prot · GD09131 · 1989-12-31 00:00:00 — Vindkraftsanläggningar anser vi från vår sidainte skall vara förbundna med ett begränsat kommunalt veto. Det finns enligtvår uppfattning en skillnad i betraktelsesättet på de olika anläggningarna. Hanteringen av kärnkraftsavfall och även kemiskt avfall ärmycket svåra frågor, och vi vet redan nu att det kan uppstå utomordentligtstora svårigheter att få någon kommun att acceptera anläggningar för att taemot sådant avfall. Därför är det nog skäl i att den frågan löses på det sättsom föreslås. Att man löser den frågan är ur nationell synvinkel väldigtangeläget. Vi är tvingade att pä något sätt ta hand om det avfall som ärproducerat. Men när det gäller att lokalisera vindkraftsanläggningarföreligger alls inte de svårigheterna och inte heller kravet att man verkligenbygger upp anläggningarna. Det är en helt annan typ av frågor Risken är att om man utvidgar det begränsade vetot tillatt gälla även anläggningar som har mindre betydelse ur nationell synvinkel,har man gjort en otjänst. Då har man verkligen trätt kommunerna för när och detär motivet fill att vi inte vill begränsa det kommunala vetot när det gällervindkraftsanläggningar 155 (): Till vill jag säga att jaginte har någon annan åsikt än jag hade när vi behandlade ärendet iutskottet. Vi tycker att remisstiden var tillräcklig för kommunerna och för deövriga remissinstanserna. Jag tror nästan till övertygelse att statsrådetBirgitta har tittat igenom remissvaren och bildat sig en uppfattning somligger till grund för propositionen nr 126. Ja, , jag tycker fortfarande att frågan harfått en ganska bred och allsidig bedömning. Vi skall inte döma efterkvantiteten, säger , utan efter kvaliteten på yttrandena. Mentrots det talade om att det hade kommit in ytterligare ett antalyttranden efter remissfidens utgång som alltså skulle läggas till de 180 svarsom kommit in frän kommuner Sedan var det transporterna. Det är klart att vi så långtsom möjligt skall undvika processer där det uppstår miljöfariigt avfall. Men vikan inte, hur gärna vi än vill, förbjuda farliga transporter som läget är . Jag tror att vi framöver tvingas att hatransportvägarna öppna. Varför var det så bråttom med propositionen? Om jag har förstått det rätt, kan vi inte vänta till sista timmanmed att ta tag i en sådan här fråga. Det finns ett beslut här i kammaren att imitten skall avvecklingen av två kärnreaktorer börja. Då måste vivara klara över var vi skall göra av avfallet. Så det kanske inte var så därväldigt bråttom ändå. Slutligen mycket kort till : Vi reste påÖland , och där berättades det att det hade funnitsfunderingar på att ställa upp ett tiotal kraftverkute i vattnet. Det ville inte ölänningarna höra talas om, och därför var detnödvändigt att föra in även sådana anläggningar i lagen. Anf.156 (): säger att också jag räknar antalet kommunsvar, och det görjag. Jag konstaterar dock att de kommunsvar som har inkommit efter remisstidensutgång har samma kvalitet av avståndstagande mot vetorättens inskränkning. Jaghåller fortfarande fast vid att jag har bedömt saken ur kvalitativ synpunkt,vilket jag inte har uppfattat att den socialdemokratiska majoriteten hargjort. JanStrömdahl frågade mig varför vi i reservation 1 yrkar avslag på helabetänkandet. Självfallet tycker också vi att det är positivt att man utövar ochskärper prövningsplikten för vissa industrianläggningar. Men dä vi anser atthela remissförfarandet har utförts på ett hafsigt sätt, måste vi yrka avslag påhela propositionen. Om den saken kan det kanske föras en diskussion, och mankan tänka sig att gå med på en del i propositionen. Men har vi tagitställning för att yrka avslag på hela propositionen pä grund av att vi inte anseratt remissförfarandet har varit tillfredsställande. Det är svaret på JanStrömdahls fråga till mig. 157 (): undvek att precisera vad han menade med gruvliga salvor Jagtycker det finns anledning att närmare tala om vad man menar när man kastar ursig ett sådant uttryck. Jag hoppas att vi har rätt att ha en annan uppfattningän i skilda frågor NilsNordh sade att remisstiden var tillräcklig. Jag har redovisat siffror frånbostadsdepartementet som visar att det bara vara cirka tio kommuner som hannhandlägga ärendet i kommunfullmäktige före remisstidens utgång. Det ärsammanlagt ungefär 190 kommuner som har svarat, och det betyder att många hartvingats lämna sina remissvar efter behandling i arbetsutskott eller kommunstyrelse.Nästan hälften av remissvaren kom in . Nutror jag att miljöministern och har försökt ta hänsyn del av dessa remissvar i efterhand. 