prot · GD098 · 1989-12-31 00:00:00 — ANN-CATHRINEHAGLUND (m); Allvarligt oroade över flykten från läraryrketoch över de tomma utbildningsplatserna i lärarutbildningen föreslog vimoderater en parlamentarisk arbetsgrupp. Vi ansåg då som att detär nödvändigt att diskutera innehållet i skolans verksamhet. Inte minst de kraftigareaktionerna på regeringens besparingsförslag när det gäller skolan var teckenpå att det finns djupgående fel. Skolministern sade att den moderata inriktningen påkunskaper och färdigheter är grund och snäv. Flykten från läraryrket har fortsatt. Rapporterna omdåliga kunskaper, om slitna lokaler och om våld och oro i skolan är många. Detär fortfarande stora problem med obesatta platser i lärarutbildningen. Viföreslog en oberoende skolkommission. Skolministern sade att vi moderater svartmålar. Självägnade sig skolministern åt skönmålning och talade om yttre ting. Tidningsrubriker må ibland vara överdrivna och ge en bildsom är lösryckt ur sitt sammanhang; - Lärare i uppror - Bomben iskolan. Det ligger en bomb och tickar i skolan - Byråkratinkostar alltmer i skolan - Elever kräverkrafttag mot våldet - Tomt i katedern - Ministern in -lärarna ut Även om detta är överdrivet måsteman allvarligt och uppriktigt fråga sig: Är detta tecken på en skola i harmoni? Visst är mycket fint i den svenska skolan. När jag besökermin egen skola, Vialundsskolan i , blir jag glad över mycket. Men även därmöter jag lärare som tröttnat. Alltför ofta möter jag problem. Alltför ofta möter jaglärare som förtvivlar över att ingen vill diskutera det verkligt viktiga förskolan, lärare och föräldrar som kräver handling från politikerna och intebara vackra ord. är tidningarna fulla av lärares och eleversprotesten Man kan ha olika synpunkter på demonstrationer, och jag vill integöra något inhopp i avtalsförhandlingarna. Men jag vet att det finns hos mångai skolan en uppdämd irritation och vrede som strömmar ut. Egentligen är det inte konstigt - när skolan skallombesörja allt mer blir ingenting riktigt ordentligt. Skolans personal gåromkring med känslor av otillräcklighet därför att kraven pä skolan är så många,så skiftande och så oförenliga. Skolans traditionella och viktigaste uppgift - att gekunskaper och färdigheter - trängs undan och får allt mindre tid. Annat änundervisning får breda ut sig. Skolan som kärnan i förmedling av kunskaper ochfärdigheter, det som ger hela grunden för vår kultur och vårt samhälle, är intelängre lika självklar som förn Skolan håller på att abdikera från sin roll somkunskapsförmedlare. Det är då inte särskilt egendomligt att också lärarnasyrkesroll faller i respekt och status. Det är dags att konstatera att skolan inte klarar allt -skolarbetet måste inriktas på det centrala! Att lärarna visar en så kraftig reaktion tyder påatt droppen har urholkat stenen. Att ungdomar inte söker sig tillläraryrket hänger naturligtvis samman med att de hör att yrket har låg statusmen också med att de själva har erfarenhet av skolan som arbetsplats ocharbetsmiljö. utlovade skolministern en analys av konsekvensernaav ett ändrat huvudmannaskap, den s.k. kommunaliseringen av lärartjänsterna.Den analysen har vi inte sett. Däremot har vi sett förslag om kommunalisering,dvs. inte på bord utan i avtalsförhandlingarna. Vilka är motiventill detta? Skall inte vi i besluta om sådant? Vilka ärskolministerns motiv? Vilka är regeringens motiv? Är det att vältra överkostnader på kommunerna? Vad vill regeringen med skolan och lärarna? Det ärviktigt att vi 1989/90:8 12 oktober1989 alla fårdet klart för oss. Skolministern är inte närvarande i kammaren, men kanskestatsrådet kommer att svara på den frågan. Man måste över huvud taget fråga sig vilka visionerregeringen har för skolan? Har regeringen och vår skolminister några visioneralls? Vår svenska skolas grundproblem beror på att skolpolitikeninte sätter kunskaper och färdigheter i centrum och inte tar tillräcklig hänsyntill att eleverna är olika och har olika