prot · GD0963 · 1989-12-31 00:00:00 — har länge förespråkat ett sådant system, och vi tyckeratt det är positivt om regeringen drar samma slutsats. REK 87 föreslår också att stödområdena ändras; bl.a. skallstödområde C slopas. Detta får till följd atl en del områden sorn harfått regional-politiskt stöd nu kommer all slå utan sådant stöd. Vi menar attdet är olyckligt eftersom de kommuner längs , i Bergslagen,västra och norra , som hör till stödområde C, fortfarandehar behov av stöd då en omfattande omstrukturering av basindustrin är attvänta. En höjning av priset på energi och ökade miljökrav bäddar för en sådanomstrukturering. I REK 87;s betänkande framförs också krav på att enspeciell landsdels-styrelse för Inlandet skall inrättas. Motsvarande organ förde två andra stödområdena. Bergslagen och sydöstra , anses inte varanödvändiga. Frågan blir varför Inlandet skall ha denna särställning: detframgår inte av utredningen. Från sida har vi sagt alt vi är emotskapandet av nya bvråkratiska institutioner av detta slag. Ansvaret förutvecklingsarbetet i Inlandet bör i stället läggas på resp. länsstyrelse. Vi tycker att det är bra att utredningen vill satsa påmellanstäderna som alternativa lokaliseringsorter i förhållande till storstadsområdenaoch som motorer i den inomregionala utvecklingen. Atl insatserna sätts in påkommunikationer och utbildning är bra. Men det finns en fara i atl satsaalltför mycket på dessa mellansläder. Risken för att mellanstäder spelas utemot omlandet är stor och uppenbar. Det kan lätt bli så all en allt större delav servicen lokaliseras lill dessa regionala centra, medan omgivningen utarmas. Man kan väl säga. fru talman, att iregionalpolitiken har varit en pådrivande faktor Regeringen har varitpåfallande passiv och ofta stått tomhänt i fråga om både idéer och ambition atttillskjuta medel. Detta gäller ju frågan om det s.k. länsanslaget, därriksdagen har föst regeringen framför sig och gjort en uppräkningsom innebär att man ute i länen har fått ett användbart instrument. Därvidlaghar socialdemokraterna bromsat-möjligen av ideologiska skäl, för ett länsanslaginnebär också att man lägger ut beslutsfattandet i hög grad på den regionalaenheten. En annan synpunkt som bör framhållas är vad jag antyddeförut, att man bör lägga tyngdpunkten på del som är kunskapsstimulerande ochkommunikationsutvecklande och som också kan innebära att man får en lokalkulturbas. Jag vill också passa på att säga några ord om regeringens"paketpolitik". Paketen skall enligt vår mening vara instrument föralt avhjälpa plötsligt uppkomna, lokala kriser. Enligt vår mening harregeringen med hjälp av "paketpoliliken" ersatt en mer långsiktig,kontinuerlig regionalpolitik med stötvisa "paket", som präglas av attproblemet verkar ha kommit upp plötsligt och överraskande. Det finns en riskatl övergripande och långsiktigt tänkande kommer i skymundan när dessa paketsätts samman. Vi menar att regeringen i fortsättningen bör satsa på detregionalpolitiska utvecklingsarbetet på ett sätt som medger att insatserna kanske mer kontinuerligt. Därmed skapas bälire möjligheter för långsiktighel iarbetet, som hänsyn tas lill de problem vilka kan följa av t.ex.brist på arbetskraft. En sådan frani-förhållning medför att regionalpolitikenpräglas av mångfald och kan främja kreativitet och nyskapande på många områden- ur både fysisk, social och kulturell synpunkt. Regionalpolitik är alltså något mycket mer änverksamheter under det strikta regionalpolitiska anslaget. Därför vill viförorda en aktiv och bred regionalpolitik. Vi tror också att det är enförutsättning för att vi skall klara av det övergripande målet - ett rundareSverige. 