1 varje fall hoppas jag det. Men det ärprincipfrågan vi diskuterar här Det är tråkigt att inte kan ge ossrätt när vi säger att remisstiden var för kort. Det finns skriftliga anvisningarsom visar att remisstiden var alldeles för kort. Är statsrådsberedningensanvisningar enligt felaktiga? Jagställde tidigare en fråga som inte hann svara på, men som jag hoppasatt han nu kan svara på. Den lyder: Anser att en regering skallförsöka ta hänsyn till remissinstansernas synpunkter? Anf.158 (): Det har förvånat mig att propositionen innehåller förslag tillbegränsning av det kommunala vetot vad gäller vindkraftsanläggningar Det harvarit obegripligt för mig hur det förslaget har kunnat läggas fram, men harjag fått svar på den frågan. Socialdemokraterna är uppenbarligen ute efter atttvinga ölänningarna att bygga vindkraftverk i stor utsträckning på 1989/90:131 30 maj1990 Därmedstärks jag i min övertygelse att det här är ett olyckligt och felaktigtbeslut. Jag yrkar åter bifall till reservation 10. Anf.159 (); svarade på min fråga varför det var så bråttom att drivafram utredning och proposifion. Han menade att det kanske är kärnkraftsavfallsfrågansom ligger bakom den brådskan. säger han att det inte är så bråttommed den. Min fråga kvarstår alltså. Finns det några andra skäl till brådskan,skäl som vi i utredningen inte fick höra men som kanske har fåtthöra i andra sammanhang? Det vore i så fall bra om kunde föra framden informationen fill en större krets. Ärdet vidare inte litet pinsamt för och socialdemokraterna att den härventilen vad gäller vetot för energiproduktionsanläggningar, som sägs vara tillstöd för kärnkraftsavvecklingen, enbart stöds av de partier som är minstintresserade av kärnkraftsavvecklingen? Anf.160 (): Jag svarade på fråga och sade att jag är övertygad omatt statsrådet har tagit hänsyn till remissvaren. Hur de olikaremissinstanserna lägger upp behandlingen av skilda frågor ser jag knappast somriksdagens uppgift att lägga sig i. TillBertil vill jag säga att det inte bara gällde , men jagrefererade till situationen där eftersom vi gemensamt hade varit där. Vi träffademänniskor som menade att saken måste undersökas mycket noga. Jagvill inte påstå, , att jag har hört någonting mer än det som harframkommit i kommittén. Men jag ser framåt. Vad gäller frågan om avvecklingenav kärnkraften kan vi inte vänta med att undersöka hur avfallet skall förvaras.Vi måste låta SKB utföra provborrningar och göra andra undersökningar, så attvi säkert vet att det blir en säker och hållbar förvarings-station. 161 (); Låt mig kortfattat göra ett par kommentarer till de av framförda synpunkterna. NilsNordh säger att han är övertygad om att statsrådet har tagit hänsyn tillremissinstansernas svar Jag frågar mig då varför propositionen har ändrats iden riktningen att det har blivit en bredare ventil än vad vetokommittén frånbörjan framlade förslag om. Det är den ena synpunkten. NilsNordh säger vidare att det inte är uppgift att diskutera remisstideri skilda frågor Jag hävdar att man skall ta vederbörlig hänsyn till andraintressenter i sammanhanget. Om man bereder kommunerna möjlighet att lämna remissvar,så skall de också ges reella möjligheter att följa kommunallagen och låtafullmäkfigeförsamUngarna fatta beslut i frågan. Kammarrätternahar tyvärr inte hunnit behandla de 30 överklagandena . Ett endaöverklagande har behandlats, men det avsåg lämpligheten och inte lagligheten.AUt tyder på, , att den irritation