anlag och förutsättningar. Enhetlighetoch uniformitet sätts före den enskilde eleven. Detta drabbar alla elever menfrämst dem som behöver särskilt stöd och inte får det hemma. En likvärdig skola betyder att skolan faktiskt inte kan selikadan ut för alla. Barn är olika och har lika rätt att få utbildning eftersina egna anlag och förutsättningan Vi har världens mest påkostade skolsystem men pengarnaanvänds inte rätt. Byråkrati, administration och kringaktiviteter får slukaresursen Skolan har fått ta på sig massor av uppgifter som skjutit skolanshuvuduppgift åt sidan. Krav på att skolan skall ta upp än det ena än det andraställs ständigt. Detta vill inte regeringen göra någonting Därför fortsätterproblemen, och därför har vi fått lärarkrisen. I våravisioner för en bättre skola finns; - mål somsätter kunskaper och färdigheter i centrum, tydliga mål som gör att skolanshuvuduppgift också blir tydlig och möjlig att genomföra. - Betyg somredovisar kunskaper och färdigheter i relation till läroplanens krav. Våravisioner om betygen stämmer överens med betydande opinioner i , inteminst inom Hem och Skola. Det är inte en expertgrupp för att analysera betygensbetydelse vi behöver utan beslut om ett bättre betygssystem. - Ett avregleratstatsbidragssystem som följer elevens val av skola. Det ger frihet för eleveroch föräldrar att välja skola. - Mindre krångeloch färre måste få organisera och genomföra undervisningenpå det sätt som bäst leder till att alla elever får goda kunskaper ochfärdigheten Det är ute på skolorna man har kompetensen och de bästaförutsättningarna att bestämma detta. Med tydliga mål och ett bra betygssystemkan vi lämna större frihet och ansvar åt varje skola. - Ökademöjligheter att välja inriktning och studiekurs. Detta är särskilt vikfigt föreleverna på högstadiet. Deras möjligheter att lyckas väl ökar om de kan väljaefter anlag och intresse. - En friståendeorganisation för utvärdering av skolresultaten. - En tidigareskolstart. - En bättrelärarutbildning som har förutsättningar att göra lärarna kunniga, trygga ochengagerade i sin lärarroll. I vår vision spelar kunskaper ochfärdigheter huvudrollen i skolan. Skolan skall vara skola. Skolans problemhandlar om att man inte tillräckligt tydligt slagit fast detta. I ett samhälle där man anser att utbildning, kunskaper ochfärdigheter är något viktigt - en huvuduppgift för skolan - säkerställer mantillgången på bralärare, goda läroböcker, bra lokaler, bibliotek och en bra arbetsmiljö för Prot. 1989/90:8 elever och lärare. Jag beklagar attskolministern inte är här för att redogöra för sin vision. Jag vill frågastatsrådet ; Vilken vision har regeringen för vår skola? LARZJOHANSSON (c): Jag skall börja med att säga några ord omradio- och TV-frå-gor, men eftersom det mest handlar om utbildningsradiontycker jag att det hör hemma i det här avsnittet av debatten. Även socialdemokraterna har ju numera insett att det inteär vare sig praktiskt eller juridiskt möjligt att upprätthålla reklamförbudeti satellit-TV-sändningar som riktar sig mot svensk publik. Man är också på detklara med att om vi inte tillåter reklam i svensk TV. så hamnar dessareklamintäkter någon annanstans. Från sida har vi mycket tidigt redovisat att vianser att dessa reklamintäkter bör komma och tillgodo. Om man tillåter reklam i en av de nuvarande svenska TV-kanalerna, får viockså resurser för att höja kvaliteten på radio- och TV-programmen men ocksåför att fullfölja satsningarna på t.ex. lokalradion, där mycket återstår attgöra, liksom för en regionalisering av utbildningsradion. Utbildningsradion kommer,i det utbildningssamhälle som vi redan befinner oss i, att spelaen mycket stor roll som folkbildare, som distansundervisare, t.ex. ilärarfortbildningen, och i annan personalutbildning. Därför tycker vi i centerpartietatt det bästa vore att man ser till att dessa resurser hamnar i och kommer dessa angelägna utbildningsändamål till godo. Vi har som det har sagts här haften ganska intensiv