få komma ut i en kommun, osv. Men om det finns ett arbete och detfinns en flykting på en flyktingförläggning som har sitt uppehållstillståndoch som passar för detta arbete, så är det naturligtvis ingenting som hindraratt en arbetsgivare också rekryterar denna arbetskraft. Det är ju ofta så attarbetsgivaren också har en idé om bostadssituationen, och det är därför som vihar fört samtal med arbetsmarknadens parter kring detta. Jag kan ställa precis samma fråga som ställde;Hur kunde man anställa polacker som svart arbetskraft i , när det fannsprecis samma möjligheter att utnyttja den arbetskraft som redan finns här iform av arbetslösa invandrarflyktingar? Det fanns ingenting som hindrade utnyttjade dem. Jag kan tala om att jag också har haft samtal med om detta och att jag är inbjuden att inom en snar framtidbesöka . Man har visat ett stort intresse av att diskutera denna problematik. frågar; Vad är okonventionella metoder? Ja,det är att använda sin fantasi och att hitta olika framkomstvägar Det finnsutrymme för det i bestämmelserna för olika bidrag, rekryteringsstöd m.m. fick vi ett utmärkt reportage från omen annan Uppsalamodell än den vi brukar diskutera i fråga om barnomsorgen. Därvisade man hur genom att ta upp en diskussion med påArlanda hade fått ut ett stort antal invandrare i arbete, och man kunde också diskuteraatt varva svenskundervisningen med arbete och praktik. Det här prövas i mångakommuner Vad vi hoppas uppnå genom den proposition som vi skallåterkomma till med om bidragen till kommunernaför fiykting-mottagandet är att ytterligare arbete i denna riktning stimuleras,genom att bidraget får en arbetslinje. Låt mig återkomma till ämnet. UHÅ har diskuterats, och jaghar inte heller någon färsk siffra för kortare väntetid, som skulle hauppstått Det gäller också att få folk och resurser på plats.Jag vet att man har vidtagit en rad åtgärder i syfte att få till stånd ensnabbare process i de enskilda ärendena, och det bör resultera i väsentligtförkortade handläggningstider. Det är med det här som med allt annat, dvs. attdet är en ökad tillströmning som har gjort att köerna har uppstått ochväntetiderna blivit längre. Det är viktigt att påpeka att det inte är så att någonbehöver vänta i kön om en anställning är aktuell. Om det brådskar kan enarbetsgivare, som vill ha besked om en arbetssökandes utländskahögskoleutbildning och om hur den skall bedömas, få ett förhandsbesked frånUHÅ. Erfarenheterna har visat att den möjligheten utnyttjas och attarbetsgivarna uppskattar mycket att de får denna service. Det är naturligtvisviktigt att ingen blir lagd åt sidan i ett ansökningsförfarande därför att detinte tillräckligt snabbt ges besked om meriterna eller betygsvärderingen, nären person i själva verket kan vara väl så kvalificerad för jobbet. Svar pä interpellationer och fråga 21SIGGE GODIN (fp): säger att det är bra att vidiskuterar de välutbildade flyktingarnas situation. Ja, det är självklart. Svar på interpellationer och fråga till ettnytt land och behöver ett arbete måste någonstans börja. Vi måste tala om förflyktingarna - de allra flesta är också medvetna om detta - att de får börja iett sämre, mer okvalificerat jobb. I princip gäller det alla flyktingar sombehöver arbete, och då måste vi också diskutera alla. Jag skulle vilja ställa en fråga till invandrarministern.Det finns många storföretag som behöver många okvalificerade arbetare.Vad gör ni för att ta upp en diskussion med dem, t.ex. med , , GrängesAluminium, m.fl., som söker arbetskraft? Hur påverkar ni dem att verkligenta emot flyktingar? Det gäller inte en och en, för då blir man aldrig färdigmed de 7000, förutom de nya som kommer Det måste alltså vara grupper, helststora grupper, som man kan lösa problemen för på en gång. Tar ni sådanainitiativ? säger att man skall använda fantasin. Jag hartalat med förmedlare som jobbar med flyktingverksamhet , och desäger att de inte orkar, då detta är så byråkratiskt och så jobbigt. De pengarsom skulle kunna användas rationellt är slut, och det handlar mera om tillgångtill utbildningsmedel. Företagaren skall skriva en studieplan, som förmedlarenskall vidarebefordra till länsarbetsnämnden, där beslut fattas, varefter manfår se om en flykting kan få arbete. Det går inte att jobba på det sättet närdet är tusentals och åter tusentals människor som behöver komma ut i arbete. Årregeringen beredd att ta tag i detta? Vi vet dessutom att de svenska arbetsgivarna, såväl deprivata som de offentliga, tyvärr annonserar efter arbetskraft med högre kvalifikationerän som skulle behövas. Regeringen får lov att ta tag i detta och förklara förarbetsgivarna att de måste bjuda till om de vill ha någon arbetskraft - vilketalla de som söker arbetskraft nu hävdar I de allra flesta fall gör de ocksådet. Det går alldeles utmärkt att lösa problemen med såväl arbete ochutbildning som bostäder. Jag skulle ändå vilja veta vilka de okonventionellametoderna är, utöver fantasin. 