99ANNA (): Är det någon skillnad mellan regionalpolitikoch glesbygdspolitik? Ja, en bekant till mig tyckte att det verkade så.Regionalpolitik handlar orn stödområden och ett flyttande av pjäser i form avstatliga verk eller industrier eller hopslående av smågårdar lill större,medan glesbygdspolitik, det är att se till att glesbygden får sin beskärda delav kakan för sin och landets överlevnad. Det borde naturligtvis inte vara någon skillnad mellan debåda formerna. Det borde vara självklart alt ell land är beroende av alla sinadelar och att alla delar där människor valt att bo och kunnat få sin utkomstskall kunna överleva. Visst förändras samhället - på gott och ont - men detligger i myndigheternas händer att se till att ingen del utsätts för dödande övergreppså länge det finns människor som vill bo kvar där, kanske under mycket enklamen självvalda förhållanden. har skrivit en bok med titeln till rätta. Den handlar inte om förhållandet mellan stad och land men omvad som hände med människorna i det lilla livet, i hemmet, när blev enexpe- rimentverkstadför de sociala ingenjörerna. Men visst går det att tillämpa den här lånadetexten också på de små människorna i de glesast befolkade delarna av vårt land.Hon skriver följande; "När människor skall ordnas in under normer ochföreställningar om 'hur det skall vara' kan det förnedra. När politiken bredsut över tidigare mörka områden - över privatlivet, i relationerna mellankvinnor och män. mellan föräldrar och barn, finns det risk för övergrepp. Närinnehållet i vardagen förvandlas finns det risk för övergrepp. Och det gällerockså de helt oavsedda konsekvenserna av det goda samhällets"gåvor", som förvandlar medborgare lill barn, klienter, 'brukare'.Del handlar med andra ord om synen på människor - ovanifrån och neråt. Dethandlar om tillrättaläggandets ganska tydliga budskap till människor Att ingetfolk gjorde var bra och de borde göra allt annorlunda."' Hård kuling blåser över världen. Slutna system öppnas,rigida regeringar ramlar. Feodala och koloniala välden tynar bort närmänniskorna själva kan läsa och skaffa sig kunskap och använda den. Med desnabba moderna kommunikationerna omöjliggörs slutna system och störtas rigidaregeringar. Människorna vill ta eget ansvar Det är positivt för samhället ochför människorna, men inte för envåldshärskarna. Gräsrötter är svåra att styra. Vi har inte behövt känna av den hårda kulingen här iSverige, men nog blåser del i alla fall, och gräsrötterna gör sig hörda. Dekräver att hela skall leva, de vill ta sill liv och sin försörjning iegna händer. De vill inte vara beroende av underhåll, de är inte"människor som blivit över" i ett "stödområde""! Vad är ett stödområde om inte staden, som kräverunderhåll i form av energi och råvaror och människor från landsbygden. Vårtspråkbruk är förledande och förblindande. En ny utflyttningsvåg från storstäderna har börjat rulla.Nu kan vi ju ofta -bl.a. tack vare datorerna-arbeta på distans och välja att bodär den friskaste luften och det minst nedsmutsade vattnet finns. Vi kan startaförsök med grannskap - småsamhällen med arbetsplatser, bosläder ochcentrumfunktioner, både gamla sådana och nya. som hyrbils- och samåkningssystemoch samköp för att minska sårbarhet och främlingskap och främja ekologiskttänkande och handlande. Allt delta kräver naturligtvis en ny regionalpolitik, somförsöker skapa balans mellan stad och land och avskaffar fuskbegrepp som""stödområde". I går arbetade jag med en motion till propositionen omsärskilda regionalpolitiska insatser i . Det år ett vackert och igrunden rikt län, sorn av beskrevs som de tre trappstegen. Isöder kust och skärgård, norr därom den vackra och rika trädgården, och längsti norr, mot Smålandsgränsen, trollskog och morän, väldiga mossiga stenar, enomväxlande och spännande vildmark. Vackert är det fortfarande, omväxlande ochrikt är det fortfarande, men tyvärr sönderskuret av breda vägar och därutöveren förfallen järnväg. En av länets största sevärdheter är fågellokalen vidTorhamns udde, där den befjädrade luftfarten är fullt jämförbar med den vidÖlands södra udde. Där är det på vippen klart för militärens ensamrätt i formav ett skjutfält. Men i slåss på de yttersta barrikadernaför fåglarnas och naturvännernas miljö. I propositionen föreslås atl GM-Saab-Scania skall få 112.5milj. för att utvidga sin verksamhet i : verksamheten gällermontering av bensinmotorer. Som jag ser det kräver det transport av färdigadelar till företaget och transport därifrån av de färdiga bilarna, detta i entid när vi vet att vi bör minska Iransporterna och satsa pä alternativ tillbensindrift, och när vi vet att det finns alternativ. sägs del uttryckligen i propositionen att en avorsakerna till att utvecklingen i har varit sä ogynnsam är att denolyckliga "industristrukturen i länet, med ett fåtal stora och försysselsättningen dominerande företag, har gjort arbetsmarknaden sårbar förbåde konjunktur- och strukturförändringar"". Förslaget om stöd tillGM-Saab-Scania är verkligen att gå på i ullstrumporna och göra ont värre. Vi föreslår i stället satsning på företag inomenergisektorn för projekt som gäller energihushållning och förnybar energi, viföreslår storsatsning, mer än i propositionens förslag, för att rusta upp ochdriva Blekinge kustbana. Därutöver stöder vi propositionens förslag om bidragtill små och medelstora förelag i länet, i lagom skala för minskad sårbarhetoch arbete, inte till sysselsättning, som är ännu ett kosmetiskt ord - alltsåarbete åt många. Den här Blekingepropositionen kom ju alldeles i lagom tidför att vårt motionssvar skulle kunna bli ett exempel på hur vi försöker styrain i det nya samhället, där glesbygd och stödområden har fått tillbaka sinsjälvständighet och styrka och där stad och landsbygd balanserar varandra. i vår kommer den omfattande regionalpropositionen.Inför den har folkrörelserådet ""Hela skall leva""kallat till en extra landsbygdsriksdag för att ge uttryck åt den opinion somvuxit sig stark under landsbygdskampanjen. Så här står det i kallelsen - någrameningar som passar bra som avslutning nu: ""Kampanjens resultat kan ses som inkörsportentill en ny regionalpolitik, där landsbygden rnåste bli en viktig del. Landsbygdensutveckling kräver en samlad strategi och ett samlat politiskt ansvar. Denkräver samverkan, samordning, decentralisering och en ny helhetssyn. Om vårdemokratiska process inte förmår kanalisera landsbygdens människors engagemangoch idéer och hjälpa till att omsätta dessa i praktisk handling, kanförtroendet för demokratin urholkas och utvecklingsarbetet bromsas." 100SÖREN LEKBERG (s); Det finns många myter om . Denkanske vanligaste myten är att länet är oerhört rikt och välmående och attdess tillväxt sker på övriga landsdelars bekostnad. Men denna och många andramyter tål inte en konfrontation med verkligheten, i detta fall representerad avden officiella statistiken. har i och för sig haft en storbefolkningstillväxt under 80-talei. Många tror kanske att denna tillväxt bestårav inflyttning från det övriga landet och att flyttlassen rullat mot länet.Men det är fel. Tillväxten beror uteslutande på födelseöverskott och människorsorn har flyttat hit från utlandet. Alt länet har ettinrikes flyttningsunderskott kommer nog sorn en överraskning för många, men såär det. Behovet av bostadsbyggande, förbättrade kommunikationer och andrainvesteringar är därförinte något som hotar utvecklingen i andra delar av landet. Det är för atltillgodose den egna befolkningens behov som det behövs nya bostäder ochinfrastruklurella investeringar i . Visst är det sant att arbetsmarknaden i länerbjuder de största möjligheterna. Men många kanske glömmer bort att den ocksåerbjuder de hårdaste villkoren. Här finns det gott om jobb och ett varieratutbud. Här finns det också goda möjligheter till utveckling och till att väljautbildning. Valfriheten är omfattande, men risken för utslagning är påtaglig. För dem som hamnar utanför arbetsmarknaden år tillvaronkall och hård. Att stå utanför arbetsmarknaden och den gemenskap som ett arbeteger kan på många sätt vara svårare i en storsladsmiljö än på andra håll. Men storstadslivet kan också vara hårt och pressande fördem som har ett jobb. Tempot är högt, arbetsresorna långa och tröttande. Om vidärtill lägger småbarnsföräldrarnas pusslande med att lämna och hämta barn pådagis, förstår vi alt vardagen är mycket