som har visats i kommunerna ärbefogad. Det inser också den som läser kommunallagen. Det skall bli intressantatt se vad kammarrätterna säger i frågan. Anf.162 (); Jag har ställt ett antal frågor till miljöminister . Honhade kunnat ta till orda här i kammaren, men uppenbarligen gör hon inte det. NilsNordh svarar att man visst har tagit hänsyn till kommunernas remisssvar. Menhur kan han påstå det när de flesta remissinstanser säger nej till eninskränkning av vetot. Det är ett dubbelspråk som jag anser urholkar grundenför demokratin. Det är en antiintellektualism i socialdemokraternas politiskageschäft som jag starkt avskyr Man påstår sig ha tagit hänsyn till vadkommunerna säger, trots att kommunerna har sagt nej fill detta. Jag förstårinte hur man kan föra politik på det sättet. Jagtog upp en annan fundering i förlängningen av ett eventuellt beslut om eninskränkning av vetorätten, nämligen att kommunerna har kvar sitt planmonopol.Innebär inte denna inskränkning av vetorätten att man bara drarlokaliseringsfrågor i långbänk i kommunerna i stället för att få ett blankt nejfrån de kommuner som inte vill? Jag är övertygad om att den kommunalaintegriteten sätter sig som råg i ryggen på kommunalråd. De kommer att medplanmonopolets hjälp driva frågan i långbänk, därför att de inte vill ha någoninskränkning i vetorätten. 1989/90:131 30 maj1990 Överläggningen var härmedavslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs kulturutskottets betänkande 1989/90;KrU29Arkiv m.m. (prop. 1989/90:100 delvis och 1989/90:72). Anf.163 (): Dialekt och ortnamn är viktiga för språkforskningen. Man arbetar medlandets folkliga kultur och dokumenterar nationens språkliga och kulturellaminnen. Våra olika dialekter säger mycket om det språk som talades och även om vår kultur och om vårt arbetsliv. Ortnamn ger ossbl.a. upplysning om vår bebyggelsehistoria. Dialekt-och ortnamnsundersökningar i fastare form, med som centralort,inleddes . igångsattes på bekostnad av enskilda göteborgare vissauppteckningar av kust- och skärgårdsnamn i och län.Verksamheten bekostades fram fill 1927 helt och hållet genom privatadonationer. i samtvästsvenska folkminnesarkivet grundades av lärare vid dåvarande Göteborgshögskola, numera , och var ursprungligen två enskildainstitutioner, endast löst knutna till lärosätet. Prot.1989/90:131 till en enda institution och införlivades med dialekt- ochortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv och har dessstyrelse som överordnad myndighet. Dialekt-, ortnamns- och folkminnesarkivet i , DAG,har en av de största folkloristiska samlingarna i . Arkivets område förfolkminnesundersökningar är i och , , ,och . Trots ett otillräckligt stöd från det allmänna har dettaarkiv kunnat bedriva en omfattande och resultatrik verksamhet. Förklaringen ärmedverkan frän ideellt arbetande, ytterst kompetenta krafter Denna gynnsammasituation består inte längre. Arkivet i står därför inför utsikten atttvingas inskränka sin verksamhet. Jag har i min motion Kr224 betonat att arkivet i ,DAG, har en mycket viktig uppgift i vårt snabbt föränderliga samhälle.Perspektivet bakåt måste uppfattas som en ovärderlig tillgång, och det är dettaarkivs uppgift att bevara och levandegöra vår folkliga kultur. Jag noterardärför med tillfredsställelse att utskottet föreslår att anslaget höjs med utöver det regeringen har föreslagit och att denna resursförstärkningskall komma arkivet i till del. Jag vill också avslutningsvis yrka bifall till reservation nr 2. 