prot · GD0944 · 1989-12-31 00:00:00 — Söndagarnamåste även för de handelsanställda få användas som rekreation tillsammans medfamiljen. Det är lättast att locka dem som har svårt att finnameningsfulla fritidssys selsättningar Polisen har fått onödigt extra arbetegenom att de måste bevaka och göra utryckningar till affärer och köpcentra,som är öppna på sena kvällar, och helgdagar Idrotts- ochkulturaktiviteter drabbas av konsumentfällan. För samhället är det viktigt attsådana aktiviteter förmår locka många deltagare och inte utsätts för onödigkonkurrens. Ökat öppethållande skapar ökad brist på arbetskraft. Småbutiker kommer i kläm. 1 regel är det de stora varuhusen som har råd ochmöjlighet att öka öppethållandet. Därmed konkurrerar man ut de mindrebutikerna. Dyrare eller sämre barnomsorg blir resultatet, när kommunernatvingas hålla daghemmen öppna kvällar och helgdagar För konsumenterna är det viktigt med en god service ibutikerna. Yrkes-kunnig personal ger god service till kunderna. Menbutiksägarna satsar i första hand yrkesutbildning på de heltidsanställda, och är bara var tredje anställd heltidsanställd. Ytterst är det ändå fråga om vad det är för samhälle vivill ha. Vill vi ha 70 ett samhälle som prioriterarkonsumtion eller ett samhälle som månar om Den kampanjsom de handelsanställda genomför, som man Prot. 1989/90:44 kallar 67-timmars servicetid, är angelägen för oss alla. CivilministerBENGT K Å : Svar på frågor Jag har svarat på den fråga som hadeställts. Till sakfrågan får vi återkomma . Överläggningenvar härmed avslutad. 18§ Svar på fråga 1989/90:284 om förtydligande av tidsbegränsningskungörelsen CivilministerBENGT K Å : har frågat arbetsmarknadsministern om hon är beredd attverka för ett sådant förtydligande av tidsbegränsningskungörelsen attanställningar med stöd av denna endast får förekomma när den anställdeuteslutande används för avarbetning av tillfälliga arbetstoppar resp.tillfälliga balanser. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. som hänvisar till innebär att en person somrekryteras till en myndighet enbart för att avarbeta en "tillfälligbalans", eller annars på grund av en "arbetsanhopningsom kan beräknasbli övergående", kan anställas för en begränsad tid. Anställningenfår omfatta högst Varje förordnande får förnyas bara om det finnssärskilda skäl för det och i så fall bara en gång, dvs. med högst sex månadertill. Det framgår också av föreskrifterna. Ordalydelsenär, såvitt jag förstår, fullt klar och begriplig. Det är bara fråga omövergående arbetsanhopning, t.ex. tillfällig balans. Något ytterligareförtydligande behövs därför inte enligt min mening. Betämmelserna avsersålunda inte provanställningar De regleras i lag. Detkan nämnas att hela tidsbegränsningskungörelsen, som har gällt ,kan ses som ett resultat av en förhandlingsöverenskommelse med destatsanställdas tre huvudorganisationer Föreskrifterna skall tillämpas bara ibrist på kollektivavtal. Jagvill peka på att arbetsgivaren enligt lag är skyldig att underrättade lokala facken om varje tidsbegränsat anställningsavtal som avser mer än enmånad. Det gäller också i de fall som tas upp i frågan. ALFWENNERFORS (m): Statsrådetmenar alltså att det inte behövs något förtydligande. Formule ringen är helt klar och begriplig, som det framgår av det skriftliga svaret.Det påstås annat utanför huset. Sedan kan vi tycka att detta är klart och begrip ligt. Man menar alltså att denna kungörelse missbrukas och att andra hänsyn än arbetsanhopning och liknande tas. Det får, menar man också, sociala konsekvenser för den anställde, som bara har en provanställning, vilken 71 1989/90:44 alltsåkan utsträckas till , medan vederbörande tidigare kunnat få en tillsvidareanställning.Det är den ena sidan av saken. Jag hävdar därför ] [ att det finns anledning att titta närmare på detta. var pa frågor andra sidan gäller det konstiga i att det är så olika bestämmelser mel- lan enskild sektor ochstatlig sektor Vad finns det för skäl, anser herr statsrådet, för