prot · GD09131 · 1989-12-31 00:00:00 — Centernskritik mot regeringsförslaget var nog typisk för den mer balanserade kritiksom framfördes. Däremot kom olika partier till olika slutsatser Vi i centernkom alltså efter moget övervägande fram till att man imder utskottsbehandlingenborde bearbeta förslaget till lagstiftning. Det måste -menade vi - preciserasså, att lagstiftningen inte skulle kunna leda till en begränsning avöppenheten och rätten att avslöja missförhållanden. Närutskottsbetänkandet framlades , framgick helt klart att det var justden linjen som utskottet hade arbetat efter Hösten1988 enades tre partier i utskottet - , socialdemokraterna ochmoderaterna - om att det skulle göras en bearbetning av regeringens lagförslag.Tack vare ett förnämligt arbete inom lagutskottets kansli kunde där utarbetasen promemoria, rubricerad Skyddet för företagshemligheter och den friaopinionsbildningen. Innan jag går in på denna promemoria vill jag erinra om attregeringens lagförslag byggde på att den som med uppsåt olovligen bereder sigtillgång fill en företagshemlighet skulle dömas för företagsspioneri. Förolovlig befattning med företagshemlighet skall den kunna dömas som anskaffar enföretagshemlighet trots vetskapen om att den som tillhandahåller hemligheten,eller den som före honom begett sig fillgång fill denna, har gjort sig skyldigtill företagsspioneri. promemoria framfördes förslag till ändringar i lagtexten för atttillgodose ställda krav, med tanke på den kritik som riktades mot regeringsförslaget.Vi arbetade fram en ny 2§, där det bl.a. fastslås att lagen endast skall gällaobehöriga angrepp på företagshemligheter Vi fastslog att som obehörigt angreppräknas inte att någon anskaffar, utnyttjar eller röjer företagshemlighet föratt avslöja något som skäligen kan misstänkas utgöra brott, eller som kanutgöra annat allvarligt missförhållande i näringsidkarens rörelse. Vi fastslogäven att det inte skall anses vara ett obehörigt angrepp att någon utnyttjareller röjer en företagshemlighet som han eller någon före honom fått del av igod tro. Genomdetta tillägg till lagförslaget och vissa andra förändringar ville vi ilagutskottet att det klart skulle framgå att det aldrig skall bli fråga omstraff eller skadeståndsskyldighet, om någon avslöjar brott eller andrasärskilt allvarliga missförhållanden inom ett företag. Därigenom borde denkritik som hade framkommit mot regeringsförslaget för dess oklarhet inte utgöraett motiv för avslag på lagförslaget i övrigt. Enannan fråga som debatterats är huruvida regeringens lagförslag var förenligtmed den grundlagsfästa yttrande- och tryckfriheten. För att man skulle fålagutskottets ändringsförslag ordentligt granskade remitterades promemoriantill lagrådet. För att de yttrandefrihetsrättsliga aspekterna skulle belysasytterligare gavs även tillfälle att yttra sig överförslaget. Såväl lagrådet som förklarade i sinayttranden att det inte fanns något som hindrade ett genomförande av lagutskottetslagförslag från tryckfrihetsrättsliga utgångspunkter Från de synpunkter somkonstitutionsutskottet har att bevaka i dessa frågor fann intekonstitutionsutskottet något hinder mot ett genomförande av den aktuellalagstiftningen, eftersom denna inte kan anses strida mot de intressen som bärupp den grundlagsfästa yttrande- och informationsfriheten. Motdenna bakgrund fann vi i , liksom de båda övriga partier som bildarmajoritet i lagutskottet, att fog för kritik i dessa hänseenden inte längreförelåg sedan lagutskottet omarbetat och kompletterat regeringens lagförslag. Mennär vi här i kammaren behandlade utskottets förslag , lyckadesen minoritet få igenom beslut om att förslaget skulle återförvisas fillutskottet för att vila i minst ett år Sammamajoritet som stod bakom utskottets förslag föreslår nu att riksdagenantar det av lagutskottet omarbetade förslaget till lag om skydd förföretagshemligheter Minoritetenmotsätter sig även nu att denna lag fastställs. Vi har hört argumenten här idebatten. Ett av dem går ut på att