prot · GD0917 · 1989-12-31 00:00:00 — I min hemkommun har en stor känd butikskedja velat etablera sig sedanbörjan av 80-talet. Medan jag fortfarande var kommunalt verksam hade vi enganska häftig debatt i kommunen,'en socialdemokratiskt ledd kommun, om dennaetableringsfråga. Företaget ville etablera sig på ett område därkommunledningen sade nej. Man sade nej av vissa konkurrensskäl. Men dennabutikskedja har fortfarande inte kunnat etablera sig i , utom på ettenda villkor, nämligen att den skall etablera sig alldeles intill en annanvaruhuskedja. Annars får man inte göra det. I det område som först var aktuellthar en annan butikskedja fått etablera sig. Det fanns alltså inga planmässigaskäl att vägra företaget, utan det är helt politiskt styrda konkurrensvillkordet handlar om här. Mankan räkna upp flera exempel. Det som har skett i är ingenting unikt,utan detta sker i många kommuner. Och det är inget annat än fult missbruk avetableringskontrollen. IFöreningen ingår ICA, Vivo-Favör, , , ochkonsumentverket. De har ställt en skrivelse till bankinspektionen om frågan"bank i butik". De är väldigt oroade över de effekter som de nyaanvisningarna får. De ser att det finns ett behov och en önskan från kundernassida. Det finns också en önskan från både banker och butiker om dennaverksamhet: Tror att det föreningen skriver är nonsens? intetror på eller andra borgerliga partier,tror hon att dessa organisationers oro är nonsens? Det måste väl finnas engrund för deras agerande. Det finns, det vill jag hävda, påtagligt behov avsådan verksamhet i glesbygd. Det är synd att socialdemokraterna inte har någonbenägenhet att hjälpa till att liberalisera reglerna. KJELLERICSSON (c) replik: Jag vill instämma helt i det här sade öm bankservice ibutikerna. Varför skall man inte få sätta in pengar i butiken? 8Riksdagens protokoll 1989/90:17 1989/90:17 25oktober 1989 Det är ofattbart. Det ärbara ett byråkratiskt krångel som man infört, och jag tycker att man bör ändrapå det så fort som möjligt. frågan om en utredning. Det finns in_get samlat grepp. Det harpratats och skrivits mycket vackert om detta, men det har inte skett någotpraktiskt för att samla det hela. Detär likadant med regionalpolitiska kommitténs betänkande. I det betänkandetfinns det också mycket vackert skrivet. Vi måste samla detta materialnågonstans och få det att komma till uttryck också i praktiken så att det skernågonting på det här området. Undertiden medan vi skriver och pratar läggs den ena efter den andra butiken ned.Enligt ett beslut från ICA, som tidigare nämndes, kommer mellan 120och 150 butiker att läggas ned. Detta måste vi på något vis stoppa, eftersomman annars blir utan affärer på många ställen. Vi måste därför ta vara på allade goda idéer som finns och samla dem och genomföra dem i praktiken. LARSNORBERG (mp) replik: säger: Industriministern vill, finansministernvill, socialdemokraterna vill. Men det sker mycket litet. Man vet vad försämradservice och infrastruktur kostar den enskilde, men det sker fortfarande mycketlitet. Hurmycket ökar energiförbrukningen genom ökade ressträckor på grund av människorsbehov av service? Vilka offensiva åtgärder vidtar man för att landsbygden skallfå en ökad bärkraft? Vi i vill att man skall göra enoffensiv satsning på biobränslen, vilket skulle leda till åtskilliga nya jobb iglesbygden. Men det sker så förfärligt litet, trots att bådeindustriministern, finansministern och vill så väl. ()replik: Jag vill en sista gång upprepa det jag sade om bankservicen i butik. Omman tar bort möjligheten att sätta in pengar, behöver man inte längre ta hänsyntill banklagen - det är.möjligt att det finns någon mer detalj i det hela - ochdå går allting mycket lättare. Det är detta som hela den här diskussionenhandlar om. Resten gör man och kan man göra i samarbetsavtal mellan bankernaoch butikerna. GudrunNorberg gav exempel på att man missbrukat sedan tio årtillbaka. Den nya har inte gällt i så många månader migveterligt. Det var den lagen jag