debatt om skolan. Det som den uppmärksamme lyssnaren harkunnat notera är att allt fler tydligen har kommit till samma uppfattning. Dethar redovisats av , moderata samlingspartiet har uttryckt sammasak, och i program om skolan, som vi kunde läsa , har detockså redovisats. Och har detta framförts från sida påden skolriksdag som avhålls ute i . Alla säger att problemen i skolaninte beror på att skolan har för litet pengar utan på att pengarna används påfel sätt. Pengar finns det nu tydligen gott om. Jag försäkrar att de närmare900 kommunalpolitiker och skolmänniskor som var samlade i inte hadeupplevt riktigt samma sak. De hade faktiskt inte intryck av att det finns gottom pengar ute i skolan. Det påstås att har väridens dyraste skola, menatt resultaten inte blir särskilt bra. Alltså används pengarna på fel sätt avdem som är verksamma i skolan. Då kan man undra varför de som anser attpengarna skall användas på ett annat sätt inte kan vara litet merkonkreta och tala om hur pengarna skall användas. Visst går det att göra skolan billigare genom att lägganed små skolor i glesbygden, genom att slå ihop små klasser till större, genomatt låta barnen gå extra till skolbussen, genom att sänka standardenpå skolmåltiderna ytterligare och genom att låta barnen ha de slitnaskolböckerna ytterligare några ån Det är ju på det sättet besparingarna hargått till under 1989/90:8 12 oktober1989 Läggerman därtill en undermålig arbetsmiljö, på grund av ett bristandelokalunderhåll, är bilden ganska fullständig. Detta är resultatet avregeringens besparingspolitik, som regeringen har lyckats genomföra i förstahand med stöd av och delvis med stöd av . 1 det lägetkommer av alla och ropar på en kriskommission för skolan. Mankan då fråga om det skulle bli mer pengar om de i och för sig otillräckligaresurserna för allt annat än undervisning, dvs. lokaler, skolmåltider,skolskjutsar, m.m., lades ihop med de resurser som anvisas för lärare ochskolledning. Jag förutsätter nämligen att man räknar med att minst lika mycketsom finns för lärarlöner och skolledarlöner också skulle användas tilldet i fortsättningen. Alla talar ju dessutom om behovet av att höja lärarnaslöner och av att satsa stora pengar på fortbildning. Då tycker jag att alla somnu för detta resonemang om att pengarna i skolan räcker till bara de används pårätt sätt måste vara litet mer konkreta när det gäller vad de menan Det räckerinte att tala om administration och byråkrati. Jag är ganska övertygad om attt.ex. inte har en aning om hur mycket denna administrationoch byråkrati i skolan kostar i förhållande till det totala anslaget tillskolverksamheten. Ikompletteringspropositionen, som lades fram , meddelade skolministernriksdagen att han tänkte göra en analys av vad som skulle hända om de nuvarandestatligt reglerade tjänsterna i skolan överfördes till kommunalt regleradetjänsten Vi från sade att vi inte motsätter oss en sådan analys. Visade att en sådan analys kunde göras för att man skulle se vad en sådan ledertill. Men vi ställde vissa bestämda villkon när denna fråga dessutom harlyfts in i avtalsrörelsen tycker jag, om vi skall diskutera denna frågaseriöst, att det finns anledning att ytterligare markera att alla förutsättningarmåste klargöras på ett tydligt sätt. Därför finns det nu anledning för oss icentern att säga, i förhållande till det vi redovisade i samband med kompletteringspropositioneni våras, att frågan om lärartjänsternas reglering skall lyftas ut uravtalsförhandlingarna. Det är, vilket redan har sagts här tidigare, en politiskfråga som skall fatta beslut om. Därför säger vi i ; Redovisaresultatet av denna förutskickade analys för ! Genomför dessutom ettformellt samråd med personalorganisationerna! Detta är nämligen ingenting somman förhandlar om. Däremot samråder man med personalorganisationerna om man harför avsikt att föreslå en förändring. Dessutom säger vi i centern:Redovisa öppet resultatet av de förhandlingar som rimligen måste ha förts