164 (): Intresset för landets arkivväsende befinnersig nu i en uppåtgående trend. För oss alla, för dem som släktforskar ochhembygdsforskar samt för den vetenskapliga forskningen, innehåller arkiven våragemensamma minnen. Arkiven skall stå till tjänst för oss alla. Allt fler söker sina rötter och nyfikenheten på hur manlevde och löste olika problem i gårdagens samhälle är stor Vi har också börjatförstå att vi inte är de första som har hittat på de "rättalösningarna". Jag skulle önska att vi också i mycket högre grad lärde ossatt se på tidigare misstag, sä att vi inte ständigt behöver upprepa dem i varjegeneration. För kulturpolitiken är landets olika arkiv precis likaviktiga som museer och bibliotek. Tillsammans medverkar dessa tre enheter tillatt vi kan bilda den helhet som vi behöver för att fä ett bra perspektiv. Etthelhetsperspektiv behövs för att vi skall känna trygghet och självtillit i våregen kultur, inte minst inför mötet med andra länder. Jag tänker bl.a. på vårtnuvarande och framtida samarbete med EG- och EFTA-länderna på kulturområdet. Vi måste ha detta helhetsperspektiv också i miljöpolitiken.Forskningen skall ge oss kunskap inför de hot som vi nu står inför när detgäller miljön och våra liv. Gång på gång upptäcks att gammal kunskap som falliti glömska är värdefull för oss. Jag kan ta exemplet med våtmarkerna, som renarvårt vatten på ett mycket bra sätt. Hur vi bevarar våra handlingar och hur vi gallrar kommeratt få lika stor betydelse för kommande generationer som det har för oss i dag.Jag skall nu bara kommentera dels förslaget till arkivlag, delsarkivinstitutionerna och deras behov. Propositionen Arkiv m.m. innehåller grundläggande reglerför arkivfrå gorna, som bl.a. skall befästas i en ny lag. Bestämmelser pä det här området 154 har vi haft mycket länge, men dethar saknats tydliga motiveringar till reg- Vifrän kan bifalla de allra flesta av de lagparagrafer som Prot.1989/90:131 föreslås i propositionen. Men vi är kritiska på ett par punkter bl.a. till förslagetom arkivbeskrivningar i 6 §. Redan nu gör myndigheterna arkivförteckningar Detär de skyldiga att göra. De ger en överblick av innehållet och vilkagallringsbestämmelser som gäller. En kortfattad arkivbeskrivning fyller ingenfunktion och en omfattande kräver enligt landsantikvarierna storaarbetsinsatser av den redan arbetstyngda personalen. I reservation nr2 föreslårvi att kravet på arkivbeskrivningar skall utgå ur 6 § i lagförslaget. Gallringsproblemen är ur flera aspekter mycketkomplicerade, eftersom kraven på bevarande skiftar utifrån olika intressen.Bevarande av handlingar träder ibland mycket nära den enskilde personen.Folkpartiet har även på denna punkt andra synpunkter än regeringen när detgäller att skydda medborgarnas integritet. Vi anser att integritetsaspektenbör gå före tillgodoseendet av forskarnas behov av bevarade handlingar och attdet är som skall göra de avvägningar som behövs mellan de olikaintressena. Därför föreslår vi i reservation nr 3 att sådana eventuellasärbestämmelser som anses nödvändiga skall ges i lag och inte i förordning. håller med oss i detta ställningstagande.Man har i skrivelser till kulturutskottet kraftfullt påpekat att bestämmelserom gallring som följer av förordning inte skall gälla det kommunala området ochvill liksom vi lagreglera alla särbestämmelser som gäller gallringen avallmänna handlingar. I detta betänkande finns också åtskilliga motioner sombehandlar och tar upp frågan om arkivinstitutionerna och deras behov. Så sentsom hade vi en debatt här i kammaren om vikten ochbehovet av att försvarsvallarna vid blev fullständigtåteruppbyggda. En viktig aspekt i det sammanhanget var just att landsarkivet iVadstena hade problem . De hade brist på utrymme, i stort sett leveransstoppför enskilda arkiv, och myndigheternas handlingar fick stanna kvar påmyndigheterna. Vid det tillfället fattades det bara några få röster föratt skulle göra ett uttalande om att det borde göras förnyadeöverväganden om fortsatta utbyggnad. Jag ber att få hänvisa till dendebatten och de markeringar vi då gjorde. Det är nu endast några månader kvarinnan arkivdepåutredningen skall vara klar får då möjlighet attåterkomma. Därför har vi inte reserverat oss i detta betänkande. Däremot lyfter vi i reservation nr 4 fram riksarkivetsbehov av nya bergmagasin, som man väntat på Riksarkivarienuttalade i en tidningsartikel : "Vi kan inte ta emot detmaterial vi vill, vi kan inte vårda det på allra bästa sätt och vi kan intehålla det tillgängligt för forskningen, som vi skulle vilja." Hanfortsatte med att säga att forskarna ibland fär vänta för att fåpapper från en förortsdepå, och han rös vid tanken på hur företag brände uppeller dumpade sina papper i stället för att kunna leverera dem tillriksarkivet. Det är inte bara brist på lokaler för våraarkivmyndigheter Det råder också brist på resurser för att kunna utföra det dagliga arbetet. I propositio nen beskrivs hur viktiga arkivinstitutionerna är, och man vill också att de skall kunna aktivt tillhandahålla och marknadsföra arkivinformationen. 