åberopade när jag sade att man inte har funnitnågra missbruk. Det är också den som har åberopatsi handlingarna. Detär möjligt att,det finns missbruk, vilket jag tidigare sade, men i de allraflesta fall utnyttjar man i kommunerna inte de möjligheter som finns i plan-och bygglagen. Detta är också ett svar till . Jagskulle önska att kommunerna var mer aktiva i den här frågan för att kunnahjälpa de människor som har svårast att nå service att få bättre förhållanden.Jag hoppas att man kommer att använda den nya lagstiftningen i den riktningen. Förste vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. Det finns ett fint ord i den svenska politiskadebatten som heter kvarboende. Det omfattar huvudsakligen de äldre i vårtsamhälle, men det borde också omfatta dem som bor i våra glesbygder. För försörjde jag mig under vintrarnamed att köra taxi i ett av våra allra största tätortsområden, nämligenStockholm. Jag kunde då finna att det på många håll gapade.enormt tomt. Det varmånga butiker som var nedlagda. lades stora pengar ner på att byggahissar för att möjliggöra ett kvarboende för de äldre. De butiker som inte var nerlagda hade koncentrerats ettantal kilometer bort. En stor del av mitt arbete som taxichaufför bestod i atthjälpa.de kvarboende att komma till butiken. Vad fann jag där? Jo, att deflesta som handlade var tvingade att ta bilen för att över huvud taget kunnahandla. Detta är ett märkligt beteende. Vi centraliserar och fårett ökat antal transporter. Vi får mer utsläpp. Vi får bygga fler vägar ochköpa fler bilar osv. Vi måste kasta in stora pengar för färdtjänst,hemtjänst osv. I ett område i , Hökarängen, har man på senaretid genomfört ett stadsförnyelseprojekt. Man har infört någonting som heterservicelinjer. Det är fråga om bussar som åker runt i bostadsområdena. Människorkan stiga på när de vill, och de kan snabbt komma till olika ställen isamhället. Detta har inneburit något revolutionerande för dessa människor.Människor träffas och behovet av färdtjänst och hemtjänst minskar. har avslagit ett förslag om att utbyggadet systemet till fler samhällen. På samma sätt vill man här inte öka stödettill närbutiker och kvartersbutiker sä att människor verkligen skulle kunna blikvarboende. Jag tycker att det är mycket märkligt att man talar så varmt omsolidaritet i samhället. När det kommer till kritan bygger det hela påcentralisering och isolering av människor. Det är egentligen väldigt dåligt. Det är också märkligt att många av dem som arbetar fören stark koncentration i samhället av butiker och mycket annat är de somsamtidigt är mycket emot att den offentliga sektorn byggs ut. Man vill minskaskatter och skära ned. Men de människor som vill göra detta bidrar faktiskttill ett ökat behov av den offentliga sektorn i-form av färdtjänst, hemtjänstosv. Detta är en anomali. Den ena handen vet inte vad den andragör. Det är en av anledningarna till att här har väckt en motionom att öka stödet till närbutikerna för att medge det kvarboende som man engång sagt är så viktigt, såväl i städer som i glesbygd. Marknadsekonomin är någonting som står utomordentligt högti kurs. Vi i är inte alls emot marknadsekonomi. Men man måste göraskillnad mellan vad som är företagsekonomi och samhällsekonomi. I företagsekonomibryr man sig inte alls om de konsumenter som för ögonblicket inte finns. Vimåste i vårt handlande inse att det finns kommande generationer och att vi medvårt handlande stör deras fortsatta liv. Det ärmycket viktigt att vi när vi bedömer de ekonomiska konsekven- 1989/90:1725 oktober 1989 1989/90:17 25oktober 1989 serna också försöker vägain de samlade ekonomiska konsekvenserna för hela samhället och för framtiden.Det är därför utomordentligt viktigt att anstränger sig för attstödja både servicelinjer och närbutiker för att vi skall kunna utveckla ettmer solidariskt samhälle. Jagär utomordentligt förvånad över att man i utskottstexten kan skriva att det ärangeläget med fortlöpande bevakning och utveckling av frågor inom