prot · GD0911 · 1989-12-31 00:00:00 — Förstaåret efter olyckan märkte kaninuppfödare en markant nedgång i antalet födda.Det beror på att kaninerna har kort reproduktionstid. Vad vi inte vet är vilkeneffekt låg-dosstrålningen kommer att få på oss människor, alltså på våra barnoch barnbarn. kör vi i 12 reaktorermed högre effekt; det motsvarar ungefär effekten av 14 reaktorer. Man säger attsäkerheten är stor. Men säger , f.d. SKI-chef, att enolycka i våra kokar- resp. tryckreaktorer kan ge mer ödesdigra konsekvenser änolyckorna i Tjernobyl och . På vilket sätt kommerutbildningsministern alltså att ta ansvaret för att öka kunskapen omkärnkraften och dess effekter i skolan? Jag är lika väl som medveten om attmånga människor känner en stor oro inför den här situationen. En sådansituation sätter alltid skolan på svåra prov. De första som man vänder sig tillmed förtroende är faktiskt skolans personal. Våra lärare har ettgott anseende, de är välutbildade och kunniga; de får frågor inte bara fråneleverna utan De är en nyckelgrupp i sådana sammanhang-det är Prot.1989/90:11 jag fullt medveten om. På den punkten tror jag att vi har samma uppfattning. 17oktober 1989 Det är då oerhört viktigt att de får kunskap och fortbildning, och att det här [ lyfts frami de fortbildningsprogram vi har. '" '' "' Det är farligt, tror jag, , om den fortbildningsom då skall ske dirigeras från central nivå. I den här typen av oro ingårfaktiskt ofta att man känner ett visst främlingskap inför vad som beslutascentralt, inför vad som, som man säger ute i bygderna, beslutas i . Dethär skall växa underifrån; Det är intresserade och kunniga lärare som villveta mer. Fortbildningssystemet skall syfta till att stötta det, och för detfinns 350 milj. kr. Jag hoppas verkligen att de pengarna delvisanvänds till den här verksamheten. Det är bra. Men när det handlar omenergifakta anser jag att det inte räcker med att Svensk Energiförsörjningspärmar skickas ut till varje skola. Det är ju en partsinlaga. Jag ser det intesom objektiv undervisning, om man använder bara dem. Därför är det - somutbildningsministern betonar - viktigt att behoven kommer nedifrån och att manförsöker tillfredsställa dem. Det var därför högskolan i /Härnösandtillsammans med och anordnade ett seminarium somheter Efter Tjernobyl - var står vi ? Det har givit väldigt mycket fakta.Jag önskar att det skulle spridas. Det är nämligen så - det vet utbildningsministern - attdet är våra barn som kommer att få ta över avfallsnotan, att ta över notan förde misstag som vi har gjort när vi har njutit av energin så länge vi harkunnat. saknas det i den avfallskassan. Säkerheten har man också rubbat. tyckte man attdet var viktigt att man skulle ha glas, bly, titan och rostfritt när man skulleförvara det högaktiva avfallet; räcker det med kopparkapslar. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på fråga 1989/90:107 om skolundervisningen ietiska frågor har frågat mig vad jag tänkergöra för att lärare skall kunna undervisa i etiska frågor. Inom skolväsendet satsas betydande belopp på fortbildning.Enbart i rör det sig om ca 350 milj. kr. Ansvaret för attavgöra hur dessa resurser skall användas, liksom vilka fortbildningskurser sombehövs och vilka lärare som skall delta, ligger framför allt hos kommuner ochskolledning. Regeringens styrning består i att prioritera vissa områden. Etikoch moral är ett sådant prioriterat område. Det är enligt min mening viktigtatt vi respekterar det decentraliserade system som således gäller för fortbildningen. Jag haruttryckt uppfattningen att det är olämpligt att fortbildning i så 31 känsligafrågor som de etiska anordnas av försäkringsbolag. I linje med dengrundinställning jag nu har redovisat har jag dock inte för avsikt att gå utmed vare sig förbud eller påbud när det gäller fortbildning inom detta område. LOLABJÖRKQUIST (fp): Jag tackar statsrådet för svaret på frågan.Jag noterar med tillfredsställelse att statsrådet säger att det kanske inte ärså lämpligt att