prot · GD0963 · 1989-12-31 00:00:00 — Vi vill höja skatten pä alkohol och tobak ochfördubbla reklamskatten för att dämpa reklamens konsumtionsdrivande kraft.Därför säger vi också nej till kommersiell TV i . Vi tycker faktiskt attflyget skall betala minst lika stor skatt på sitt bränsle som vägfordon fårgöra. Det finns ingen anledning att skilja på detta. Vi vill inte bygga en broöver , vilket skulle stadigt öka trafiken i södra och därmedförvärra situationen för dem som bor där Vi har medvetet överfinansierat vår budget för att nå enåtstramning, som vi anser vara nödvändig för att komma till rätta medbytesbalans- och budgetunderskott. sade att vi skall få ett nytt årtionde.Jag tycker att vi skall börja detta nya årtionde med att faktiskt kämpa fördemokratin och se till att inte tvingas till en snabbehandling på detsätt som är föreslaget beträffande lagen om lönestopp. Det minsta man kanbegära är att vi får tid över till för en seriös behandling avdenna viktiga fråga. Pä samma sätt tycker vi att det är ett ingrepp i denkommunala demokratin att införa ett generellt skattestopp. Man måste faktisktha förtroende för människorna i våra kommuner. Alla inser att detta är en debatt där regeringen vill haigenom ett stort antal olika förslag. Uppenbarligen har regeringen förtillfället en enda diskussionspartner, nämligen . Därför känns detutomordentligt absurt att inte kommenterar ens en enda av defrågor som vi har ställt. Vi tycker dessa frågor är så pass viktiga att de inteskall behandlas bakom lyckta dörrar. Vi vill ha en öppen debatt om svenskekonomi och ekologi så att kan komma i balans. Jag tycker fortfarande att denna debatt har varit väldigttråkig och i stort sett gnällig. Oppositionen har ständigt efterlyst förslag,men jag kan aldrig någonsin finna att den har kommit med egna konkreta förslagom hur man skall komma till rätta med bytesbalansproblemen och de ekologiskaproblemen. Det finns ett stort medvetandehål på den borgliga sidan. Det ärutomordentligt beklämmande att man i en viktig debatt om framtid mis- 3 protokoll 1989/90:63 sar dessasaker Oppositionen är faktiskt svenska folket svaret skyldig på den frågan. Jag vill upprepa vår fråga till politikerna; Är vi självavilliga att delta i det åtstramningsarbete som vi faktiskt vill ålägga restenav svenska folket? Jag tycker att vi skulle kunna föregå med gott exempel ochanamma det förslag som framlade i går Den frågan är ännuobesvarad i denna församling. AnL19 (): Jag vill börja med den huvudfråga som ligger bakom regeringensförslag, nämligen sysselsättningen. Kampen mot arbetslösheten har alltid variten kärnpunkt i socialdemokratins politik. Vi reagerar mot den utslagning somarbetslösheten leder till. Arbetslösheten ställer människorna åt sidan ochskapar sociala klyftor Den fräter på människans tillit till sig själv ochrubbar framtidstro. Arbetslöshet är en personlig tragedi. Därför finnsdet ingen viktigare politisk uppgift än att långsiktigt trygga rätten tillarbete. Den fulla sysselsättningen har en oerhörd tyngd ifördelningspolitiken. Knappast något annat påverkar inkomstfördelningen så starktsom just sysselsättningen. Sysselsättningen har också en avgörande betydelseför den anställdes ställning i arbetslivet. De anställdas inflytande ochmöjligheter att påverka sin egen arbetssituation hänger starkt samman med omdet råder arbetslöshet eller full sysselsättning. I har arbetslösheten pressats tillbakationdel för tiondel, som antalet arbetslösa i vår omvärld har ökat.Hade vi samma arbetslöshet som man har nere i , skulle närmare enhalv miljon svenskar gå utan arbete. 