detta område- dvs. närbutikerna som läggs ned med en förfärlig hastighet. En fortlöpandebevakning, vad innebär det? Jo, att man gör litet statistik som visar att nuhar det försvunnit så många butiker i det området och så många butiker i detområdet. Det är alltså detta som är bevakning. Menvi är inte betjänta av en bevakning. Vi är betjänta av ett aktivt handlande isolidarisk riktning så att människor kan bo kvar i sina områden utan att ständigtvara tvingade att utnyttja färdtjänst och hemtjänst. Det borde egentligen varaen god socialdemokratisk linje att stödja någonting så positivt som attmänniskor skall kunna bo kvar i sina områden utan att utnyttja dessa tjänster. Jagär mycket förvånad över att man inte på detta sätt velat stödja det vireservanter har föreslagit. Jag vill därför, fru talman, yrka bifall tillreservation nr 7 med den förhoppningen att även socialdemokratin i framtidenskall vakna upp och arbeta för detta solidariska samhälle. Tack för ordet. INGA-BRITTJOHANSSON (s): Jag tror inte att lösningen på problemet med människors isolering äratt det inrättas ett nytt samhällsstöd till nedläggningshotade närbutiker iStockholmsområdet och andra tätorter. CARLFRICK (mp): Jag förutsätter naturligtvis inte att människors isolering kan brytasenbart med ett stöd till närbutiker och kvartersbutiker vare sig i tätortereller på landsbygden, men det kunde vara ett verksamt bidrag till att minskamänniskors isolering om man ansträngde sig litet på detta område. Om man menarnågonting med att säga att samhället skall vara soHdariskt och inte barastorslaget, borde man beakta dessa synpunkter. Detär mycket synd om människor som bor i de här områdena. Jag har haft närkontaktmed dessa människor under och sett vilka fysiska och praktiskaproblem de har med att nå sina butiker. På det sättet har de varitutomordentligt isolerade. En närbutik skulle i hög grad kunna underlätta derasliv. Det finns alltså beaktansvärda exempel på detta i , ochde borde uppmärksammas i den fortsatta samhällspolitiska debatten. Jaghoppas på ett omtänkande från det stora partiet i dessa frågor. Socialdemokraternaär ju ett parti som i ord säger sig stödja solidaritet, och de borde visa det iklar, praktisk handling. Det hoppas jag på. Överläggningen var härmedavslutad. (Beslut fattades under 30 §.) Föredrogs näringsutskottets betänkande 1989/90:NU4Elfrågor. 1989/90:17 25oktober 1989 GUDRUNNORBERG (fp): I detta betänkande behandlas några speciella elfrågor, och jag villbara ta upp den del som gäller reservelverk. Strömavbrottförekommer som regel ett antal gånger , särskilt på landsbygden. Oftastframkallas de av besvärliga väderleksförhållanden, men strömavbrott kan ocksåha andra orsaker. För jordbruk, i synnerhet djurhållande gårdar, fårströmavbrott svåra konsekvenser men det är inte enbart en fråga för jordbruket. Fråganhar stor betydelse för den bofasta befolkningen på landsbygden, eftersomsamhällets strävan nu är att även gamla och sjuka människor så långt sommöjligt skall kunna bo kvar i sin gamla hemmiljö. I ett sårbart samhälle, därpraktiskt taget alla tekniska funktioner är beroende av elenergi, blirtillgången på reservkraft allt viktigare. Vitycker från sida att staten måste ta på sig en del av ansvaret föratt öka tillgången till reservelverk. Det kan naturligtvis göras på olika sätt,men vi förordar att staten försöker stimulera fram en ökad tillgänglighet. Detkan man göra genom att t.ex. ändra avskrivningsreglerna och göra dem meragynnsamma, som har pekat på i skatteutskottet. Däremot tycker viinte att ett nytt statsbidragssystem skall införas för detta ändamål, då manbör vara försiktig med införandet av nya statsbidrag. Meddet sagda yrkar jag bifall till reservation nr 5, som är en motivtext somfolkpartiet står för. 27§ Ajournering för middagsuppehåll Kammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll. Förhandlingarna återupptogs under ledningav förste vice talmannen. (forts,näringsufskottets betänkande NU4) 1-ARSSON (c): Människor som bor på landsbygden får ofta betala påtagligt högreeltaxor än de som bor i tätorter. 