härd för inånga storstadsbor. Den här bilden får också andra dimensioner när vi ser påvälfärdens fördelning i . För de många privilegierade, de med dehöga inkomsterna och med de fina jobben, är vardagen annorlunda. De kan la försig av del rika utbudet av nöjen, teater kultur och annan vederkvickelse. Genom den statliga storstadsutredningen har vi fått enrikhaltig beskrivning av tillståndet i våra storstadsområden. Jämför man olikavälfärdsvariabler ser man att skillnaderna är stora inom . Mitti välståndet hittar vi skarpa klassgränser och sociala klyftor. Andelen högretjänstemän ökade t.ex. i kommun från mellan 1985 och1988. 1 söder orn ökade andelen från )lill . Andelen socialhjälpslagare var i kornmun och10% i . Åren 1986 var andelen förtidspensionärer i och i . konstaterar att skillnaderna mellande s.k. Söder-lörnskomrnunerna och nordostkommunerna ökade under 1980-taletsförsta hälft. Man konstaterar att skillnaderna mellan de olika kommungruppernaär mycket stora och främst ökar i vad gäller andelen högre tjänstemän ochdödligheten bland män. Dessa kontraster har tidigare belysts här i kammaren ochhar nu verifierats av storstadsutredningen. Den ökade segregationen iStorstockholm och den snabba befolkningsomflyttningen bidrar säkert lill ettallt hårdare klimat. Det är säkert också en av de viktigaste orsakerna till attvåld och främlingskap tycks öka. brukade peka på risken för det konkurrens- ochkonfronta-lionssamhälle som ojämlikheten skapar. Han sade: Det blir i längdenett isande kallt och ödsligt samhälle att leva i. Det är i det ojämlikasamhället som missiiinksamheten föds. Det är där som medmänniskor uppfattas somett hot, och det är dä som främlingskapet växer. Vi socialdemokrater kommer med all kraft att angripaorättvisorna, obalansen och välståndsklyfiorna. Det handlar här om mångaåtgärder pä alla områden inom politiken. Många problem kan självfallet lösaslokalt i kommunerna och landslingen. Genom deninomregionala skatleutjärnningen, en solidariskt finansierad utbyggnadav kollektivtrafiken och färdtjänsten samt rättvisa taxor och avgiften för altnämna några exempel, har regionen på egen hand försökt skapa en rättvisfördelning. Men det räcker inte. Det krävs också statliga insatser och beslut,och de statliga åtgärderna får inte motverka den regionala politiken för enbättre balans. Tyvärr fru talman, har vi kunnat notera några exempel på justsådana målkonflikter Vi socialdemokrater som representerar idenna kammare har även under årets allmänna motionstid väckt flera viktigamotioner som berör förhållandena i vårt län och som syftar till en balanseradutveckling och bättre levnadsvillkor för de många vanliga människorna iStockholms län. Det handlar om miljön, bostadsbyggandet, åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten, barnomsorgen, utbyggd kollektivtrafik samt kringfartsleder,för atl ta några exempel ur högen. I en särskild miljömotion tar vi upp trafikmiljön, skyddetav de tätortsnära skogarna, åtgärder för natur och kulturminnen, skogsskadorna,grundvattenskyddet i våra kustkommuner och åtgärder för en säkrare sjöfartsamt bättre och ökad utbildning av personal inom miljö- och hälsoskyddsområdet.På trafikens område handlar det t.ex. om renare bilar, mer kollektivtrafik ochinfartsleder. I en annan motion tar vi upp åtgärder för att ökabostadsbyggandet och insatser för att pressa byggpriserna. I det härsammanhanget är regeringspaketets förslag om en höjd investeringsskatt påkontorslokaler bra. Det bör innebära att resurser kan ledas över till ett ökatbostadsbyggande. I andra motioner belyses insatser mot den ekonomiska ochorganiserade brottsligheten. Vi vill projektera nya polishus i bl.a. Haningeoch . Eftersom min taletid nu börjar rinna ut vill jagavslutningsvis konstatera att del jag hår hunnit ta upp är ett axplock av demånga förslag till insatser som vi har presenterat för ett rättvisare ochtryggare . Vi hävdar alt utgör eninkörsport för nya idéer och ny teknik. Denna funktion är viktig för vårt land.Vår uppgift måste därför vara att utgöra en länk för denna tillväxt till andradelar av landet. Vårt arbete för ökad välfärd och trygghet för invånarna iStockholms län står därför inte i konflikt med strävandena att åstadkommatillväxt i hela landet. 