1 har miljoner arbetslösa stängtsute från arbetslivet år Många av dem är unga. Många har givit upphoppet om att någonsin få ett ordentligt jobb. Stora grupper av handikappadetänker inte ens tanken att de någonsin skall få del av den gemenskap somarbetslivet imiebär. Det är för att värna om en fortsatt hög sysselsättning somdet nu krävs åtgärder för att bryta pris- och kostnadsutvecklingen.Socialdemokratin är inte beredd att använda arbetslösheten för att få balans isamhällsekonomin. En sådan politik skulle leda till social utslagning och enorättvis fördelning. I stället måste vi förena full sysselsättning med en sådanpris- och kostnadsutveckling att vi på lång sikt kan trygga sysselsättningen. Sedan gäller det att gå ett steg vidare. Den enskildeskall i arbetslivet kunna ingå i ett socialt sammanhang. Därför måste vi setill att arbetet blir så organiserat att var och en kan känna trygghet till livoch hälsa och även få möjlighet att känna tillfredsställelse över sinarbetsinsats. Varje människa skall bemötas med respekt och aktning för vad hongör. Socialdemokratin strävar efter att förverkliga drömmen omdet goda arbetet. Det goda arbetet ger den enskilde möjlighet att kännagemenskap med andra. Det goda arbetet ger utrymme för egna initiativ ocherbjuder omväxling. Det ger tillfällen till förkovran och ansträngning. Detgoda arbetet är oskadligt för människa och miljö. Men för att vi skall kunnaförverkliga drömmen om det goda arbetet måste orättvisorna i arbetslivetständigt angripas. Att minska ohälsa och arbetsskador i arbetslivet är en avvåra viktigaste uppgifter Det mänskliga lidande som orsakas av dåligarbetsmiljö har till stor del sin grund i klassklyftor i arbetslivet. De högstasjuktalen och de flesta arbetsskadorna drabbar dem som har de lägsta lönerna. Den dåliga arbetsmiljön vållar också samhällsekonominstora kostnader. Mot den bakgrunden har regeringen tillsatt enarbetsmiljökommission för att kartlägga de sämsta arbetsmiljöerna och komma medkonkreta förslag till förbättringar. Det är en viktig uppgift för fackligaorganisationer, arbetsgivare, kommuner, landsting och riksdag att utredaorsakerna till arbetsskador. När vi talar om åtstramningspaketet , är detnästan bara en del av det som uppmärksammas, nämligen sparandet. Men i detåtstramningspaket som fattade beslut om finns en sak som kommer attha mycket stor betydelse för många enskilda människor nämligen en arbetsmiljöavgiftsom började tas ut i är och som bygger upp en arbetslivsfond, somger möjlighet till konkreta insatser för rehabilitering så att människor skallkunna komma tillbaka till jobbet i stället för att bli långtidssjukskrivnaeller förtidspensionerade. Vi har stora uppgifter framför oss. De borgerliga har i denna debatt klagat över att de intehar fått detaljerade svar på alla frågor Det må vara, men de visste tydligentillräckligt för att i talarstolen avfärda detta paket. Det var intenågon tvekan eller något sökande. Paketet var ingenting att ha, menade de. vände sig i sin senaste replik tillfinansministern och ställde tre konkreta frågor Jag kan faktiskt inte underlåtaatt i detta sammanhang informera om att alla partier utom varöverens om att finansministern gott kunde få för att svara påutestående frågor. Men genom att och motsatte sigdetta blockerades den möjligheten. Jag tycker att det är rätt märkligt att LarsTobisson, som hindrade finansministern från att få dessa minuter, avslutar medatt ställa tre konkreta frågor och begiira svar och då vänder sig till denfinansminister som han inte ville ge dessa minuter tog stora ord i sin mun. Han talade omöststatspolitik. Jag tror att det är nödvändigt att vi klarar ut begreppen.Moderaterna blandar ihop begreppen på ett mycket förrädiskt sätt. på en moderatstämma myntat de bevingade orden: "Svenskens frihet ärbegränsad till ." Vi har alltså i frihet. Detta är sätt att beskriva innebörden av att närmaretvå tredjedelar av våra samhällsinkomster passerar det allmänna. När vi hartagit ut skatt för att förbättra villkoren för pensionärer, barnfamiljer ochhandikappade, har vi enligt definition minskat friheten iSverige. Jag ställer frågan: År det ändå inte en tankeställare för LarsTobisson att hans frihetsliga toppas av länder såsom och ? Derasfrihetsgrad kommer upp i långt , medan vi i får nöja oss medynkliga . Margö talade bra på många sätt om en politikför rättvisa, men hon var inte