1989/90:131 kivutredningen och minne påpekar man likaså att "det är uppen- bart att nuvarande resurser är otillräckliga föratt uppgifterna skall kunna lösas enstillnärmelsevis". Alla är således medvetna om situationen. Riksarkivetföreslås i forskningspropositionen och i arkivpropositionen få nya medel föraktiv användarservice. Det är bra. Folkparfiet markerar i reservation nr 7 attockså landsarkiven bör få tjänster för att kunna bygga ut forskarservicen, ochvi föreslår att arkivlektorer bör inrättas vid landsarkiven. Vianser också att Svensk arkivinformation, SVAR, måste stödjas och att det börprövas om det inte är lämpligt att SVAR får ytterligare utvecklas och bli enresurs för hela landets mikrofilmning av arkivalier Jagvill också uttala tillfredsställelse över att utskottet har enats omatt höja anslaget till dialekt- och ortnamnsarkiven och svenskt visarkiv utövervad som föreslagits av regeringen, även om det blev mindre än vad folkpartietföreslagit i partimotionen. Meddetta, fru talman, yrkar jag bifall endast till reservation nr 2, menfolkpartiet står bakom alla de övriga reservafioner som bär folkpartinamn. Anf.165 (): utgör en viktig del av bevarandet av det svenskakulturarvet. Därför är det glädjande att vi nu har ett förslag till arkivlagatt ta ställning till. Arkivverksamhetrymmer mycket i sig. Det handlar naturligtvis om kulturfrågor men också omrättssäkerhetens grunder, om offentlighet och sekretess, om administrativrationalisering, om grunderna för forskning, m.m. Det gäller gammalt och nytt,bevarande och tillgänglighet av den rykande färska information som på olikasätt väller fram i det moderna samhället. Detär inte så länge sedan vi här i var överens om att de regionalakulturinstitutionerna spelar en viktig roll i det regionala kulturlivet. Tyvärrkan man inte säga detsamma om regeringens proposition angående arkiv. Däremothade utredningen och minne, som legat till grund för förslaget, enöppen attityd emot regionerna när det gällde arkivmyndigheternas organisation.Utredningen förkastade en central lösning och förde fram tanken på en utbyggnadav landsarkiven, baserad på länstanken. Utredaren bedömde situationen så, attden nuvarande landsarkivorganisationen i flera avseenden inte är ändamålsenlig. Utbyggnadenföreslogs anpassad till de regionala förutsättningarna. Det kan då varaavlastning, till gagn för befintliga landsarkiv, att det finns en högskolaeller ett universitc t på orten, att det finns andra arkivinstitutioner somfolkrörelsearkiv, näringslivsarkiv och kommunala arkiv med vilka samverkan kanske. En ytterligare viktig faktor är naturligtvis den ekonomiska. Sådanatydliga markeringar finns såväl från som , ochdärför förordar utredaren redan nu en utlokalisering av landsarkiv till dessabåda län. Från anservi detsamma. Vi menar att här är redan färdigut- rett, varför riksdagenborde kunna fatta beslut . Den utredning som föror- 156 das från regeringens sida borde i stället inriktas på att finnalösningar för andradelar av landet. Inriktningen bör enligt vår mening vara att det Prot. 1989/90:131 i princip skall finnas ett landsarkiv i varje län. En viktig faktor när det gäller arkiv är tillgängligheten.Under senare år har intresset för lokalhistorisk forskning ökat kraftigt. Detgäller för såväl professionella forskare som amatörforskare. Enligt en aktuellundersökning publiceras hembygdshistoria i . Jag delar den uppfattning som framförs såväl ipropositionen som i kulturutskottets betänkande, nämligen