en samordning bör ske medmeddelarskyddskommitténs förslag till lagstiftning. Men faktum är, som på- 1989/90:131 30 maj1990 pekats av representanterför majoriteten, att meddelarskyddskommittén utgår ifrån att lagutskottetsförslag till lag om skydd för företagshemligheter skall antas av . Någonfrågar kanske om det behövs en ny lagstiftning. Även denna fråga har tagits upptidigare i dagens debatt. Jag vill ändå något kommentera den saken. Somutgångspunkt har vi i , liksom troligen övriga inom majoriteten ilagutskottet, att det ligger i såväl samhällets som företagens och de enskildamänniskornas intresse att det råder en effektiv, sund och på lika villkorbaserad konkurrens inom näringslivet. Men ett företags konkurrensförmåga är ihög grad beroende av den samlade kunskap som finns i företaget. Det är därförnaturligt att det enskilda företaget betraktar sitt unika och strategiskakunnande som en värdefull tillgång som det gäller att slå vakt om. Skyddet förföretagshemligheter är minst lika viktigt som t.ex. patentskyddet. Vi måsteäven komma ihåg att den tekniska utvecklingen medfört att utomstående har heltandra möjligheter än tidigare att olovligen skaffa sig information om ettföretags interna angelägenheter Vi måste också betänka att svenska företagarbetar i en internationell konkurrens. Det är därför ett gemensamt intresseför oss i vårt land att svenska företag med framgång kan hävda sig i deninternationella konkurrensen. Detena syftet med den nya lagen är alltså att tillgodose företagens behov. Detandra syftet är att de privatanställda - till skillnad från vad som gäller förnärvarande - skall få möjlighet att utan risk för straff och skadeståndsansvarge offentlighet åt brott och andra missförhållanden inom företaget. Som viframhåller i utskottsbetänkandet innebär inte lagförslaget någon skärpning avde anställdas tystnadsplikt utan tvärtom en liberalisering. Motbakgrund av de nämnda förhållandena måste det anses vara angeläget att entidsenlig lagstiftning ersätter den lagstiftning som kom till . Sammanfattningsvis anser vi i att en tidsenlig lag om skydd förföretagshemligheter behövs och att lagförslaget efter lagutskottets bearbetningskall utgöra ett effektivt skydd för företagen - utan att begränsa den friaopinionsbildningen. Lagen kommer inte i konflikt med yttrandefriheten, och denskall uttryckligen inte utgöra något hinder när det gäller att avslöjabrottslig verksamhet, exempelvis miljöbrott eller andra allvarligamissförhållanden i ett företag. Dessutom har, som jag nämnt, krav påen skyndsam utredning i fråga om meddelarskyddet i icke offentlig verksamhettillgodosetts. Detre första talarna, , och bet , angrep på olika sätt ställningstagande. menade att hade vacklat. Jag vill inte gå in på detaljer, men jag kan säga att inte har vacklat. har följt en konkret linje, och jag har redogjort för kraven i den mofion som från sida väcktes och framhållit att vi , liksom , kan konstatera att motionskraven - Berfil Fiskesjö var för övrigt första namn i motionen - tillgodoses efter den bearbetning av regeringens lagförslag som lagutskottet har gjort. sade att hade legat lågt och hukat sig. Jag vet inte vilkenanledning hon har att säga någonting sådant. De tre partier som var beredda att försöka få fram ettbearbetat lagförslag var självfallet aktivare i denna fråga än de parfier somställde sig vid sidan om. ElisabetFranzén kom med motsvarande kritik. skulle inte ha deltagit utanendast följt majoriteten. Ja, tillhör ju majoriteten och har varit medom att ta ställning för de förslag som majoriteten har ställt sig bakom. Därföryrkar jag, herr talman, bifall till dessa förslag. 