särskilt rättvis i sin bedömning av den politiksom har förts. Vi kan vara upprörda över de orättvisor och klassklyftor somfinns i det svenskasamhället, och det är oerhört viktigt att vi gör något åt dem.Men måste vi även med öppna ögon se vad som har gjorts och vadresultatet har blivit. Om vi bortser från detta, får vi också sämrem()jligheter att konkret göra något åt de återstående frågorna. Jag skulle faktiskt vilja utmana Margö på enpunkt när det giiller talet om regeringens orättvisa fördelningspolitik; KanMargö nänma något annat land i väst eller - om hon vågar - i öst,vars regering har fört en mer kraftfull fördelningspolitik än den svenska regeringenhar gjort ? Jag säger inte detta för att på något sätt påstå att denfördelning som vi har är bra. Det finns många saker att angripa där. Menlåt oss se på de insatser som gjorts för sysselsättning, fördelningspolitikoch skattepolitik. Jag ger Margö frihet att välja ut vilket landsom helst och göra en jämförelse mellan detta land och i dessaavseenden. Det skall bli intressant att se vad den jämförelsen ger förresultat. Margö sade; "Det måste löna sig attarbeta mera och spekulera mindre," Det håller jag med om. och det ärockså denna syn som lett oss fram till den stora skatteomläggningen. Ettfiiktum är ju att det blir ett ogynnsamt klimat för nolltaxerare.avdragsmiljonärer, trottoarbönder, skal-bolagsdirektörer och andra som försökerkomma undan skatt. Problemet med kapitalbeskattningen har varit att det varitsvårt att göra någonting åt denna utan att man tar ett helhetsgrepp, rensar uppi avdragsdjungeln och skiirper kapitalskatterna. Det har funnits folk medkapitalinkomster som haft en ekonomi på marginalen. Därför måste man ta etthelhetsgrepp. Vi kommer faktiskt längre än något jämförbart land när det gälleratt åstadkomma rättvisa i beskattningen av arbete och kapital. 20INGEMAR () replik; många vackra ord om arbetetsvärde kan jag bara instiimma i. Jag har ofta gjort dem till mina. men kanskeborde vi inte uppta våra dyrbara minuter just nu med att upprepa det vi alla äröverens om utan i stället använda den tid vi har för att försöka få merinformation om vad det dramatiska paket som regeringen lagt fram faktisktinnehåller Det fördrogs trots allt för den socialdemokratiska riksdagsgruppen . Det måste väl rimligen vara så att mina kolleger i det socialdemokratiskapartiet fått mer information än vad kammaren nu fått. Eller har ni så till denmilda grad köpt grisen i säcken, att ni gått med på alla dessa åtgärder utanatt ha en aning om hur de är tänkta att fungera? Därför måste jag nu upprepa de frågor jag ställde tillfinansministern och ställa dem även till den socialdemokratiskariksdagsgruppens gruppledare ; Vad är det för förslag somriksdagen nu skall snabbehandla? Hin- är det tänkt att prisstopp, lönestopp,hyresstopp och allt annat som slutar på "stopp" skall fungera? Ärdet bara demonstrationspolitik eller finns det genomtänkta förslag, somfaktiskt kan göra någon verkan? måste ändå begripa att deninformation som vi har att hålla oss till och som i huvudsak kommit genommassmedieläckor leder till en mycket stor skepsis. Vi har prövat en del avdetta förut, och det har visat sig inte hålla. Man får gå tillbaka tillkrigsåren för att träffa på något liknande. Allmänheten och vi som skall varamed och fatta beslut måste fråga: Vad är det för situation i Sverigesom plötsligt föranleder regeringen att ta till rena kristidsfasoner? Ni måsteåtminstone kimna beskriva orsak och verkan, sambandet mellan verkligheten ochförslaget, och på vilket sått dessa förslag skall kunna förbättraverkligheten. Vi har en situation där svenskt näringsliv tapparmarknadsandelar i en rasande takt. Det finns ett par kurvor i finansplanen somalla borde studera. I dessa kan man avläsa hur svenska bearbetade varor i snabbtakt förlorar marknadsandelar på exportmarknaderna. Det som räddathandelsbalansen är att företagen fått bättre och biittre betalt, kunnat höjasina priser och ändå sälja. Men