att tillgänglighetentill arkiven måste öka. Därför behövs redan nu åtgärder. Ser vi till denpersonalsituation som råder vid landsarkiven med en stor andellönebidragsanställda är det än viktigare att man nu ser överpersonalsituationen. Frågan om landsarkivens personalsituation bör därför bli föremålför en översyn. Men redan nu anser vi från att det behövs enförstärkning på personalsidan både vid landsarkiven och vid . När det gäller arkivlagens tillämpningsområde har vi enannan uppfattning än utskottsmajoriteten. Den arkivlag som vi nu behandlarreglerar endast de statliga och kommunala myndigheternas arkivverksamhet. Deenskilda arkiven ingår däremot inte. Vi menar i att det klartmåste framgå att såväl myndigheters och andra offentliga organs arkiv som enskildaarkiv är en viktig del av det svenska kulturarvet. Detta kan lösas genom atten särskild bestämmelse införs i arkivlagen där det slås fast att stat,landsting och kommuner har ett gemensamt ansvar för den verksamhet som bedrivsvid de enskilda arkiven. Det är också angeläget att en inventering och förteckningkommer till stånd för de enskilda arkiv som inte är dokumenterade. I annat fallfinns det risk för att viktiga delar av kulturarvet går förlorat. Arbetet kanmed fördel bedrivas i projektform i samarbete med berörda organisationer ochsammanslutningar Det är nu det första statliga bidragetbetalades ut till ett folkrörelsearkiv. har utbyggnader skettsuccessivt genom att stöd utgår till föreståndarlön med vissa procent. Tyvärrhar urholkningen av bidragen blivit sådan att det är långt till de somavsågs när stödet infördes. Vid den redovisning som kulturutskottet fått avföreträdare för folkrörelsearkiven angavs att stödet täcker endast . Här borde en beräkning enligt den modell som finns för museerna övervägas. Vi menar också att det behov som finns när detgäller antalet bidrag fill föreständarlöner skall åtgärdas. 1 det nu aktuella betänkandet behandlas också verksamhetenvid Svensk arkivinformation i . Denna verksamhet har stor betydelse frånkultur-, forsknings-, undervisnings- och folkbildningssynpunkt för hela vårtland. Därtill har verksamheten naturligtvis stor betydelse för sysselsättningenpå orten. Det är nu dags, tycker vi som företräder ,att SVAR får en mer långsiktig lösning och inte till övervägande del ärberoende av arbetsmarknadspolitiska medel, som fallet är . Vi har också uttalat att kyrkobokföringsarkiven med fördelkan förläggas till i Ange kommun. kommer senare i debatten att vidareutveckla det förslaget. 12 protokoll 1989/90:131 Prot.1989/90:131 Från sida har vi iannat sammanhang yrkat att beslutet om 30 maj1990 att flytta ansvaret förfolkbokföringen till de lokala skattemyndigheterna Ett sådant beslut skulle betyda att en bra och fungerande Förslaget bereds inte av kulturutskottet utan , fru talman, vill jag påpeka en något märklighantering av en motion frän och mig när det gäller ett eventuelltanslag till centerrörelsens arkiv. Till stiftelsen anvisas 2,1 milj.kr, en uppräkning med gentemot föregående är Det är angeläget attäven andra politiska organisationer får samma möjlighet till förvaring ochframtida forskning. Centerrörelsen har byggt upp ett arkiv, och om någonform av likabehandling skall gälla, borde även detta arkiv behandlas eftersamma regler. Det anser inte utskottsmajoriteten, och mer märkligt äratt utskottsmajoriteten med socialdemokraterna i spetsen inte heller anser attdet statliga stödet till enskilda arkiv skall behandlas på samma ställe,nämligen enskilda nämnd. Här fordras en förklaring, framför alltfrån socialdemokratiskt håll, till varför arbetarrörelsens arkiv skall inta ensärställning. ställningstagande i arkivfråganframgår bl.a. av de reservationer som är fogade betänkandet, men jag yrkarhär bifall endast till reservationerna nr 1, 9 och 16. 166 (): Jag skall när det gäller arkiven i första handhålla mig till de sydligare regionerna. Det finns ett dialekt- ochortnamnsarkiv i , , som är en forskningsinstitution med uppgift attsamla in.