1989/90:131 30 maj1990 23 () replik: Grundregeln när det gäller lagen om företagshemligheter ochmeddelarfrihet är ju den här säkerhetsventilen. Det är på denna punkt som jaghar frågat . Talman har ju en uppfattning om hursäkerhetsventilen skall se ut, medan i lagutskottet tyckernågonting annat. Då frågar man sig: Varför har centerpartisterna i lagutskottetkört över sin talman och hans uppfattning i meddelarskyddskommittén? Det är avrätt stort intresse att få veta skälet. Över huvud taget kan mansäga att det här rör sig om en juridisk snårskog. Närdet gäller regleringen av yttrandefriheten på den enskilda sektorn blir dennågot av en ogenomtränglig snårskog. Enligt huvudregeln stadgas ingen allmänoffentlighet. Undantagsvis skall det införas meddelarrätt. Men det finns ettspecialundantag från undantaget, och det gäller företagshemligheter Dessutomfinns det ett undantag från specialundantaget, som kan bli aktuellt omallmänintresset så motiverar Jagtycker att en sådan beskrivning av rättsläget, och den är korrekt, är milt sagtobegriplig för allmänheten. Det är också symtomatiskt för den rättsliga oklarheteni den här lagstiftningen att t.o.m. meddelarskyddskommittén har missuppfattatlagutskottets lagtext. Frågan var nämligen hur mycket den som läcker om enföretagshemlighet skall ha fattat rent subjektivt. Är nöjd medatt medverka till en lagstiftning som är så pass oklar? Anf.24 () replik: sade att jag påstått att inte deltagit utan baraföljt majoriteten. har ju deltagit i mötena och tillhör utan tvivelmajoriteten. Jagville framhålla att jag uppfattat som mycket passiv i denna fråga ochaldrig förstått varför tagit ställning på det här sättet. I mångt ochmycket strider det mot vad , enligt min uppfattning, brukar vara månom, nämligen den lilla människan. Det är ju i de stora företagens ochnäringslivets intresse att få igenom det här lagförslaget. Jag skall inteställa några detaljfrågor om lagförslaget och ställningstagande. Såvärst mycket klokare har jag inte blivit av debatten , men jag har fått enhistorisk bakgrund. Jag skulle emellertid bli glad om ville svara påden fråga som har ställts. 25 (e) replik: Först några ord till som ständigt upprepar sinfråga om partiernas ställningstagande i lagutskottet och meddelar- 1989/90:131 30 maj1990 Han varju mycket tyst om det förhållandet att representant imeddelarskyddskommittén har avstyrkt det förslag som kommittén framlagt.Huruvida hon har väglett kommittén för att rätt tolka lagutskottet är migobekant, men den något annorlunda tolkning som kommittén gör när det gäller endel av 2 § i vårt förslag fill lag har vi kommenterat i lagutskottetsbetänkande och det finns att läsa på s. 29. Självfalletkan man göra något olika tolkningar av lagparagrafer, och det är ju inteåsiktsskillnader inom ett parti, alltså , därför att en ledamot i en utredninghar gjort en tolkning och det i utskottet kanske görs en något annan tolkning.Det viktigaste är ju att frågorna blir belysta. Omdet är några brister, får man successivt justera lagstiftningen. Utskottsmajoritetenskriver också att viutgår ifrån att det kan bli anledning till ändringar Mendet är inte frågan om åsiktsskillnader, utan det är fråga om att analysera enviss lagstiftning. När talar om undantag från undantag, ärdet nog bara han själv som tycker att det är en intressant teoretisk lek. ElisabetFranzén anser att har varit passiv. Jag vet inte vad som krävs för skall anses aktiv. var ett av de partier som väckte en motion ianledning av propositionen. Vi fick i utskottet för desynpunkter som vi hade i den motionen. Jag vet inte om det skall tolkas sompassivitet. Jag tycker i stället att det skall tolkas som en framgång. Attslå vakt om den lilla människan är ett av de grundläggande motiven för centernspolifiska arbete. Det gäller även i det här fallet. 