rätt vad det är slår den internationellarecessionen, lågkonjunkturen, igenom, och det konnner att slå påden svenska sysselsättningen. Då hjälper det inte, . med aldrigså mänga vackra ord om arbetets värde. Då hjälper bara ekonomisk-politiskaåtgärder, som stärker det svenska näringslivets konkurrenskraft. Denna harsuccessivt försvagats under 8(l-talet på grund av att inflationen bara fåttbraka på. Kostnadsutvecklingen har varit för snabb, och finanspolitiken harvarit för svag. Besparingar som vi efterlyst har uteblivit. Inte ens ,denna kristorsdag, kan vi få svar på frågan om man tänker föreslå nyakostnadskrävande reformer, som den sjätte semesterveckan och en utbyggnad avföräldraförsäkringen, eller om man åtminstone skjuter dessa . Änmindre har vi fått veta om man tänker föreslå besparingar itransfereringssektorn för att minska den överhettning och obalans som vi har iekonomin. Oordningen på arbetsmarknaden har man kunnat konstateralänge. Hundratusentals arbetsdagar har gått förlorade i lovliga och olovligastrejker. Ändå har regeringen ägnat sig åt att hoppa ut och in i det friaförhandlingsspelet, men den har inte gjort någonting för att strama uppregelsystemet. Då hamnar man till slut i det här tvångsläget. Det är mot den här bakgrunden som måstebegripa att om det skall bli någon seriös behandling av dessa förslag iriksdagen, så måste vi få bättre information. Till det största partiets gruppledare måste jag ocksåställa frågan: Hur är det tänkt att vi skall hantera den här frågan iriksdagen? Det har ryktats om en dags motionstid. Vad det är det som det är såohyggligt bråttom att fatta beslut om? Menar verkligen att denregering som har försummat att komma med förslag och försummat att fattabeslut skall få ställa i denna tvångssituation, att vi mer ellermindre över skall ta ställning till oerhört viktiga förslag? Jag kanbara säga att inte kommer att gå med på sådana arbetsvillkor. Detkunde vara intressant att få veta vilka åsikter den socialdemokratiskariksdagsgruppen har på den punkten. Ett svar kunde vi ju få under dennadebatt. Prot,1989/90:63 Anf,21 () replik: Jag anser faktiskt att regeringen inte lagttvå strån i kors för att informera om det förslag som vi debatterar , Niirvi har en handelspolitisk debatt eller en utrikespolitisk debatt brukaråtminstone manuskriptet till anförandet ligga på bänkarna. Men så är intefallet , och ännu mindre har vi fått ta del av det förslag som regeringenoch den socialdemokratiska riksdagsgruppen tydligen diskuterade i går kväll.Det är höjden av slöhet atti en debatt kräva besked av oss om ett förslag som man inte har presenterat.Det är naturligtvis helt oacceptabelt. När det gäller ursäkter förflnansministerns räkning tycker jag att det är ganska klent att finansministerninte kunde svara på våra frågor under de som han hade till sittförfogande. Han förfogar ändå över längre taletid än vi andra som deltar idebatten. Det är uppenbarligen så att socialdemokraterna vill "mörka"hela det här förslaget och driva igenom det utan att riksdagsledamöterna vetvad det handlar om, och därefter låta någon annan ta skulden. Jag tolkar den här handläggningen så att man inte harnågot som helst intresse av att försöka åstadkomma en positiv inställning tillförslaget. Man har inte lagt två strån i kors för att försöka få andra att ensdiskutera förslaget. Det är tydligen en medveten inriktning i regeringskanslietför att man skall kunna utlysa nyval, talade rätt mycket om de sociala frågorna.Jag har svårt att tro att någon i kammaren har särskilt mycket att invända motdet han sade på den punkten. Det kan möjligen gälla satsningen på arbetsmiljön,som vi var ensamma om att driva. Jag tycker ändå att det är viktigt attkomma ihåg att reallönen för en industriarbetare under den tidsocialdemokraterna nu har regerat har ökat med , Detta skall jämförasmed den kapitalbildning som har skett i näringslivet. Endast ettfåtal av hushållen har fått del av kapitalbildningen. I stället harförmögenheterna