man överlåter den här viktiga frågan till enbartförsäkringsbolag. säger man från SÖ;s sida, från regeringens sida ochfrån sida att etik och moral är mycket viktiga frågor, t.o.m.prioriterade områden. Trots det har lärarna inte haft möjlighet att blifortbildade så att de kan undervisa i detta ämne. Det har enligt vad jag kan förstå blivit en mycket snabbhausse i skolorna runt om i landet efter det material som försäkringsbolagen nuerbjuder. Jag tycker kanske att det vore dags att vi tog upp en störrediskussion omkring de här frågorna, så att vi är säkra på att de värderingarsom finns i försäkringsbolagens studiematerial är de som vi anser är förenligamed vad som passar i vårt land. Varje samhälle har ju sina lagar, men det bygger också påett stort moraliskt ansvar. Jag var på en konferensdag ombioteknik. Där var man rörande överens om att forskarna inte skulle ha någonsärskild etik, utan de skulle leva med den etik och med den moral som finns utei samhället. Jag håller med om det, och då måste skolan ta sitt stora ansvarför den delen. Jag vill gärna höra om statsrådet är beredd att göra någontingytterligare i det här ärendet. uppfattning att det här ärcentralt för skolans verksamhet delar jag. Vad jag har sett som jag har verkat som skolminister är ändå att vi från skolans sida iblandhar en dålig förmåga att snabbt svara på de behov som uppstår av fortbildningoch fortbildningsmaterial. I det läget händer det då och då att intressen somi och för sig inte alltid behöver vara kommersiella snabbt går in och erbjuderskolan material som ibland faktiskt är ganska bra. Jag har inte själv någon kunskap om varjeförsäkringsbolags insatser i just de här sammanhangen - låt oss lämna det åtsidan. Jag bara konstaterar att det av och till är andra än skolan själv somfyller på med fortbildningsmaterial . Det är ett bekymmer, inte minst motbakgrund av vad tog upp i sin fråga om exempelvis kraftindustrinsagerande när det gäller informationen kring energifrågor. På den här punkten för vi nu ett resonemang ommöjligheterna att införa något slags ursprungsmärkning för det material somanvänds i skolan - man bör i vissa sammanhang deklarera att den som harproducerat ett material kanske står för en partsståndpunkt. Det gäller då intebara etik, utan det kan också gälla andra saker. Den typen av resonemang för vijust . Om vi kommer fram på det området vet jag inte. Men jag är precis somLola bekymrad över en del av de här inslagen. LOLABJÖRKQUIST (fp): Jag vill klart säga att jag i och för siginte kritiserar försäkringsbolagen som har gjort något i den här viktigafrågan. Vi kanske på så vis får en vidgad debatt. Det som bekymrar mig litet grand är faktiskt att varkenriksdagsledamöter, skolpolitiker eller människor i länsskolnämnderna kännertill att detta är så utbrett i skolan. Det var bl.a. därför jag tog upp dennafråga. Jag hoppas att vi skall kunna diskutera frågan vidare ochkanske komma fram till att vi behöver ha ett minimum av etiska levnadsregleratt lära ut som, så att säga, kan följa barnen från hemmet till förskolan ochvidare upp genom skolan. Då vet vi säkert att eleverna får del av reglerna. Nuvet vi inte riktigt vilka etiska regler de får ta del av. Det har nämligenriktats kritik, inte så mycket men litet, mot försäkringsbolagens material. Etiska regler och normer uttrycksnaturligtvis i läroplanen. I det avseendet fattas inte vägledning. Problemet är att med den snabba samhällsutveckling vi hari dag, så ställs lärarna inför så många svåra avvägningar och så svåradiskussioner där den här typen av frågeställningar går rakt igenom samtligaämnen. Dessa frågor måste genomsyra all skolans verksamhet och undervisning. Isådana lägen har det av och till varit svårt att få fram material som ärövergripande. Det är den situation som beskriver i sin fråga. Jag har tagit upp detta resonemang med skolöverstyrelsenoch med . Om vi i det sammanhangetkommer att nå fram till en lösning av problemet som innebär någon förändringvet jag inte, men