26 () replik: Det hedrar att han erkänner att det finns en skillnadmellan hans uppfattning och talman . Däremot underskattar hanskillnaden. Det är inte någon liten skillnad, utan det är faktiskt en avsevärdskillnad. Detär en tröst för tigerhjärta att man kan göra justeringar i efterhand. Vet manatt det är fel och problem med lagstiftningen, skall man inte genomföra den ochsedan omedelbart sätta i gång att ändra den. Denav mig beskrivna är inte teoretisk. Att den är verklig framgårdirekt, om man studerar materialet som vi nu diskuterar Folkpartiethar en alldeles klar linje, och jag har talat om det tidigare. Jag kan också meddela att det finns en principiellmodell för hur vi anser att det skall gå till. Detaljutformningen är integjord, för vi vill ju avvakta remissutfallet. Vi tycker nämligen att det är viktigtatt lyssna till vad andra människor har att säga och inte stendövt bara körarakt fram och över människor Beträffandefolkpartiets inställning i lagutskottet och i meddelarskyddskommittén villjag.säga att där finns en klar, samordnad linje. Därom råder inget tvivel. Låtmig avslutningsvis säga så här-jag sade det förra gången och tvingas upprepadet nu: Jag tycker bestämt att det är bättre att få en bra lag än endålig lag . 27 () replik: När jag talade om passivitet hade jag, det måste jag medge,inte närmare studerat vad gjort innan kom in i riksdagenoch jag i lagutskottet. Men som och jag tillsammanshar suttit i utskottet har jag inte hört mycket om varför har tagitställning på det sätt som partiet har gjort. Anf.28 () replik: Till det sista vill jag säga att i utskottet görs det i vissa falllånga inlägg. Om det för utskottsarbetet framåt kan väl en del ifrågasätta. Iandra sammanhang görs det kortare inlägg, och vi hänvisar till de skriftligadokument som finns i form av motioner och annat. Jag har som företrädare förcentern i den här frågan nog följt den senare linjen. Kvarstår att den motion som vi väckte har varit värdefull somunderlag för de synpunkter som utskottet sedan har beaktat när det gällerframläggande av det förslag som jag hoppas att snart skall beslutaom. Vihar nu hört säga att vi borde vänta påremissyttrandena över meddelarskyddskommitténs betänkande. Det är förvånansvärtatt ett parti vars representant i kommittén går emot kommitténs förslag nu sersom det viktigaste att invänta vad remissinstanserna säger om det avfolkpartirepresentanten avstyrkta förslaget från meddelarskyddskommittén. 29 (): Jag vill passa på tillfället att hälsa justitieministern välkommen.Det är bättre sent än aldrig, och det är ju föredömligt att vi harjustifie-ministern här närvarande. För att det inte bara skall bli en passivnärvaro tänkte jag ge möjligheten att delta i debatten. Jag har några frågorsom jag vill ta upp. Vihar diskuterat länge nu om man skall samordna lagstiftningen om meddelarfrihetpå den enskilda sektorn och företagshemligheter Då vill jag fråga; Vad tyckerjustitieministern? Är det bra eller dåligt att ha den samordningen? Ochvad tycker justitieministern om meddelarskyddskommittén? Vi har diskuterat härnu ingående om den s.k. säkerhetsventil som kommittén anför Är den bra ellerär den dålig? Tycker även jusfitieministern att remissyttrandena som kan kommamöjligen kan vara ointressanta? Jagavvaktar svaren på de frågorna, så skall jag återkomma med min tredje frågasedan. Anf.30 (): Det är som under hela den långa behandlingen av lagenom företagshemligheter - eller lex som jag föredrar att kalla den - harstått för den innehållsmässiga kritiken. Inte på några punkter har vårainvändningar kunnat tillbakavisas. Dagens debatt har huvudsakligen rörtformalia, tyvärr Det gagnar inte saken. kommer rädslan ochtystnaden att sprida sig på arbetsplatserna. 1989/90:131 30 maj1990 1989/90:131 ken att förlora jobben, om man är kritisk mot förhållandena på arbetet, har iett slag blivit mycket större . Omsorgen om arbetskamrater och samhället har fått trädatillbaka för risken att det visar sig att man gjort en y op ag oc ny felbedömning.Det är ett nederlag i kampen för utvidgade demokratiska fri- onsumen op ag, rättigheter och också ett nederlag för våra strävanden att gemensamt ta på oss skyldigheter ochansvar för samhället. har ställt vissa frågor som gäller meddelarskyddskommitténsförslag. Jag vill bara svara honom att jag vill följa de principer som vi harför lagstiftningsarbetet. De är väl utarbetade och allmänt vedertagna ochinnebär att man inte i förväg tar ställning till förslag från kommittéerMeddelarskyddskommitténs betänkande är nu ute på remissbehandling, och jag seringen anledning att här i förväg ta ställning till dess förslag. 