101 (); har den parlamentarisktsammansatta kommittén REK 87 utrett den framtida regionalpolitiken. Kommitténhar som vi alla känner till även lagt fram sitt förslag, som varit ute påremiss. Vi går i spänd förväntan på regeringens regionalpolitiskaproposition. I avvaktan på denna hade jag först inte tänkt att ta upp så mycketom den här . Men efter vad som har läckt ut i pressen under de senastedagarna vill jag i varje fall beröra en punkt, nämligen den som berörstödområdena. Enligt vad som framkommit i dagspressen skulle nu 36kommuner försvinna ur stödområdet. riktigt, så anser jag att dettaär mycket allvarligt, och det gör mig bekymrad. De här kommunerna har kommit ini stödområdet på grund av besvärliga situationer på bl.a. arbetsmarknaden,perifera lägen osv, I de härkommunerna har det nu pågått ett strävsamt ar- bete medatt bygga upp företag, för att därmed få ett bättre och mer differentieratnäringsliv. Detta har också i många fall lyckats lack vare det regionalpolitiskastödet. Bara i mitt henilän har det tillskapats flera tusentalsarbeten med hjälp av detta stöd. Vi har under de senaste sju åtta åren haft en mycketgynnsam konjunktur Del har gjort att de flesta företag har klarat sig ganskabra i många delar av vårt land. Detta kan invagga oss i en falsk ro. På grundav rådande högkonjunktur märks inte alla gånger de tendenser som är mindregynnsamma. Så länge hjulen snurrar för fullt hålls förelagen i gång på enhyfsad nivå. Men vad händer om vi får en lågkonjunktur, som trots alltskymtar bortom horisonten? Kommer alla företag då att klara sig? Svaret på denfrågan är rned all sannolikhet nej. Vi ser också atl det är nyastrukturförändringar på gång inom olika branscher inte minst när det gällerbilindustrin och dess underleverantörer. Där kommer del att ske betydande förändringarinom . Detta kommer då all drabba regioner som västra andra områden, diir bilindustrin utgör en stor del av arbetsmarknaden. Sedan har vi , där del är betydandesvårigheter vid omstruktureringen av vapenindustrin. Här måste det till mycketkraftfulla åtgärder för att skapa en ny sysselsättning. JustKarlskogaindustrins problem skapar ju stora problem även för underleverantöreroch anställda sorn bor t.ex. i . Filipsiad och andraintilliggande orter. Det finns också andra geografiska områden som jag skullekunna nämna i detta sarnmaiihang, t.ex. inland och sydöstra nuläget skall jag avstå från delta, men jag vill ändå understryka hur viktigtdel är att de kommuner som ingår i stödområde C även i fortsättningenskall ingå i ett område, där det utgår ett formaliserat stöd. Frän olika remissinstanser har del ju angående REK 87nästan samfällt höjts mycket kritiska röster mot slopandet av stödområde C.Olika uppvaktningar från kommuner och näringsliv har uttryckt samma åsikter,så budskapet i fråga om slödområdesindelningen är mycket klart formulerat,nämligen att man skall behålla stödområde C. Jag trodde att industriministern skulle vara här i dag.Jag hade tänkt fråga honom om han är villig alt medverka till att de kommunersom finns i stödområde C skall få vara kvar där. är industriministerninte här, så jag får fråga övriga socialdemokrater i debatten om de är villigaatt medverka lill all stödområde C får behållas. I övrigt skall jag inte ytterligare beröravad som kan länkas stå i den regionalpolitiska propositionen. Den får visäkerligen anledning att återkomma lill litet . Jag vill i den här debatten också ta upp en del frågor somberör landsbygdens utveckling. Vi har haft en landsbygdskampanj, "HelaSverige skall leva". Många människor har varit engagerade i arbetet medatt bevara och utveckla sin bygd. Genom alla vackra ord som har uttryckts frånregeringen och andra myndigheter har det väckts stora förhoppningar om attresurser