jag har precis samma utgångspunkt och samma förhoppning somLola : det här är viktigt och centralt. De intentioner som finns iläroplanen måste ständigt stöttas med god fortbildning. På det området får viinte bli beroende av krafter som är kommersiella eller anonyma. Jag hoppas att det i föriängningen skall bliså, att det även i läroplanen under rubriken skall stå ordet Etik.Det ordet står inte där . Det finns inte ens med som en liten underrubrikunder något annat ämne. Bland oä-ämnena har man tagit med väldigt många andraämnen, men Etik har man alltså glömt. Man tycks ta mer eller mindre för givet att det alltsåfinns med, men jag tror att man måste värdera detta högre än vad som hittillshar gjorts. I t.ex. har man två timmars undervisning ietik- och moralfrågor. På både mellanstadiet ochhögstadiet får man per stadium totalt till dessa frågor. Detinnebär för försäkringsbolagensstudiematerial. På den punkten har jag nog en annanuppfattning än . Jag vill inte ha en utveckling mot att vi hartvå timmars undervis- 3 protokoll 1989/90:11 Prot.1989/90:11 ning i etik inlagd i timplanen. Jag vill att etikoch moral skall finnas med i samtliga ämnen i sittnaturliga sammanhang. Timplanediskussioner blir så lätten jämförelse mellan olika typer av äm- vapajragor 1 leder så lätt till en situationdär sådant som inte finns med i timpla- nen inteheller finns med i skolans verksamhet. Etik och moral hör hemma i skolan och skall återfinnas ide ämnen som vi undervisar i och skall behandlas ämnesövergripande. Om man inte har framhållit de etiska frågornasärskilt blir det tyvärr på samma sätt med dem som med jämställdhetsarbetet utei kommunerna. Man sade förut att jämställdhetsarbetet var så viktigt att varjenämnd själv skulle arbeta med den frågan. Av det arbetet blev det ingenting. Till slut var man tyvärr tvungen att göra uppjämställdhetsplaner för att arbetet över huvud taget skulle komma i gång. Det är ju ungefär det jag menar; vi skall tala om attdessa frågor är viktiga. Om de finns med under t.ex. timplanerubriken, förståralla att det är viktigt. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på fråga 1989/90:71 om energipolitikens följderför den elintensiva industrin har frågat migom jag avser attvidta åtgärder för att informera mig om den förda energipolitikenskonsekvenser för den elintensiva industrins investeringar i inför1990-talet. uppger att industrin beslutar om att genomförainvesteringar utomlands i stället för i beroende på en osäker svenskenergipolitik. Som svar på frågan vill jag anföra följande. De svenska företagens utlandsinvesteringar har varitföremål för många studier. En generell iakttagelse från dessa är attutlandsinvesteringarna ofta är resultatet av en långsiktig strategi. Företagenbrukar i flertalet fall framhålla närhet till marknaderna som det absolutfrämsta motivet till utlandsinvesteringarna. Detta gäller för såväl elintensivsom annan industri. Industrins fortsatta utlandsinvesteringar och motiven fördessa studeras inom industridepartementet. 1 sammanhanget berörsnaturligtvis också frågan om vilka effekter som dessa kan förväntas få på industrinsutveckling i . Regeringen tillsatte en utredning om denelintensiva industrins konkurrensvillkor. Utredningen skall ta fram förslag omhur denna industris långsiktiga konkurrenskraft skall säkerställas i sambandmed omställningen av energisystemet. Resultatet av utredningen skall enligtdirektiven redovisas . (): 34 Herr talman! Jag tackar statsrådetför svaret på min fråga. Jag villframhålla att min fråga inte gällde industrins utlandsinvesteringar iallmänhet - självfallet finns en mängd olika skäl till att utiandsinvesteringarProt. 