en särskildkungörelse för den statliga sektorn när det inte finns någon för den enskilda?Där gäller gränsen Det vanliga är att man tillämpartremånadersgränsen. Men inom den stathg sektorn kan man i vissa fall användasig av en tolvmånadersgräns. CivilministerBENGT K Å : Vi har en lag om offentlig anställning. Däri inryms en del bestämmelsersom gäller villkor i arbetslivet för statligt anställda. ,som i egenskap av statens myndighet i dessa frågor ser till att kunskaperna omtillämpningsföreskrifterna kommer ut tUl våra myndigheter, har gett utallmänna råd om anställningsskydd till vägledning för de statligamyndigheterna. Där behandlas bl.a. frågor om tidsbegränsning av anställning ochtidsbegränsad provanställning. Jagvill säga till att jag inte känner till något missbruk. Vi harhört oss för om det, utöver vad vi kände till tidigare, inom huvudorganisationernahar rapporterats något missbruk av det slag som fråga antydde.Så har heller inte skett från arbetsgivarverkets sida. Men om det finns sådantär det klart att vi skall ta del av det och se på frågan. ALFWENNERFORS (m): Jag har heller inte hört talas om något missbruk tidigare. Detta är ettfall där man mycket flagrant har använt sig av tidsbegränsningskungörelsen påett, tycker jag, olämpligt sätt. Men det är möjligt att det ännu så länge är såsällan förekommande att man inte skall behöva vidta någon åtgärd. Jaggår tillbaka till frågan om enskild sektor och statlig sektor Arbetsanhopningkan det även bli i ett enskilt företag. Nog borde samma bestämmelser gälla förjust detta. CivUministerBENGT K Å : Vi har ett system som innebär att den fackliga organisationenunderrättas i sådana här situationer Det gäller då någon typ av lokalt avtalträffas och man är införstådd med att denna situation kan uppkomma. Jag tyckerinte att det är så konstigt. Vihåller i och för sig på att se igenom reglerna för offentUg anställning. Jagkan inte säga om vi kommer att gå igenom detta också. Men om missbruk skulleske är vi beredda att under alla omständigheter titta på detta. Överläggningenvar härmed avslutad. 19 § Svar på fråga 1989/90:265 om järnvägstranken i har frågat mig om hur regeringenavser att gynna utvecklingen av järnvägstrafiken i , och om en sådanutveckling får ske på vägtrafikens bekostnad. Låt mig börja med bakgrunden. Miljöläget i äroroande. För att bemästra problemen krävs en rad åtgärder En begränsning avvägtrafikens miljöbelastning är därför nödvändig, liksom också en satsning påutvecklad järnvägstrafik. För att klara detta krävs ett samfällt agerande i . Sverigehar här en uppgift dels som pådrivare i det internationella samarbetet, delssom föregångare med en miljöriktig trafikutveckling. Det är därför med tillfredsställelse jag kan konstateraatt den europeiska transportministerkonferensen, CEMT, på svensktinitiativ antagit en miljöresolution. Utgångspunkten är att skapa en varaktigoch hållbar miljöutveckling inom trafiken. Resolutionen tar upp de fiesta avtrafikens miljöfrågor och banar väg för nödvändiga insatser för att delsminska vägtrafikens miljöbelastning, dels klara behovet av en offensivsamhällsplanering för att bygga ut järnvägens infrastruktur. Vi har alltså nufått en bred internationell bas för att gå vidare för att möta medborgarnaskrav när det gäller transportsektorns ansvar för en bättre total livsmiljö iEuropa. Som ny ordförande för kommer jag också aktivt att medverka tillatt följa upp resolutionen. För järnvägen i vill jag hänvisa till de nyaförutsättningar som gäller med trafikpolitiska beslut. Med införandetav den s.k. vägtrafikmodellen har en ny järnvägsutveckling inletts. SJ harfått förutsättningar att affärsmässigt utveckla tågtrafiken, medan banverketansvarar och bygger ut järnvägsnätet efter samhällsekonomiska bedömningarSamtidigt har vi fått en betydande regionalisering av beslut om både trafikenoch investeringarna. Vår modell röner också nu ett stort internationelltintresse som medel för att främja en samhällsekonomiskt och miljömässigt