skall ställas lill landsbygdens förfogande. Än så länge har det dockinte synts lill några resurser. Ilandsbygdskarnpanjen har det tagits fram inånga goda idéer och förslag 1989/90:638 februari 1990 pååtgärder för att utveckla landsbygden, men del saknas resurser till detta, Iflera fall är också länsanslagen hos olika länsstyrelser förbrukade för innevarandebudgetår. Delta gör att många projekt inte kan komma till stånd. Del är därför nu nödvändigt atl länsanslagen och ävenSIND:s medelsramar avsevärt ökas. Nuvarande medel är helt otillräckliga. Detgäller att , når vi än så länge har en högkonjunktur, utnyttja denna ochsatsa på investeringar i näringslivet. Jag vet atl det på många lånsstyrelserligger ansökningar inne orn inånga intressanta projekt, men medlen är sluteller börjar ta slut lill både lokaliseringsstöd och stöd lill kommersiellservice m.m. Jag skulle därför vilja fråga er socialdemokrater om ni är villigaatt medverka lill att länsanslagen får tilläggsanslag, när olika länsstyrelsernu kommer att begära detta för innevarande budgetår För att utveckla landsbygden behövs en rad olika åtgärder,inte minst att man utvecklar småföretagen. Hos småföretagen finns storinnovationsförmåga, kreativitet och entreprenörsanda. Detta bör vi ta tillvara och stödja. För alt stimulera småföretagsutvecklingen behövs det bådeselektiva och generella åtgärder. En åtgärd år alt minska skatter och avgifterför småföretagen. Vi har från sida t.ex. föreslagit att man skall draav ett basbelopp, innan egenavgifter beräknas för egenföretagare. Vi har ocksåföreslagit att arbetsgivaravgifterna skall sänkas för deförsta femton anställda i företaget. Även möjligheten till skattefritt sparande för atl satsa iförelag genom ett personligt invesleringskonto skulle gynna elablering ochutveckling av småföretag, likaså att rätten till kvittning mellan olikainkomstslag får behållas. Ett annat område som är viktigt för landsbygdensutveckling är vårt jord-och skogsbruk. Denna näring har varit utsatt för en"'hårdhänt'" utredning. Skulle livsmedelspolitiska arbetsgruppensförslag få bifall, skulle detta bli ett dråpslag för landsbygden.Jord- och skogsbruket hör fortfarande lill landsbygdens viktigaste näringarDärför är det viktigt, inte minst från regionalpolitisk synpunkt, attjordbruket ges förutsättningar för att överleva i hela vårt land. Det är detta vi vill. Skall vi kunna bibehålla vårtkulturlandskap och ett landskap som år attraktivt även från turistisk synpunkt,måste vi ha kvar ett livskraftigt jordbruk. Därför måste samhället nu ta sittansvar vid en omställning av denna näring. Det måste röra sig om en långomslällningstid. De som utredningen har föreslagit är alldeles förlitet. Jag skulle tro alt det behövs , om man skall kunna klara avdenna omställning. Samhället har tagit ell sådant ansvar tidigare när detgällde varvsnäringen. Det är minst lika viktigt att samhället gör del . Härtill skulle jag också vilja nämna behovet avförbättringar inom olika områden på landsbygden som skola, kommunikationer,bostäder, kommersiell service, social service, folkbokföring och annan statligservice. Det skulle också finnas anledning alt ta upp reseavdragen och andrabeskattningsfrågor På grund av tidsbrist kan jag inte gå in på dessa frågornu, utan dem får jag återkomma till. Jag vill dock konstatera alt det är viktigt har en helhetssyn på regionalpolitiken, där olika områden såsom skatter,kommunikationer, utbildning, bosläder och jordbruk finns med i bilden. Om mantar fram dessa delar varför sig utan inbördes samverkan är det lätt att olika delar kommer iotakt,precis som regeringens politik nu har gjort. Med alla olika utredningaroch förslag sorn florerar ligger det nära lill hands alt landsbygden kommer altfå ta stryk. Vill vi att människor skall kunna bo och leva i hela vårt land,måste vi föra en aktiv och framåtsyftande regionalpolitik, där man har enhelhetssyn på alla de områden som jag har berört. Denna helhetssyn har centerni sina olika förslag. AnL 102GUNILLA ();