1989/90:17 25oktober 1989 motiverar man detta bl.a.med de relativt sett högre kostnaderna för glesbygdsdistributionsnäten än förtätortsdistributionen. Från sida menar vi att dessa skillnader ärorättfärdiga. Vi anser nämligen att tillgången på elenergi är ensamhällsservice som alla oberoende av var man bor skall ha samma rätt till, ochdärför skall denna service betraktas på samma sätt som annan kollektivsamhällsservice. Detförhållandet att distributionsföretagen har skillnader i kostnaderna fördistributionsnätets utbyggnad och underhåll kan ju för övrigt lika gärna gällainom en tätort som mellan tätoi-t och landsbygd. Dessutom har distributörernaför det mesta redan i sina anslutningsavgifter vägt in dessa skillnader. Detfinns därför inte något rimligt skäl som motiverar stora skillnader också iförbrukningstaxorna. Isyfte att uppnå ökad kostnadsneutrahtet mellan olika abonnenters elprisoberoende av var man bor yrkar jag bifall till reservation 3 i detta betänkande. Förutomatt befolkningen på landsbygden ofta får betala ett högre pris för sinelenergi, har man också för det mesta sämre försörjningstrygghet. Dettaproblem, som beror på väder och vind, är naturligtvis inte lättatt eliminera, men det går med rimliga insatser att förebygga med t.ex. hjälpav enskilda reservkraftaggregat. Vimenar att det är ett gemensamt samhällsansvar att så långt som möjligtgarantera människor som bor i utsatta områden den trygghet som tillgången avsådana reservkraftverk innebär. Det gäller inte bara i fråga om vår livsmedelförsörjningfrån jordbruket under normala förhållanden utan också ur beredskapssynpunkt.Men det gäller framför allt de enskilda hushållens, ofta gamla människors,trygghet och valfrihet i sitt boende. Jag yrkar därför bifall till reservation4, som just tar upp denna fråga om samhällsstöd för utbyggnad av reservkraftpå landsbygden. Slutligen vill jag också ta upp ett helt annat problem som har med våreldistribution att göra. Kringhögspänningsledningar bildas elektriska kraftfält och magnetiskastrålningsfält. Det har man länge känt till. Styrkan på dessa fält står iproportion till spänningen i ledningen. I den forskning som bedrivitsom dessa fälts eventuella påverkan på människor och djur har det framkommit attdet inte kan uteslutas att det finns risker med att bo eller under längre tidvistas inom dessa fält - speciellt vid de större högspänningsledningarna. Detgäller då i första hand den magnetiska strålningen söm har betydligt längreräckvidd än de elektriska spänningsfälten och som dessutom inte lika lätt kanavskärmas. Forskningen har bl.a. kunnat notera en viss förhöjning av antaletleukemifall bland barn som vuxit upp nära större högspänningsledningar. Det härär naturligtvis oroande och kräver stor uppmärksamhet. Medtanke på att vi här i har ett mycket utbrett högspänningsnät, anser vifrån att man även här i landet som ett komplement till deninternationella forskning som bedrivs på detta område också behöver öka deinhemska forskningsinsatserna. bör fastställas ett ökat säkerhetsavståndför byggnation i närheten av högspänningsledningar. De gränser som gällerför byggnation i anslutning till högspänningsledningar utgår enbart frånbrandrisken och tar ingen hänsyn vare sig till de elektriska spän- ningarna eller till denelektromagnetiska strålningen. Jag yrkar därför bifall till reservationerna 1och 2 i detta betänkande. ROLFL (vpk); Det finns inga vpk-motioner som behandlas i detta betänkande, men jaghar ställt mig bakom tre reservationer med anledning av centermotioner och enmotion från socialdemokratiska ledamöter. Detgäller två av de punkter som behandlade i sitt anförande nyss.Jag instämmer i den bedömning som han har gjort när det gäller bådesäkerhetszoner och forskningsinsatser kring elledningar. Det är väl känt närdet gäller de elektriska och magnetiska fälten att det finns problem. Folkkänner stor oro och rädsla för vilken