medSvenska kommunförbundet om detta övertagande av lärartjänsterna för ,och naturligtvis även för allmänheten, för svenska folket. Om regeringenförhandlar om relativt frikostiga lönehöjningar för lärarna, även om de enligtlärarorganisationerna är otillräckliga, och säger att denhar för avsikt att sedan föra över lärartjänsterna till kommunalt regleradelärartjänster och därmed få ett kommunalt avtal, är det ju rimligt attKommunförbundet har haft åsikter om hur denna överföring skall gå till och hurde ökade kostnaderna skall finansieras. Det tycker jag att bör få enredovisning av. Vi i kräver också att regeringen lägger fram ettförslag om förenklade specialdestinerade statsbidrag till skolan. ningar ärvi i för vår del beredda att förutsättningslöst pröva frågan om ettförändrat huvudmannaskap för skolans personal. () replik; Jag tror inte att heller kanange en exakt siffra för hur mycket administrationen och byråkratin i densvenska skolan kostar Men om har följt skoldebatten står dethelt klart att de allra flesta har insett att det kolossala regelverket,byråkratin och administrationen på alla nivåer kostar väldigt mycket pengaroch att de allra flesta, t.o.m. vår skolminister, vill minska byråkratin ochadministrationskostnaderna. Problemet är bara att man från regeringens sida inteförmår att verkligen avreglera och införa ett förenklat statsbidragssystem. Jagkan nämna en kommun i mitt eget län, kommun, där man har gjort enundersökning i vilken det sägs att administrationskostnaderna i grundskolanhar ökat med per elev. Antalet elever har minskat , menkostnaderna har minskat med . Och det är kostnaderna för byråkratioch administration som ökar Jag tror att de flesta som diskuterar skolan är överens omfärdriktningen. Problemet är att de flesta inte vill genomföra en verkligavreglering och en verklig målstyrning. Om man får en målstyrning som innebäratt skolans huvuduppgift klart anges, som innebär att skolan har ett brabetygssystem och som innebär att det sker en fristående utvärdering, kan enavreglering ske och den enskilda skolan, personalen och föräldrarna kan formaskolan i enlighet med skolans mål. () replik; Det är kanske inte så konsfigt omkostnadsreduktionen inte följer elevminskningen. Om den skulle göra det skulledet, , innebära att små skolenheter måste läggas ned, attsmå klasser måste slås ihop till större klasser och att färre lärare måsteanvändas. Om det är denna organisation man vill ha går det att minska kostnadernai takt med elevminskningen. Kostnadsökningarna för skolans administration kanuttryckas på det sätt som gjorde, och då verkar dedramatiska. redovisar att administrationskostnaderna, denlokala skolad-ministrationen, skolledningen osv., har ökat med27 %. Det låter väldigt mycket. Men den totala kostnaden för dennaadministration och denna "fruktansvärda byråkrati" utgör avskolans kostnader enligt redovisning. Med tanke på detta blirdimensionerna på dessa kostnader litet annorlunda. Om lyckas halvera dem, vilket ju innebär en ganska kraftig reduktion,skulle det inte betyda särskilt mycket för det totala kostnadsläget. De utgörtotalt av de faktiska kostnaderna. Dessutom hade ett par gångerunder det förra möjlighet att rösta för ett mycket kraftigt förenklatstatsbidragssystem som föreslogs av här i . Men moderaternaröstade emot, och därför har vi det nuvarande statsbidragssystemet. ANN-CATHRINEHAGLUND (m) replik; Den beskrivning av administrationskostnaderoch byråkrati som jag redogjorde för står inte jag själv för, utan den stårt.ex. kommun för Det är helt andra siffror än de som har redovisat. Man kan använda vilka siffror som helst, men man måste juräkna med de totala kostnaderna när man talar om byråkrati och administration. Ett av problemen är också att skolan har så mångakringaktiviteter; det är så många andra saker än själva undervisningen somlagts på skolan och som kostar väldigt mycket pengar Det innebär också stressoch svårigheter för alla lärare, som egentligen har