32 (): Jag respekterar ställningstagandet att inte föregripa resultatet avremissbehandlingen. Jag hoppas då bara att justitieministern vill meddelapartikamraten det, när han kräver ställningstagande av miginnan remissinstanserna har avgivit sina utlåtanden. Jagställde ytterligare en fråga förut, och jag får väl upprepa den då: Tyckerjustitieministern att det är bra eller dåligt att samordna grundlagsstiftningoch vanlig lagstiftning och ta det i rätt ordning, nämligen grundlag först ochordinär lag efter det? Slutligenvill jag ge justitieministern ytterligare en chans, av ren skär vänlighet. Ärjustitieministern beredd nu att äntligen återkalla propositionen om lex ? Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §,) 8§ Ny köplag och ny konsumentköplag, m.m. 1989/90;LU34 Ny köplag(prop. 1988/89:76 och 1989/90:77 delvis), 1989/90:LU35 Ny konsumentköplag m.m,(prop. 1989/90:89 och 1989/90:77 delvis)samt 1989/90:LU36 Konsumentskyddet vid förvärv av småhus m.m. (prop. 1989/90:77 delvis). Tredje vice talmannen meddelade att lagutskottetsbetänkanden LU34, LU35 och LU36 skulle debatteras gemensamt. -,» ,., 33 ()! 32 Herr talman! Kammaren skall nu behandla tre storaförslag till lagar som skall gällaför olika köpsituafioner i samhället. 1905års köplag ersätts nu med en modern lag som fillkommit genom ett nordisktsamarbete som pågått ett tjugotal år Även ominternationella köp har beaktats i den nya köplagen. Vi moderater har funnitförslaget till ny köplag väl avvägt och biträder regeringens proposition iärendet. Lagförslagetom konsumentskyddet vid förvärv av småhus har inte heller föranlett ossmoderater att föreslå några större förändringar På en punkt vill jag återkommamed ett yrkande som berör denna lag. Dettredje lagförslaget gäller en ny konsumentköplag. I stora delar godtar vimoderater förslaget, men i vissa viktiga avseenden finner vi de föreslagnalösningarna olämpliga. Om säljaren åläggs alltför långtgående förpliktelser viden försäljning kommer detta att menligt inverka på prissättningen, som dådrabbar hela konsumentkollektivet. En bättre avvägning mellan köparens ochsäljarens ansvar är därför till fördel för alla parter Jag återkommer medexempel på detta längre fram. Enligtpropositionen har en förmedlare av en vara samma ansvar som en säljare. Dettabetyder att t.ex. en auktionist kan drabbas av långtgående skadeståndsansvarför en försåld vara, vars fel han rimligen inte kunnat förutse. Här är det juoftast fråga om begagnade varor i stora mängder, där köparen kanske har störremöjlighet att besiktiga varan före auktionen. Hela systemet med auktioner kani framfiden vara i farozonen om inte denna lagparagraf ändras. Jag yrkardärför bifall till reservation nr 3. Fråganom fel på vara som sålts i befintligt skick har i propositionen fått en lösningsom går emot konsumentköpsutredningens förslag. I propositionen lämnas intenågon motivering fill avvikelsen. I köplagen, som jag sade att vi stårbakom, ställs krav på att varan för att vara behäftad med fel måste vara iväsentligt sämre skick än köparen med fog kunnat förutse. I konsu-mentköplagengäller däremot att det räcker med att varan enbart varit i sämre skick än vadsom kunnat förutses. Denna olikhet mellan köplagen och konsumentköplagen äromotiverad och skapar förvirring och osäkerhet i rättstillämpningen. Enhetligaregler kan åstadkommas genom att rekvisitet "väsentligt sämre" införsäven i konsumentköplagen. Jag yrkar bifall till reservation 6. Närdet gäller fråga om skadestånd vid säljarens dröjsmål och fel i varan skallenligt propositionen köparens alla förluster beaktas. Enligt vår mening finnsdet anledning att förbättra konsumentens ställning vad gäller rätt tillskadestånd. I likhet med ett flertal remissinstanser anser vi emellertid attskadeståndsskyldigheten har gjorts väl omfattande i det här sammanhanget. Enligtproposifionen skall köparen kunna få ersättning för bl.a. kostnad förtäckningsköp och