effekt dessa fält kan ha på folks hälsa.De resultat söm har kommit fram ur forskning har varit ofullständiga och delvismotstridande. Det krävs extra åtgärder här för att få fram bättre och meratillförlitliga och heltäckande forskningsresultat. krävs det föratt dämpa folks oro åtgärder i form av ökade säkerhetsavstånd med tanke påeventuella hälsorisker. Problemetmed strömförsörjningen i glesbygden är också väl känt och har behandlats ikammaren . Jag delar uppfattning att man börutreda på vilket sätt staten kan stödja införskaffandet av reservaggregat. Meddetta vill jag yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 4 och i övrigt yrkabifall till utskottets hemställan. LARSNORBERG (mp): Detta betänkande om elfrågor grundar sig inte på någon proposition,liksom det förra betänkande som vi har behandlat, men väl på ett antalmotioner, som tar upp frågor som debatterats i samhället och somhuvudsakligen rör säkerhet och hälsa. Dessa frågor borde för länge sedan hablivit föremål för samhällets ingripande, dvs. i första hand staten. Vad jaghar sagt om socialdemokratins totala brist på dådkraft när det gällerdetaljhandeln äger sin tillämpning även här, och här är det än mer betänkligteftersom det gäller liv och hälsa. Jagerinrar mig att jag redan under förra läste én rapportfrån som omtalade att uppfattningen var attfarligheten hos högspänningskraftledningar, enligt en vetenskaplig rapport frånSovjetunionen, var betydligt större än vad kraftindustrin i och Sverigeförfäktade. har otaliga vetenskapliga försök utförts, vanligen påmöss, men det har också kommit många rapporter om att kor och får som vistatsunder högspänningsledningar har blivit ofruktsamma. När det gäller skador pårhänriiskör av bildskärmsarbete har man ofta skyllt på psykiska faktorer.Däremot har ingen påstått att kor har blivit galla av psykiska skäl. Ävenom def fortfarande saknas enighet bland vetenskapsmännen finns det alltförmånga indikationer på att de elektriska fälten inte bara åstadkommerofruktsamhet, utan också vissa typer av cancer. Det gäller högspänningsledningar,transformatorer och andra elektriska fält. Därmed finns det all anledning attskärpa bestämmelserna, och bör uppmana regeringen att ta ettinitiativ. Det gäller delvis forskningen kring dessa 1989/90:17 25oktober 1989 1989/90:17 25oktober 1989 frågor, varvid detförmodligen är av större vikt att sammanställa resultaten av all den forskningsom redan skett än att starta nya omfattande forskningsprojekt. Men det gällerframför allt att införa praktiska normer som innebär ökade säkerhetsavståndtill högspänningsapparater och ledningar. Även om osäkerheten är stor är detuppenbart att tio meters säkerhetsavstånd till ledningar, oberoende av omspänningen är 55 eller 400 kilovolt, är en alltför primitiv regel. Man kan jubörja med förslag att öka säkerhetsavståndet . Jag yrkar bifall tillreservationerna 1 och 2. Trotsatt jag själv bor i glesbygd har jag inte kunnat ansluta mig till centernsförslag, att regeringen bör ingripa till förmån för eldistributionen pålandsbygden. Skillnaden i elkostnad mellan tätort och glesbygd är inte såhimmelsskriande, och det är väl rimligt att högre distributionskostnader i någonmån får slå igenom i priset. Det finns många andra kostnader som är lägre pålandet än i tätorterna, och det är inte rimligt att staten skall bestyra allt. Vadstaten däremot bör bestyra, och det möjligt, är att öka säkerheten ivåra elsystem, som är orimligt centraliserade och har alldeles för storsårbarhet rnot yttre skador och haverier På landsbygden kräver rena djurskyddssynpunkteratt vi ser till att alla gårdar med djur får adekvata reservaggregat. Det måvara regeringens sak att utforma detaljerna i de stödsystem som kan behövas.Det kan vara skattebefrielser, generösa avskrivningsregler och kanske ävenrena bidrag. Alla alternativ bör prövas, men det är viktigt att något sker . Jag yrkarbifall till reservation nr 4. Naturligtvisär det inte bara djuren som vi skall tänka på när det gäller