22RAGNHILD POHANKA (mp): Vi har diskuterat flyktingars arbete mångagånger, och jag delar åsikten att de där det går att ordna skall få arbete ävenunder väntetiden. Jag skall hålla mig i huvudsak till detta ämne, även om detbara är en liten del av problematiken - de här frågorna berör ofta bara smådelar De flesta arbeten kräver en viss utbildning. Jaghåller inte riktigt med tal om att det inte behövs. För den sominte heller kan språket krävs det någon utbildning i svenska innan han kanbörja arbeta, och sedan kan han varva arbete och vidare språkutbildning. Om flyktingarna här i landet kan få ett arbete som någotså när motsvarar deras utbildning får de självförtroende. Del är svårt attbörja på nytt på alla områden, och det är inte heller nödvändigt. Dessutomtillfredsställs vårt behov av deras insatser Den som känner sig behövd och kanklara sig själv får ytterligare självförtroende, vilket är nödvändigt för mångaflyktingar. Jag håller inte heller med om tal om attfrågan om arbetskraften är den viktigaste frågan när det gällerflyktingmottagandet . Det finns andra saker som är mer brännande. Vi måsteförsöka få de männi- skor somhar kommit hit att trivas, arbeta och vara de nya svenskarna, som vi ju villatt de skall vara när de bor här i landet. En del av detta problem beror på den politik som hardrivits, där människor har förhindrats att arbeta. Det har skapat ett visstflyktingförakt och medfört en passivisering, som är ytterligare en svårighetnär de sedan slussas ut i arbetslivet. När det gäller mottagandet av flyktingar är kanske intedet viktigaste att de har bostäder och arbete, utan flyktingarnas behov avskydd. När de har fått tillåtelse att stanna här skall vi se till att de bådemår bra och gör én insats i det svenska samhället. Vi skall ge dem sammarättigheter och samma skyldigheter som svenskar han De skall dömas efter sammalagar som vi, osv. Svar på interpellationer och fråga 23GULLAN (); Jag anser att just möjligheter att få ettarbete är bland det allra viktigaste att åstadkomma för flyktingar ochsedermera invandrare. Jag tror inte att det är någon större divergens mellanRagnhild Pohankas och min uppfattning i det avseendet. Vår omtanke omflyktingar och sedermera invandrare får inte sträcka sig bara fram tillgränsen, dvs. att vi tar emot dem. Att därefter erbjuda dessa människor ettvärdigt mottagande och ett värdigt liv, som innehåller arbete, bostad och alltdetta, är vad jag avser med en positiv och generös flyktingpolitik. Jag harockså tolkat det så, att just detta är vår samfällda ambition. Jag har hållit mig till den högutbildade arbetskraften,som denna interpellation närmast avser Men det är givet att arbetslinjen måstegälla alla. Det är kanske ännu svårare för de icke så välutbildade att klarasig på arbetsmarknaden i . Det har emellertid hänt positiva saker Jag har bl.a. settatt det startats ett försök i med bidrag från invandrarverket.Fackorganisationer, arbetsförmedling, socialförvaltning och kommunensnäringslivsenhet arbetar tillsammans. På det sättet kan man få ett samfälltengagemang, något som jag tror är viktigt i detta sammanhang. Det har pekats på att det är viktigt att man går ut medinformation till arbetsplatser och talar om för de anställda att de måsteacceptera flyktingar som arbetskamrater. Jag tror, , att just informationentill de fackliga organisationerna är mycket viktig, dvs. att få dessa ochgivetvis även arbetsgivarorganisationerna att ändra attityderna och seflyktingarna som en resurs och inte som ett problem, vilket nog är falletpå en del håll. Sedan hoppas jag att vår nye AMS-direktör skall haframgång med de krav han tidigare ställt när det gällt flyktingarnas rätt attfå arbete. När han var länsarbetsdirektör i framhöll han vikten avatt flyktingarna snabbt kom ut i arbete. Jag önskar honom lycka till. När det gäller okonventionella metoder vill jag säga tillinvandrarministern: arbetsgivarna helt enkelt kontaktaflyktingförläggningarna, precis som en del landsting gjort och på det sättetkunnat finna arbetskraft som motsvarat deras önskemål och behov. Man kan dåockså, som man gör i , varva svenskundervisning och arbete. Svar på interpellationer och fråga Jag vill börja med att säga till fantasi kan räcka en bra bit. Det är ingen dålig egenskap, speciellt inteför en arbetsförmedlare. Jag är själv gammal arbetsförmedlare, och jag vet kan använda ganska mycket fantasi inom de byråkratiska ramar som ändåmåste finnäs och på det sättet få fram lösningar för de enskilda människoma.Sigge