valt läraryrket för attundervisa och som är utbildade för att undervisa. Att, som vi föreslår, minskakringaktiviteterna är en metod såväl att stärka skolans undervisande roll, attstärka lärarna och att stärka läraryrket som att minska kostnaderna och läggapengarna på undervisning. () replik: Om man räknar s.k. kringaktiviteter, t.ex.elevvårdsinsatser, som byråkrati och administration kan man naturligtvisredovisa helt andra kostnaden Men det som jag har återgivit för Ann-CathrineHaglund är redovisning av de samlade kostnaderna ute ikommunerna för administration av skolan. De är av den totala skolkostnaden. Hanteringen av det, som man sägen oerhört komplicerade ochsvåra statsbidragssystemet kostar kommunerna av den totalastatsbidragsvolymen. Det är alltså inte så fruktansvärt höga tal vi talar om. Jag tycker också att man skall försöka begränsa dem ochgöra de besparingar man kan. Men man skall inte hysa någon övertro på att mankan lösa alla skolans andra problem med att förändra kostnaderna med en ellerannan promille. Förste vice talmannen anmälde attAnn-Cathrine anhållit att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik. Eftersom jag har fått veta av han inte har möjlighet att följa hela debatten vill jag gärna utnyttjaett par minuter av min taletid till att ta upp en speciell fråga som LarzJohansson berörde, nämligen TV-frågan. Jag vill i det sammanhanget bara säga att det ju nu harframlagts en utredning av TV-verksamheten i den mediasituation som vi nubefinner oss i. Den är ute på remiss och kommer att behandlas. Självfallet finns det skiftande uppfattningar kring den.På en punkt vill jag invända mot beskrivning. Han skildrade detså, att det inom socialdemokratin finns tvekan och osäkerhet, medan hans egetparti är oerhört enigt och bestämt när det gäller hur man skall hantera dethär. har en tidigare industriminister medhemvist i parti för Lantbrukarnas Riksförbunds räkningpresenterat en linje som är en helt annan än den som företräder,nämligen att etableraen fristående tredje TV-kanal; man börjar med att presentera ensatellitsändare för etablering nästa ån Det är en TV-politiksom går helt på tvärs mot den som företräder. - Tillvaron ärnågot komplicerad också i bondeleden. LARZJOHANSSON (c) replik; Det här kanske inte riktigt hör till debatten,men låt mig ändå göra en jämförelse. Anta att ett f.d. statsråd i en socialdemokratisk regeringefter det att han lämnat regeringen skulle bli låt oss säga direktör i KF.Kommer denna direktörs ageranden, om de inte överensstämmer med detsocialdemokratiska partiets åsikter, då att tas till intäkt för påståenden omatt det socialdemokratiska partiet är splittrat? Räcker det inte med att nihar ledamöter i verkställande utskottet - i och för sig verksamma i andraorganisationer - som allt som oftast redovisar från partilinjen avvikandeåsikter? Vad som egentligen är intressant att diskutera, BengtGöransson, är följande. Om det nu finns rätt betydande intäkter att hämta påradio- och TV-området, om vi har stora behov, både när det gäller radion ochTV;n - jag har visat på utbyggnaden av lokalradion och inte minstutbildningsradion -och om man inte har för avsikt att tillgodogöra sigreklamintäkterna utan låter andra ta hand om de möjligheterna, på vilket sätttänker då stärka t.ex. utbildningsradions möjligheter att iframtiden fullgöra sina uppgifter? Det krävs ganska betydande resurser och rättbetydande tillskott. Än så länge har det inte synts till någon större viljafrån regeringens sida att skjuta till de pengarna. På den senaste frågan skulle jag vilja svaraatt jag i varje fall inte har för avsikt att föreslå att utbildningsradionskall finansiera sig med reklamintäkter som den skall söka värva i tävlan medden satellitsändare som öppnas av , och Föreningsbankernas bank. () replik; Det är en mycket medveten vantolkning somBengt nu gön Vad vi har föreslagit är att en av TV-kanalerna skalltillgodogöra sig reklamintäkterna, att de i sin tur skall tillföras