1989/90:11 görs - utan den typ av motiv som vi kan se konkreta exempel på, nämli- 17oktober 1989 gen då svenska företag flyttar sina elintensiva investeringar till andra länder ] ] på grundav den uttalade rädslan för att de inte kommer att kunna få tillgång varpa frågor till el till rimliga priser i . Detta innebär att vi ser konsekvenserna av den förda energipolitiken, innan utredningarna av defattade beslutens konsekvenser ännu är klara. hinner vi alltsåse konsekvenserna uppträda i olika former. Förutsättningarna för sysselsättning och produktion inomde elintensiva industrierna avgörs till mycket stor del redan under 90-talet.De investeringar som görs kommer nämligen att långsiktigtpåverka antalet sysselsättningstillfällen och den svenska produktionen. Det ärmot den bakgrunden som det är förvånande att industriministern hänskjuter frågantill utredningen 90. har presenterat en delrapport där manpekar på hur många som är sysselsatta inom den elintensiva industrin. Det bordeverkligen vara ett självklart ansvar och intresse för industriministern attredan nu informera sig om hur energipolitiken slår mot framtidenssysselsättning. Jag skulle faktiskt vilja klargöra min fråga tillindustriministern mot denna bakgrund; Skulle inte industriministern kunna varaberedd att nu undersöka och ta reda på hur dagens energipolitik påverkar delångsiktiga investeringar för den elintensiva industrins del och redovisa dettaarbete för ? Jag vill erinra om att vi noghar ett gemensamt ansvar att också informera industrin och andra om innebördenav beslut när det gäller energipolitiken. Vi skall bl.a. se till att det kommer att finnas tillgångtill den energi som bl.a. svensk industri behöver. Vidare skall vi göra enordentlig bedömning av vilka konsekvenser som energiomställningen får för denelintensiva industrin. Av den anledningen har regeringen tillsatt en särskildutredning för att göra de bedömningarna och för att föreslå de åtgärder som ärnödvändiga för att rimliga konkurrensvillkor fortfarande skall kunna gälla förden elintensiva industrin. Jag hävdar, , att när jag träffarindustrifolk och klargör innebörden av beslut och regeringensambition i detta avseende möter jag en helt annan reaktion än vad som kanskekan komma fram i den allmänna politiska debatten. Jag vet givetvis inte vilka intryckindustriministern får när han är ute och träffar olika företag, men jag hoppasatt han tar del av vad som står i svensk press. Jag kan konstatera att vi därbara fick två exempel på hur stora utlandsinvesteringar justpå grund av den förda energipolitikenförläggs till och till . Jag hoppas att industriministern ärmedveten om detta. Jag hoppas att industriministern också är medveten om hurman inom massa- och pappersindustrin ser . Jag hoppas också att han är medveten om, att när regeringenhar en finansminister som hävdar att man skall halvera den nuvarande elanvändningen,stärker inte detta framtidstron inom svensk industri - inte i ett perspektivdär man dessutom vet att tillgången på el inom den Europeiska gemenskapenkommer att öka, och det till väsentligt lägre priser än vad vi har . Jag måste säga att det är att sila mygg och sväljakameler, när man inriktar sig på produktivitetstillväxten men inte vill ta redapå hur mycket av produktionen som flyttar utomlands. Som jag sade i mitt svar på frågan, harindustridepartementet samtal på gång med samtliga större företag för att fåinformation om den långsiktiga strategin över huvud taget för svensk industrioch dess investeringar. Det gäller både investeringarna hemma, inom landet,och de planer på utlandsinvesteringar som kan finnas. Det arbetet pågår. Jag vill för än en gång understryka att vihar ett gemensamt ansvar att föra en seriös diskussion om energipolitiken. Jagvill erinra om innebörden av de beslut som har fattat i de härfrågorna. Moderata samlingspartiet och är ju oerhörtangelägna om att få en chans att bilda en borgerlig regering - tillsammans medfolkpartiet, som precis som vi vill avveckla kärnkraften , ochtillsammans med , som vill avveckla kärnkraften före 2000-talet.Vad är det för en energipolitik som en borgerlig regering skulle kunna erbjudasvensk industri? I den delen har vi nog samma typ av problem,vare sig vi är moderater, socialdemokrater eller tillhör något annat parti.Socialdemokratin är ett minoritetsparti, liksom