Godin säger att arbetsgivarna inte orkar med allt detta med bl.a. ansökningartill länsarbetsnämnden. Men om samhället skall betala en del av lönen under enintroduktionsutbildning eller - om vi så vill - betala rekryteringsstöd, ärdet väl ändå rimligt att ställa vissa krav på arbetsgivarna, som får möjlighetatt pröva denna arbetskraft. Det kan väl inte vara alldeles orimligt att krävaatt de skall lämna in en ansökan till länsarbetsnämnden. Det behöver inteinnebära att man gör en särskild ansökan för varje enskild person. Som SiggeGodin påpekade är det ofta fråga om stora arbetsgivare, som har behov aven omfattande nyrekrytering. Det är precis detta som länsarbetsnämnderna skalldiskutera med de stora arbetsgivarna. Det är inte i första hand jag som skallgöra detta, utan vi har ju arbetsförmedlingen för bl.a. detta ändamål. Vadregering och riksdag kan göra är att ge arbetsförmedlingen erforderligaresurser Om de stora arbetsgivarna har behov av arbetskraft, ligger det juockså i deras eget intresse att vidta dessa åtgärder Det är inte ett stelt samhällssystem som gjorde att denirakiske ingenjören inte fick jobb på Billerud utan fick lära sig att trillaköttbullar Jag vet inte om det finns särskilda AMS-kurser för sådan utbildning,men den kan ju ha kommit till sedan jag slutade som arbetsförmedlare. Det är emellertid trösklar och fördomar av annat slag somvi måste komma över, och vi måste på allt sätt underlätta för arbetsgivare attta till vara denna resurs. Det är precis detta som går ut på och som jag tycker att det varit intressant att fådiskutera . Får jag sedan bara nämna några exempel på framgångsrikaprojekt av just det slag som åsyftar i sin interpellation,projekt där arbetsförmedlingen får särskilda resurser för att underlättainvandrares inträde på arbetsmarknaden. I har man satt i gång ett verkstadsprojekt isamarbete mellan , . i informerade verkstadsföretagom vilken arbetskraft som fanns tillgänglig. I detta fall var det flyktingaroch kvinnor som erbjöds en yrkesutbildning med verkstadsteknisk inriktning.Utbildningen sker dels på AMU, dels på företagen, som sedan erbjuderanställning efter avslutad utbildning. hade ett sextiotalhandledare på företagen fått en sjudagarsutbildning. Detta är ett exempel pådet som jag förstår att efterlyser För flyktingar som har sin bakgrund inom vårdyrken ordnarmånga landsting särskilt anpassade utbildningar som är avsedda att leda tillsvensk behörighet eller kompetens. utbildar sig 140 flyktingarför sådant arbete inom den svenska vårdsektorn. I sex län erbjuds flyktingar högskoleutbildning medkompletterande teknisk utbildning, som varvas med praktik. Det blir alltvanligare att varva svenskstudier och arbete, och erfarenheterna härav ärmycket goda. Sedan håller jag med om att det inte bara är arbetsgivarnasom har ett ansvar i det här sammanhanget, utan det gäller i hög grad även defackliga organisationerna, något som var inne på. När jag ihöstas tog upp dessa diskussioner i samband med att vi tog fram det särskildaregeringspaketet för att ytterligare övertyga kommuner och andra om att vi påarbetsmarknaden måste få ut dem som finns i flyktingförläggningarna och harfått arbetstillstånd, valde jag att inte bara diskutera med arbetsgivarna. Vibjöd in arbetsmarknadens parter De fackliga organisationerna - såväl de somrepresenterar akademikerna och andra högutbildade som övriga fackligaorganisationer - kom alltså med i dessa diskussioner. Svar på interpellationer och fråga 25RAGNHILD POHANKA (mp): Jag tackar för en konstruktiv debatt. Jag harlyssnat på vad som har sagts, och jag skall sedan jag sett hur det helautvecklats återkomma till frågan, som är viktig för alla. Jag tycker också att det är utmärkt att varvasvenskundervisning och arbete. Det är lätt att finna att högutbildadeutlänningar uträttat mycket i inom forskning, kultur och arbetsliv iövrigt. När det gäller arbetsmarknaden i övrigt är det faktiskt så att Sverigeskulle stanna, om de arbetstagare som kommer från andra länder stannade hemmaen vecka. Vi måste alltså ta till vara de resurser som vi har i invandrarna ochge dem möjligheter att visa vad de går för och att leva ett värdigt liv. 26 (); Låt mig säga till att det ärjust därför att också jag är gammal arbetsförmedlare som jag blir litet upprördi de här frågorna. Jag har också som arbetsförmedlare mött precisdet som jag har stött på ; byråkratin och krånglet. Man tror inte attarbetsförmedlarna själva skall kunna fatta beslut, utan det krävs enbyråkratisk gång via arbetsförmedlingen och länsarbetsnämnden innan man vågarsatsa på ett projekt. Det måste vi komma bort ifrån. Eftersom det är sådantkrångel räcker det inte med fantasi. Fantasi har de - annars hade de inte fåttdet jobb de har.