riktigjärnvägsutveckling. ROYOTTOSSON (mp): Vi är överens om det somkommunikationsministern tog upp i slutet av svaret. Vi från sidaär varma anhängare av vägtrafikmodellen, även om det finns vissa"klantigheter" i den nuvarande uppläggningen när det gäller köp avpersontrafik på järnväg. Där har man missat ganska grovt. Det vore bra om man från svensk sida mer aktivt förde utdetta i . Om vi ser på finner vi att varje land har sin egentillverkning av vagnar och lok, sina egna lösningar i fråga omjärnvägssystemen och att dessa inte hänger något vidare bra ihop. Det ärkrångligt och svårt att transportera gods på järnväg genom . När det gäller EG-harmoniseringen till 1992 kommer manfram mycket snabbt på vägsidan. Man harmoniserar en lång rad regler,arbetstider, gränsövergångar skall försvinna osv. Detta leder till att detblir en ytterligare sned- Prot.1989/90:44 vridning av transportsystemet tillvägarnas fördel och järnvägarnas nackdel. 12december 1990 Det var egentligen det som jag var ute efter genom minfråga. Det gälleratt få ett sundare konkurrensförhållande ute i mellan var pajragor dessa två trafikslag. Primärthandlar det om att gynna järnvägsutvecklingen. Eftersomnu kommunikationsministern har fått en mer central roll i detta arbetevore det intressant att få veta vilka idéer, visioner och vilka konkreta strategiersom är på gång från svensk sida. Man kan t.ex. fråga sig om det alls finns några konkretafrågor som diskuteras i CEMT-sammanhang för att hjälpa just järnvägstrafikeninför 1992, då vi vet att vägtrafiken i annat fall kommer att öka mycket kraftigt,enligt de prognoser som EG har presenterat. tar upp en intressantfrågeställning. Den förändrar plötsligt roll. När jag tidigaremött miljöpartister här i kammaren och annorstädes har jag alltid fått detövriga beskrivet som ett föregångsområde när det gäller att satsa påjärnvägstrafiken. erkänner i sin fråga att det går synnerligentrögt med utbyggnaden av ett gemensamt järnvägssystem inom . understryker detta ytterligare genom sina kommentarer till mittfrågesvar, som han kräver insatser av för att samordna detövriga järnvägstrafik. Jag kan försäkra att vi följer utvecklingen med mycketstort intresse. Inom CEMT är frågan om gemensam modell för kombitrafiken en avde centrala frågorna som är uppe vid varje möte. Men varje nation ochjärnvägstrafikföretag har ett visst självbestämmande, så det går faktisktlitet trögt med den här samordningen. Vi försöker dock att vara pådrivande sålångt det är möjligt och att genom insatser i bilda en modell för hurman snabbare skall driva utvecklingen framåt. Jag konstaterar än en gång att rollerna just nu tycks varaombytta, när miljöpartisten oroar sig för det bristande insatsernai i övrigt. Erkänner att faktiskt har en ganska brautveckling när det gäller järnvägstrafiken? Som jag har sagt under debattenanser jag att vägtrafikmodellen är utmärkt. Det är anslagsnivån som är fel.Vidare finns det vissa "klantigheter" som jag inte behöver gå in pånu. Vi anser också att vägtrafikmodellen bör erbjudas till det övriga Europa.Detta är ett ställningstagande från sida. När man ser på som föregångsområde när det gällerjärnvägstrafik finns det i alla fall några intressanta projekt, framför alltgäller detta snabbtågen som har lyfts fram i den svenska debatten. Sammantagetfinns det mycket övrigt att önska, särskilt i fråga om samordningen. Man vetatt EG gör en stor satsning på , eftersom har ett kraftigtunderutvecklat järnvägsnät som måste lyftas upp till en rimlig nivå. Det centrala är att just EG-anpassningen till 1992 kommeratt innebära 74 en kraftig ökad vägtrafik, vilketdelvis kommer att ske på järnvägstrafikens bekostnad,eftersom konkurrensen blir så snedvriden. Detta problem måste Prot.1989/90:44 lösas på ett vettigt sätt. Kommunikationsminister : Svar pa frågor Jag får ofta höra attanslagnivån i är usel och att den förträfflig i i övrigt. Efteratt ha botaniserat i detta har jag konstaterat att vi, om man jämför ländernabefolkningsmässigt