förlorad arbetsförtjänst. Såsom framgår av ett flertalremissyttranden är detta att lägga en omotiverat tung börda på säljaren. Detkommer vidare att uppstå svårigheter i den praktiska rättstillämpningen, då detblir fråga om att bestämma vilken ersättning köparen är berätfigad fill. Detfinns mot den bakgrunden starka skäl att något begränsa säljarensskadeståndsskyldighet. Det kan ske, såsom allmänna reklamafionsnämnden harframhållit, genom att man i lagens 30 § anger att skadeståndet skall omfattaskälig ersättning för de olika slagen av förlust. Detta leder inte endast tillatt säljarens skadeståndsansvar hålls på en rimlig nivå. 1989/90:131 30 maj1990 Nyköplag och ny konsumentköplag, m.m. 3Riksdagens protokoll 1989/90:131 1989/90:131 30 maj1990 Nyköplag och ny konsumentköplag, m.m. möjligheterna för parternaatt komma överens om lämplig ersättning utan att rättsliga åtgärder behövertillgripas från någondera av dem. Jag yrkar bifall till reservation 8 i dettaärende. Enligtpropositionen skall konsumenten ha en i princip ovillkorlig möjlighet attavbeställa en vara innan den har avlämnats. Detta förslag innebär en nyhet.Varken 1905 ärs allmänna köplag eller den gällande konsumentköplageninnehåller några bestämmelser om avbeställning. Enligt förslaget till ny allmänköplag skall köparen ha möjlighet att under vissa förutsättningar avbeställaen vara som skall fillverkas eller skaffas särskilt för honom. Det är alltså enspeciell situation. Propositionens förslag innebär att det införs en generellmöjlighet för konsumenten att allfid avbeställa en vara innan den haravlämnats. Enligtpropositionen skall säljaren ha rätt till ersättning för de särskilda kostnadersom han har drabbats av, kostnader som kan hänföras till avtalet ochavbeställningen. Ersättningen skall uppgå till ett skäligt belopp, står det ipropositionen. Det innebär bl.a. att säljaren endast får viss kompensation förutebliven vinst på affären. Ersättningen skulle således normalt inte motsvarahela det överskott som skulle ha uppstått för säljaren om köpet hadefullgjorts. T.o.m. om säljaren har hävt köpet med anledning av att köparenhamnat i dröjsmål med betalningen, skäll säljarens ersättning bestämmas påmotsvarande sätt. Vimotsätter oss propositionens förslag i denna del. Flera remissinstanser harkritiserat förslaget, exempelvis , kommerskollegium ochvissa näringslivsorganisationer De framhåller att det är fråga om ett avstegfrån principen att avtal skall hållas. Vi hävdar att denna princip torde hastark förankring i det allmänna rättsmedvetandet. Därför vill vi få till stånden ändring i lagförslaget pä denna punkt. Jag yrkar bifall till reservation12. inte tillåts uppkommer frågan vilken ersättning säljaren skallvara berättigad till när han tvingas häva köpet på grund av dröjsmål medbetalningen från köparen. Vi anser att säljaren i detta fall skall ha rätt tillfull kompensation för sina kostnader men också för den vinst han går miste om.Anledningen är att han har löpande kostnader för sin verksamhet. Det ärkostnader för personal, lokaler, telefoner, reklam osv. Det hela bygger på attde affärer han gör bör genomföras och ge en skälig vinst. Idetta sammanhang vill jag peka på att vi moderater i konsekvens med detta vårtställningstagande föreslår att samma regel skall gälla vid avbeställning vidsmåhusentreprenader Den som bryter ett köpeavtal genom avbeställning måstevara beredd att betala ersättning för hela den uteblivna vinsten förmotparten. Jag yrkar med detta bifall till reservationerna 15 och 26, som berördessa tvä problem. Trepartireservationen, nr 2, om sakrättsligt skydd kommer talesmännenför och att argumentera för, varför jag nöjer mig med attyrka bifall till reservationen. Avslutningsvisyrkar jag bifall till reservationerna 2 och 23, där vi moderater går emot enobegränsad möjlighet att hänföra ansvaret för fel i en vara till tidigaresäljled. Kravet på säkerhet i den allmänna omsättningen gör att någon möjlighettill direkttalan inte bör öppnas i konsumentköplagen.