vi moderater för tillfälletsynes vara. Skillnaden mellan oss är att vi i vårt parti i alla fallär eniga om vår energipolitik, vilket socialdemokratin inte är. Det är bl.a.detta som skapat osäkerheten. Att fackföreningsrörelsen inte tror på den fördaenergipolitiken är mycket tydligt och klart, och det kan inte heller ha undgåttindustriministern. För att precisera; Vill industriministern förneka dekonsekvenser som uppträder? Och skulle industriministern redan härvilja utfästa sig att de samtal som han uppger sker med företrädare förindustrin vad gäller energipolitikens konsekvenser för de långsiktigainvesteringarna redovisas i den här kammaren ? Vårt gemensamma ansvar är att se till att vi får en öppendebatt, där samtliga konsekvenser av den nu förda energipolitiken kommerallmänheten till del. Jag konstaterar att säger atten eventuell borgerlig regering inte har någon energipolitik att erbjuda svenskindustri. Egentligen är det bara socialdemokratin som är den kraftsom kan klara den kärnkraftsavveckling som har beslutat om och somockså kan föra en framtida energipolitik som ger industrin förutsättningar tillfortsatt verksamhet. Låt mig sedan säga, på den direkta frågan från GunnarHökmark, att regeringen kommer att redovisa ett förslag förriksdagen om de ytterligare åtgärder som kommer att behöva vidtas för att klarakärnkraftsavvecklingen. Det är i den s.k. kontrollstationen, som kommer attbehandlas , som regeringen kommer att ge en sådan redovisning. Vad jag skulle vilja understryka som enviktig del i vårt gemensamma ansvar är att vi också får en redovisning avvilka konsekvenser som uppträder. Jag förmodar, på grundval avindustriministerns senaste svar, att han i alla fall inte förnekar att dessakonsekvenser uppträder. Sedan måste jag säga att resonemangen om hur olikakonstellationer här i kan föra energipolitik är föga meningsfulla.Även socialdemokratins 90-talsgrupp har ju konstaterat frånvaron av ensocialdemokratisk energipolitik, vilket krisgruppen är en klar markering av. Det viktiga är att vi måste föra en diskussion i sak, ochi den sakliga diskussionen kan man inte fly undan det faktum att betydandedelar av investeringarna för svenskt näringsliv flyttas utomlands. Detär därför jag begär av industriministern att han tar initiativ till attredovisa vilka konsekvenser den nu förda energipolitiken redan har haft ochhåller på att få i det svenska samhället. Överläggningen var härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1989/90:81 om produktion i har frågat mig om jag ärberedd att vidta åtgärder för att få till stånd en ökad förädling ochkapacitetsutbyggnad vid Svenskt Stål AB:s produktion i . Jag har blivit informerad om att det inom nu pågår ett arbete med en strategisk plan för bolaget inför mitten av1990-talet. Medan tidigare strategiutredningar inom främst handlat omproduktionsstrukturens utseende, analyseras bedömningar av hur denframtida stålmarknaden väntas se ut. Först när den nya strategiska planenfinns klar kan styrelse och ledning ta slutgiltig ställning till enskildainvesteringsprojekt, vilka såväl kan handla om metallurgisk kompetens som omvidareförädling av tunnplåt. Luleåverksamhetenstvå största kunder av stålämnen. i , planerar nu för en expansion som kommer att innebärapositiva effekter för Luleåverksamheten. Det är därför min fasta övertygelseatt Luleås ställning som metallurgiskt centrum kommer att fortsätta attutvecklas . Låt mig avslutningsvis få konstatera att staten i sinegenskap av aktieägare i inte, lika litet som andra aktieägare, direkt kanvidta åtgärder som påverkar enskilda investeringsärenden. Ansvaret förinvesteringsbesluten åvilar företagets styrelse. STEN-OVESUNDSTRÖM (s); Låt mig först och främst tackaindustriministern för det positiva svaret. Jag tror det är absolut nödvändigt att skapa en sådan ny,strategisk plan som man håller på att arbeta med inom företaget, inte minstdärför att alla konjunkturer pekar på att stålområdet kommer att expanderaåtminstone , så det är väsentligt att vara väl förberedd pådet området. Jag tycker naturligtvis också att det är mycket positivtatt industriministern är övertygad om att Luleås ställning som metallurgisktcentrum kommer att fortsätta att utvecklas . Jag instämmer naturligtvis också i attinvesteringsbesluten i stort åvilar företagets styrelse. Min fråga äremellertid ställd mot bakgrund av ägarens policy. Även om många av de härbesluten måste tas av företagets styrelse, så bör ju en majoritetsägare i ettsådant här sammanhang kunna ange en policy. Det är därför angeläget att kännatill om det är statens policy såsom majoritetsägare att förädlingen skall öka,att den skall syfta till en bättre kvalitet - och eventuellt även till en ökadkapacitet, som kommer att bli nödvändig i svensk stålindustri . Jag har fullt förtroende för att företagetsledning, styrelsen och de fackliga organisationerna är beredda att göra destrategiska planeringar som är bra för i sin helhet, som utvecklarföretaget och skapar förutsättningar för trygg sysselsättning och god lönsamhetäven i fortsättningen. Jag tror också det är viktigt att deinblandade parterna gör sitt bästa för att skapa en effektiv plan; det har jugått bra förut. Men jag tror också det är viktigt att majoritetsägarenföljer utvecklingen i det här sammanhanget. Skall utveckHngen mot ett stortmetallurgiskt centrum i kunna fortsätta, så krävs det också att ägarenföljer med och anger en policy för framtiden. Det tror jag är absolutnödvändigt. Överläggningen var härmed avslutad. 22 §Svar på fråga 1989/90:80 om beskattningen av måltidssubvention för lärare Margö har frågat mig om det finnsförutsättningar för att vårdpersonal som deltar i pedagogiska måltider kanomfattas av det undantag från beskattning för förmån av fri ellersubventionerad måltid som gäller för lärare. har i brev till länsskattemyndigheternaoch de lokala skattemyndigheterna förtydligat sin ståndpunktvad gäller kostförmån för vårdpersonal inom landstingens omsorgsvård. I dettabrev säger att vårdpersonal som har som tjänståliggande attäta tillsammans med förståndshandikappade och som faktiskt gör detta (dvs. ätervid samma bord) inte bör beskattas för fri eller subventionerad måltid. Jag har samma uppfattning som i den frågasom Margö tar upp. Frågan bör sålunda inte föranleda några problemvid taxeringen. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. MARGÖ (vpk); Jag tackar finansministern för det positivasvaret på min fråga. Efter detta svar kan det inte råda någon osäkerhet om attpedagogiska måltider skall vara skattefria. Det har ju som bekant råttviss osäkerhet på den punkten. Min fråga grundade sig på en brevväxling mellan Stockholmsläns landsting och . gjorde enframställan till verket om att man skulle få göra undantag från beskattningennär det gällde vårdpersonal. svarade att det inte hade sådanabefogenheter att det självt kunde besluta om att utvidga det skattefriaområdet. Denna brevväxling förekom . Det är bra att nutydligen har ändrat uppfattning och har utvidgat det aktuella undantaget. Jag har bara en avslutande fråga till finansministern, ochdet är om finansministern delar min uppfattning att det är en väsentligskillnad mellan pedagogiska måltider, var de än förekommer - inon skolan ellerinom omsorgen och andra subventionerade eller fria måltider. Frågan harbetydelse för framtiden. Jag är mycket mån om att de pedagogiska måltidernasskattefrihet skall överleva den planerade skatteomläggningen. I RINK framförsju bl.a. förslag om hårdare beskattning av naturaförmåner. Jag måste nog på den här punkten svara att vifår ta oss åtskilliga funderare innan vi kommit fram till den slutligaformuleringen av hur skattefria löneförmåner skall se ut . Jag vågarinte lova någonting just när det gäller pedagogiska måltider. Jag måste nog fåtänka mera på det än vad jag har gjort innan jag svarade på den här frågan. MARGÖINGVARDSSON (vpk): Jag vill då bara be att finansministerntänker på vad pedagogiska måltider egentligen innebär.