och resursmässigt, ligger väl i nivå med det övriga ifråga om beslutade anslagsinvesteringar när det gäller järnvägen. Detta villjag gärna framhålla. Snabbtågsutvecklingen i är intressant. I Sverigeutvecklar vi också en snabbtågsmodell. Låt oss jämföra på likvärdiga villkorSnabbtågsförbindelsen med TG V-tåg mellan och , som ofta framställssom modell, skulle, om man omsätter till svenska förhållanden, innebära atthela befolkning skulle koncentreras till och helaDanmarks befolkning till . Då blir befolkningsunderlagetlikvärdigt när det gäller att försörja den snabbtågsförbindelsen medpassagerare. Kommunikationsministern glider undan fråganoch talar om andra saker. Nivån är naturligtvis viktig, men jag vill koncenteramig på balansen och konkurrensen mellan de olika trafikslagen. Där kommerutvecklingen i att innebära att trafikenförskjuts till vägsidan. Det är vägtrafiken som skapar de stora miljö- ochsäkerhetsproblemen. Om man skall vara trovärdig, måste man ha ett recept motdessa. Sedan frågade jag en annan sak, nämligen om regeringen ärberedd att arbeta för en minskad vägtrafik genom att i stället föra övertransporter till järnväg, dvs. att även inkräkta på vägintressena, som ett sättatt minska miljö- och säkerhetsproblemen - det är den centrala frågan. Jaganser att den totala nivån på investeringar i järnvägstrafiken är för låg, bådei och i i övrigt, men detta var inte den centrala frågan. Kommunikationsminister : Herr talman! klagar nu över balansen mellan järnvägstrafik och vägtrafik i Europa.Jag medger att vägtrafiken dominerar ännu starkare i det övriga än vadden gör i . Vi transporterar större andel gods på järnväg i förhållandetill väg. Det är klart att kan ha höga tankar om densvenska regeringen och kanske i viss mån sätta sin tillit till mig somordförande i , men jag kan inte ta ansvar för hur investeringarna ivägnätet resp. järnvägsnätet sker i övriga länder vi skall försökaåstadkomma en bra balans i och vara pådrivande när det gäller att fåtill stånd en samordning i järnvägstrafiken och därmed stimulera till en ökadjärnvägssatsning. Min avsikt är inte alls att klaga eller läggaöver hela ansvaret för transportsystem till kommunikationsminister. Men man måste ändå ha någon typ av strategi för hur man skall kunna förändra 75 1989/90:44 konkurrensförhållandenamellan väg- och järnvägstrafik, så att det inte blir en ytterligare snedvridningtill vägarnas fördel, eftersom detta leder till stora I [ miljö-, hälso- och säkerhetsproblem. varp jrag t Omman ständigt satsar mindre på järnvägen än vad man gör på vägsidan när det gäller nyinvesteringar,innebär detta i praktiken att andelen trafik förskjuts till vägarnasfördel. Däri ligger också ett av de stora miljöproblemen. Det är just därförsom EG-harmoniseringen är så destruktiv från miljösynpunkt, eftersom den ledertill strukturella effekter som skadar miljön. Mer trafik på vägarna ger totaltsett mer utsläpp, trots att det blir vissa förbättringar när det gällergränsvärden och andra sådana detaljer. Överläggningenvar härmed avslutad. 20§ Svar på fråga 1989/90:312 om upprustning av NKLJ-banan Bo Finnkvist har frågat arbetsmarknadsministern om hon är beredd attställa medel till förfogande för bl.a. breddning och upprustning av NKLJ-banan. Frågan har överlämnatstill mig. Banverketfick i uppdrag att utreda de samhällsekonomiska förutsättningarna föratt även fortsättningsvis bedriva godstrafik på NKLJ-banan. görbedömningen att en förutsättning för samhällsekonomisk lönsamhet vid en upprustningoch breddning av banan till normalspår är att de lokala intressenterna bidrartill finansieringen. Motbakgrund av bedömning gav regeringen ett uppdrag till länsstyrelseni att försöka träffa en överenskommelse med berörda intressenter omfinansieringen. Fråganbereds nu vidare inom regeringskansUet med utgångspunkt från länsstyrelsensförslag och bedömning av detta. BOFINNKVIST (s): Jag tackar kommunikationsministern för svaret. Jag ställde egentligenden här frågan till