ökat ganska kraftigt i löntagarfonderna och i det offentligasparandet. Arbetsskadorna har ökat. Sambanden mellan inkomst, utbildning,sjukdom och arbetslöshet är fortfarande markanta. Det är ett dåligt resultatav det socialdemokratiska regerandet. Mer än 200000 fler människor än 1980 tvingasi dag att leva på socialbidrag. Är det någonting att skryta om, ?Det kan väl inte vara någonting att förhäva sig över Den tristaste symbolen för den socialdemokratiskasocialpolitiken är det faktum att antalet uteliggare har ökat. Antaletuteliggare på grund av bostadspolitiken och på grund av attutslagningsprocessen har ökat som aldrig förr Det är en mycket trist ochfrukansvärt cynisk symbol för den socialdemokratiska socialpolitiken under desenaste sju åtta åren. Jag har tidigare lagt huvudansvaret för denfördelningspolitik som socialdemokratin drivit på finansministern, och det görjag fortfarande. Fördelningspolitiken har varit dålig, och jag saknar att manåtminstone inte kan göra en fördelningspolitisk analys som är värd namnet istället för de analyser man gör i och som vi naturligtvisinte kan lita på. Jag tycker att man borde ha gjort en riktig analys innan mangenomförde skatteomläggningen. Allvarligt talat; Nog måste ändå hålla medom att socialdemokraternas politik, både fördelningspolitiken ochsocialpolitiken, är ett stort misslyckande. AnL 22MARGO (vpk) replik; Självfallet håller vi i vpk med socialdemokraterna om att sysselsättningen är ett nödvändigt villkor fören rättvis fördelningspolitik. Vi har också gett er erkännande på den punkten.När det gäller denfulla sysselsättningen har den tredje vägens ekonomiska politik lyckats. Men måste vi konstatera att regeringensekonomiska politik har medfört att klassklyftorna i landetökat. Det beror på att vinsterna av den tredje vägens politik inte fördelatsrättvist. Löntagarna har fått betala den fulla sysselsättningen med försämradereallöner. Timförtjänsten har faktiskt minskat under den här tiden.Att hushållens reala disponibla inkomster sammantaget har stigit under periodenberor på ökade arbetsinsatser och ökade reala inkomster i form av annat än renlön. Man kan titta på lönesummans andel av bruttonationalinkomsten för att fåett mått. var denna 51 %>. Men enligt hade andelenår 1989 sjunkit till , Klasskillnaderna har ökat. Sedan vill att jag skall försöka hitta någraländer utanför som har en bättre fördelningspolitik än vad harJag tänker inte ens försöka att göra en sådan genomgång. Om man nu inte hittadenågot land med en bättre fördelningspolitik, skulle det dä vara något slagsförsvar för att regeringen här hemma för en orättvis fördelningspolitik? Jaghar väldigt svårt att förstå det resonemanget. När det gäller skatteomläggningen är vi överens om en avprinciperna, nämligen att minska skatten på arbete och öka skatten på kapital.Vi är emellertid inte överens med regeringen om hur denna skatteomläggningskall finansieras. Regeringen anser att större delen av finansieringen kan skegenom prisökningar och hyreshöjningar. Där är vi inte överens, eftersom vimenar att det drabbar fel människor. Jag hann inte få svar på alla frågor jag ställde tillfinansministern, och det kan jag förstå, eftersom hans tid var i viss månbegränsad. Jag skulle då gärna vilja ha ett svar frän frågan om vad ,som är anledningen till förändringarna i sjukförsiikringen.Vi skall ju komma med en motmotion, och det är bråttom. Det vore därför bra omjag kunde få svar på frågan här i kammaren. Vilka siffror har man byggt denna förändring på?Riksförsäkringsverkets siffror över sjukstatistiken ger ju inte hela sanningen.Det är därför högst olyckligt om det är dessa siffror som skulle motiveraförändringen. Det stora problemet i sjukförsäkringen är inte en ökandekorttidssjukfrånvaro, dvs. att vi skulle vara okynnessjuka ochfredagar Det stora problemet är i stället de ökande långtidssjukskrivningarna,av vilka många beror på belastningsskador som uppkommer på grund av olämpligaarbetsmiljöer Det år på detta område regeringen skulle sätta in åtgärder istället för att bara gå högern och arbetsgivarna till mötes och låta dem taöver sjukförsäkringen. 