helaSveriges och sedan användas för olika ändamål. Det innebärinte att utbildningsradion skall sända reklamprogram utan attutbildningsradion skall få del av de reklamintäkter som hela koncernen skullekunna tillgodogöra sig. Men föredrar tydligen att några andratillgodogör sig reklamintäkterna och att utbildningsradion och andra delar avRadio- får fortsätta att leva på svältkost. och högskolan i ärförmodligen de regionalpolitiska åtgärder som varit mest effektiva när detgällt att utveckla en regioni vårt land. I våra grannländer - i både och - har man på sammasätt etablerat universitet och forskning i svaga landsändar för att nå enbalanserad utveckling. Man vet att ett universitet med dess forskning verkardynamiskt, som en motor för en region. Det här synsättet präglar också denregionalpolitiska kommitténs betänkande - utbildning är där av strategiskbetydelse för att utjämna regionala skillnaden I vårt land har vi successivt byggt upp högskolor för attgöra högre utbildning tillgänglig för alla oberoende av bostadsort. Det ärmycket bra. Men en högskola utan forskare och forskning riskerar attstagnera och bli en postgymnasial utbildningsanordnare, där utbildningen kanbli av lägre kvalitet än vid universiteten. Det finns ett befruktande sambandmellan grundutbildning och forskning, som höjer utbildningens kvalitet. Egentligen är det en rättvisefråga. Våra studenter vid deregionala högskolorna skall självfallet garanteras samma höga kvalitet iutbildningen som studenterna i , , , , ochLinköping. Jag talar alltså för att fasta forskningsresurser skall tillföras deregionala högskolorna. Vid högskolan i har den s.k. Värmlandsmodellenför forskning utvecklats. Den innebär att forskare adjungeras till högskolanför att ge forskarutbildning. Det finansieras med gemensamma insatser frånkommun, landsting, länsstyrelse, näringsliv och fackliga organisationen Vi har visat att det finns en stark vilja i länet attutveckla vår högskola, och vi har visat på goda forskningsresultat genom deavhandlingar som lagts fram. Men Värmlandsmodellen har alltför mycket av adhoc-karaktär och kortsiktigt perspektiv. Det är därför nödvändigt att högskolanfår fasta forskningsresurser över den statliga budgeten. Vi värmlänningar - jagtror mig här tala för hela länet - väntar oss det i det förslag som kommer iforskningspropositionen i vår. En stor del av vår högskola är lärarutbildning. Av 190utbildningsplatser har vi den här höstterminen 60 tomma platser påtidig-lärarlinjen. Det beror bl.a. på att vi här i beslutat skärpaantagningskraven. I följer vi det beslutet och antar enbart behörigastudenter. Därför står av platserna tomma. Att så många saknar behörighettror jag beror bl.a. på att gymnasieskolan ännu inte kommit i takt med de nyakraven. Många elever har valt fel gymnasielinje från årskurs 9. Säkert harockså den negativa debatten om läraryrket medverkat. Budskapet att läraryrket inte är något framtidsyrke är endjupt missvisande mediabild, som medverkar till att vi under mitten av90-talet kommer att sakna lärare. Redan nu är det svårt att rekrytera vikarieräven i icke överhettade områden. För att häva den trenden måste högskolorna och UHÄ bättremarknadsföra utbildningen. Det är riktigt att vi även fortsättningsvis skallställa höga krav på blivande lärare, men man måste fråga sig om inte eleverfrån humanistisk och ekonomisk linje skulle kunna vara behöriga att blitidig-lärare i svenska och samhällsorientering. Jag menar attantagningsreglerna i vissa fall bör justeras. Jag frågar mig vilka initiativutbildningsministern tänker ta för att öka rekryteringen till justtidig-lärarlinjen. Kommer t.ex. antagningsreglerna att ses över? hade vi i , som så många andralän, svårt att rekrytera elever till flera av de gymnasiala yrkeslinjerna. I århar vi fler förstahandssökande, och en negativ trend i yrkesutbildningenhar brutits. Yrkeslinjerna har blivit attraktiva linjer och har vi bara 30vakanta platsen något som måste anses marginellt.