reservaggregat ibåde glesbygd och tätort. Det gäller i allra högsta grad att skapaöverlevnadsmöjligheter för människor. Kanske finns det ännu några som minns hurallvarligt läget blev i när eltillförseln skars av under flera dagarmitt i smällkalla vintern för . En beredskapsplanering förbåde freds- och krigskriser är i högsta grad påkallad, och börbegära att regeringen föranstaltar om en sådan planering i enlighet medmiljöpartiets förslag i reservation nr 6, till vilken jag yrkar bifall. Vi villdärvid också gärna påpeka att den decentraliserade samhällsstruktur och detmångsidiga, småskaliga energiförsörjningssystem som vi av andra skäl förordarunderlättar planeringen av ett mindre sårbart elförsörjningssystem. Denberedskapsplanering som vi yrkar på i reservation nr 6 kan också med fördelinkludera de speciella frågor som rör beredskapen inom sjukvården. Sjukvårdenhar blivit alltmer sårbar - framför allt genom införandet av engångsartiklarför allt fler behov. Men den sårbarhet som på kort sikt kan bli den värsta är bristpå elström, vatten, avlopp och värme. Detta tar vi upp i vårt särskildayttrande nr 2, som vi hoppas att utskottets majoritet och regeringen studerarmed stor uppmärksamhet. Det är dessutom icke första gången som vi tar upp dettai , så ingen skall kunna säga det blir kris, att "dethade jag ingen aning om". () replik: Huruvida man kan betrakta skillnader på . ielkostnader för ett enskilt hushåll som himmelsvida eller inte undan- drar sigmin bedömning. Men jag har erfarenhet av att skillnader av mindre storlek iandra fall har väckt stor opinion och mycken kritik om någonting har införts avriksdagen eller av någon annan instans. Redan det förhållandet att det ligger en prisskillnad ianslutningsavgifterna som tar hänsyn till kostnaderna för utbyggnaden avdistributionsnätet borde vara tillräckligt, och därför skall man inte i självaförbrukningsavgifterna lägga in en skillnad. Det är för övrigt inte hellerföretagsekonomiskt riktigt om man ser det så, eftersom varje intäkt bör bärasina kostnader. Jag beklagar att och inte kanställa upp på de här tankegångarna, fastän de rimligen borde ligga i linje medmiljöpartiets synpunkter i övrigt. Prot.1989/90:17. LARSNORBERG (mp) replik: är mycket eller litet berornaturligtvis på den totala kostnaden, som inte nämnde någontingom. Om den totala kostnaden är 30 000 är det alltså fråga om , om den är 6000 är det naturligtvis en stor skillnad. Beträffande kostnader för elström håller jag gärna med omatt det för el-företagen och distributionsföretagen föreligger enmonopolsituation, som borde behandlas på ett mer adekvat sätt. Hade centernväckt en motion om att vi skulle införa s,k, Utilities Commissions, som man hari , vilka noggrant granskar monopolföretagens taxesättning över hela landetoch i alla sammanhang, hade jag varit benägen att ställa upp. Men jag tyckeratt den här motionen var alltför ad hoc-betonad för att vi skulle vilja gå medpå den. () replik: Det är inte omöjligt att vi hade väckt ensådan motion om vi hade kunnat stava till de nämnda orden. Men det var egentligen inte det frågan gällde, utanförhållandet att det är så stora skillnader mellan förbrukningsavgifterna. Viföreslår inte och har heller inte tänkt oss att samhället skall ta dessakostnader, utan vi menar att kostnaderna skall bäras inom kollektivet, dvs. avdem som köper el av distributionsföretagen. Faktum är att skillnaderna kanvara lika stora inom en tätort som mellan tätort Och landsbygd. Om man måstebygga ut distributionsnätet genom ett bergigt område, där man hela vägen måstespränga sig fram, kan det kosta mer än att bygga ut en luftledning tilllandsbygden en bit utanför tätorten. Man tar ut olika avgifter beroende pådessa kostnader. Därför menar jag fortfarande att skillnaderna iförbrukningsavgifter är omotiverade. () replik: Jag skall inte förlänga diskussionen. Däremotvill jag beröra Utilities Commissions, som kan översättas medmedborgarkommissioner för taxesättning eller något liknande.