23CARL () replik; Jag skulle vilja börja med att fråga JanBergqvist; Kommer socialdemokraterna att vidhålla den förkortade motionstiden,eller år ni villiga att i demokratins namn förlänga den? Vi har , en energi- och resursslösandeproduktion och konsumtion i . Det är inte mot det lågavlönadesjukvårdsbiträdet vi vänder oss. Henne vill vi stödja genom en rättvisfördelningspolitik . . . AnL 24TREDJE VICE TALMANNEN; Repliken gällde . AnL 25 () replik; Jag ber om ursäkt. Regeringen vill föra en politik för ökad konsumtion. f)åär frågan: Vad kan det innebära? Jo, det kan t.ex. innebära att vi får flerbilar, fler körda mil på landsvägarna, fler döda och lemlåstade. mer bensin,mer koldioxid och mer kväveoxider. Konstigare än så kan det inte bli i ett landsom , eftersom vi ändå har kunskaper om vad som händer med de ekologiskasystemen och med ekonomin. Det verkar som om man hade glömt bort detta. Vi vet att vi måste minska trafikens utsläpp med ungefär75 % för att komma till rätta med problemen. Då kan man fråga sig; Varförvägrar regeringen att stoppa planerna på den miljöfarliga ? Varfördrar regeringen kärnkraftsavvecklingen i långbänk? Varför vill regeringenersätta alla avvecklade kärnkraftverk, efter det att avvecklingen en gång välhar skett, med nedsmutsande, naturgaseldade kraftverk? Varför bygger regeringeninte med kraft ut den spårbundna kollektivtrafiken? Varför bedriver regeringensitt miljövårdsarbete så fruktansvärt lamt? Varför gör regeringen inteinternationella miljökonventioner till lag i ? Politik är att vilja, sade en gång. Politiska partier har program, och de arbetar i politiska församlingar Omman för en politik som innebär att miljö, natur och hälsa förstörs, måste detju vara ett utslag av en politisk vilja. Om man hade velat något annat, hadepolitiken sett annorlunda ut. Man hade kommit med andra förslag. Den som vill vara litet snäll mot de stora partierna sägerdå att detta beror pä okunnighet. Men det är inte möjligt: kunskap finns ju irikt mått. Det finns kunskaper om hur dåligt ställt det är när haven dör avgifter och kväve-läckage. om matjordarnas försämrade läge. om dettungmetallsförgiftade dricksvattnet och om bilismens utsläpp. När man nu vet detta och egentligen ingenting gör, vadberor det då på? Det måste ju bero på att man faktiskt vill att det som skerskall ske. Det är därför som miljöyrkanden avfärdas på löpande band i utskottenoch i kammaren. Det biologiska livet värderas lågt i en materialistiskkonsumtionsideologi. Om detta är alla de stora partierna ense, och därför serden ekonomiska politiken ut som den gör Därför är den så djupt osolidarisk ochorealistisk. Detta är den nakna politiska sanningen. Vi måste ändå ha en regering som är djärv och vågarnågonting. Vi måste ha en politik som tar framtidsansvar i stället förkonsumtionsansvar en politik som tar socialt ansvar i stället för att följaEG-anpassningskrav. Vi måste ha en politik för oss alla, nu och för kommandegenerationer Vi måste ha en politik med en internationell solidaritet somgrund, en politik för hela och inte bara för EG. den rika delen avEuropa, Vi måste ha en politik mot den råa kapitalismens utsugning av människoroch natur, en politik som kombinerar ekologiskt och ekonomiskt ansvar medsocialt ansvar. En sådan politik saknar vi. Vi måsteha en djärv regering som tar ansvar för att klara de nödvändiga återtågen,bort från "konsumism" och överexploatering av människor och natur. I denna debatt har vi gång på gång försökt lägga framförslag. Vi har gjort det i motioner och i samband med skatteförslageni höstas. Vi har gjort det under utredningarna om momsbreddningen, osv. Vihar också lagt fram förslag i vår Gröna lunta, och vi upprepar dem gärna. Vi ärvilliga att diskutera förslag som innebär att vi kan klara både ekonomi ochekologi och komma till rätta med problemen med vår bytesbalans.