arbetsmarknadsministern, beroende på att järnvägen ärviktig ur många aspekter - miljö, trafiksäkerhet, industripolitik och inteminst arbetsmarknadspolitik. Vi har upplevt en viss förändring sedan beslutetom en eventuell nedläggning av järnvägen fattades . Vi har fåtten mycket sämre arbetsmarknad i det område som järnvägen betjänar,Hagfors-Munkfors-området. Detta har föranlett mig att ställa frågan till arbetsmarknadsministern. Jagär också medveten om det som nämndes i svaret, nämligen att harutrett frågan och att det har visat sig att det fattas litet pengar till enombyggnad, som är nödvändig om man skall kunna ha fortsatt järnvägsförbindelsemed två järnbruk. Det är således detta som det handlar om. Det gäller en typ avgods som inte är lämplig att transportera på väg. Vi har dåliga 76 vägar Detär därför i och för sig passande att svarar på frågan. har det här området - ,- förlorat av sin befolkning. Det är viktigt att vi får enbra infrastruktur med bl.a. en järnväg för att få en ny industri till området.När kan man förvänta sig ett besked i frågan? Åven de anställda är intresseradeav ett svar Jag har mött denna fråga genom en uppvaktningfrån företaget och från berörda kommuner Vi har försökt agera snabbt genomatt, som jag sade i svaret, ge i uppdrag att utreda frågan. Vi ficken bedömning från sida där man konstaterar att en breddning ochupprustning av banan beräknas kosta ca 140 milj. kr Det rör sig om ett ganskabetydande belopp. utgick ifrån vissa utgångspunkter när det gällermöjligheten att flytta över transport av gods till järnväg och ifrån vissabedömningar av transportpriserna och de framtida utsikterna för industriellverksamhet i och . Utifrån dessa antaganden gjorde banverketbedömningen att en samhällsekonomiskt motiverad insats skulle kunna görasunder förutsättning av att man fann lokala intressenter som var beredda att medverkai finansieringen. Vi har sedan gett i uppdrag att försöka hittaen sådan finansiell konstruktion, och vi fick förslag den 13oktober har yttrat sig över detta, och yttrandet avlämnades den 22november Vi har således försökt agera så snabbt som möjligt. Jagkan bara än en gång upprepa att beredningen av detta ärende pågår inomregeringskansliet. och gör väsentligt skildabedömningar när det gäller möjligheterna att finansiera detta på ettförsvarbart sätt, vilket utgör en viss komplikation. BO FINNKVIST (s): Jag är medveten om att detta är en besvärlig fråga. I det här sammanhanget kan man nämna att i daginte längre är vad det har varit, det är "slaktat". Kapitalet harrensats ur företaget, och företaget drivs nu i form av små enheter i Uddeholmoch . De har knappast möjligheter att bygga om en hel järnväg själva. Man får hoppas att frågan får en snabb lösning. Banan ärså dålig att det är farligt att köra på den . Det har inte skett någotstörre underhåll , då man har gått och väntat på beslut.De anställda är också osäkra på vad som skall ske . Det rör sig omett femtiotal anställda, enbart vid järnvägen. Det är viktigt förförverkligandet av idén om eventuella nya industrier i området att man hartillgång till järnväg. Överläggningen var härmed avslutad. 21 § Svar på fråga 1989/90:316 om en advokatjour förasylärenden har frågat mig om jagvill medverka till att en advokatjour för asylärenden med kort tidsfristinrättas. Det är riktigt, som säger iinledningen till frågan, att överläggningar har förekommit mellaninvandrarverket och om detta. Jag har emellertid inhämtat attverket inte ansett det nödvändigt att nu föreslå inrättande av en advokatjourErfarenheterna har visat att nuvarande system är tillräckligt. Dettainnebär att verket har kunnat förordna biträden i de ärenden som varitaktuella. Skulle utvecklingen visa att det blir nödvändigt att inrätta enadvokatjour, kommer verket att aktualisera frågan på nytt. Jag har förstått attdiskussionen fortfarande pågår. Då , somframställt frågan, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet,medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen: GUDRUNSCHYMAN (vpk): Jag skall be att få tacka för svaret. Det ärlitet kortfattat, tycker jag. Statsrådet har inte alls svarat på varförinvandrarverket har ändrat ståndpunkt i den här frågan. Enligt vad jag har inhämtat var invandrarverket till enbörjan mycket positivt till de förhandlingar som pågick, eftersom man varmycket medveten om att detta var ett problem. har jag tagit del avinvandrarverkets brev, där man förklarar för varför det inteär aktuellt med en advokatjour. Man säger att när det gäller dem somdirektavvisas så kan det dröja Det är i regel inte så akutaproblem, utan det går att vänta tills det finns en advokat ledig. Jag menar attdet är en sanning med modifikation. Skall man ta seriöst på problemet och intese det som en rent teknisk fråga, måste advokaterna börja arbeta genast, intebara en halv dag innan själva avvisandet skall ske. När det gäller dem som avvisas till första asylland, sägerman att det bara är om det finns risk för att de skall vidareavvisas somoffentligt biträde behövs. Man säger att eftersom det väldigt sällan finnsnågon risk, behövs inget biträde och ingen jour Det här är också en sanning medmodifikation. Paradexemplet är när iranska flyktingar skickas tillbaka tillTurkiet. Vi vet att det förekommer att de tvångsmässigt skickas tillbaka tillIran. Jag tycker den här inställningen är konstig utifrån attbiträdande chefen vid kontor i hartillskrivit invandrarverket och sagt att det är en mycket viktig fråga. Jourverksamhet finns i . Den har varit mycketframgångsrik. Alla parter är mycket nöjda - inte minst de asylsökande själva,som upplever det som psykologiskt mycket viktigt. Det här brevet, som jag också har läst, andas verkligen enförhoppning om att en sådan verksamhet också skall inrättas i . invandrarministerntänker svara på det brevet. Varför har man ändrat ståndpunkt i den frågan? Detta är en fråga som har att göra med denpraktiska hanteringen av verksamheten vid slussarna. Denna fråga måsteotvetydigt hanteras av den verkställande myndigheten, nämligeninvandrarverket. Som underlag för mitt svar har jag inhämtatinvandrarverkets synpunkter. Verket för diskussioner med . Mankan också säga att det är en fråga för , om det anser att föreliggerbehov av en sådan jourverksamhet. Efter vad jag förstår har diskussionerna medinvandrarverket också handlat om att man gemensamt skall försöka hittaresurser till det här har således än så länge ansett att dethar kunnat skaffa fram juridiskt biträde i de fall där det har behövts. Detutesluter naturligtvis inte att det kan komma att uppstå ett behov av enadvokatjour Samtalen kring detta är heller inte avslutade. GUDRUNSCHYMAN (vpk): Jag vet inte om jag vågar tolka dettapositivt. Såvitt jag vet råder det inom inte något tvivel omsaken. Där anser man att denna verksamhet genast bör sättas i gång. ÅvenFlyktingkommissariatets representant anser att verksamheten genast bör sättasi gång. Jag vet att.invandrarverket i sin skrivelse till harsagt att det verkar vara svårt att få tag på advokater och att det inte verkarfinnas så stort intresse. Märkligt nog så har invandrarverket använt sig av denlista på föreslagna advokater som har presenterat medanledning av jourverksamheten. Sedan ringde man dessa advokater men man fickinte tag på någon, och man sade därför från invandrarverket att det nog intevar möjligt att hantera delta praktiskt eftersom det inte gick att få tag påfolk. Men anledningen till detta förhållande är ju att det inte finns enordentlig jourverksamhet. Det måste naturligtvis till en reglerad verksamhetför att detta även skall kunna fungera rent praktiskt. Jag skulle vilja få någon form av bekräftelse fråninvandrarministern på att dessa diskussioner fortsätter och att de också kommeratt föras i en mer positiv anda. Jag frågar invandrarministern en gång till:Hur kommer svaret på brevet från FN:s Flyktingkommissariats representant att seut? Jag har redan bekräftat att samtalenfortsätter Mitt svar blir återigen att det måste ankomma på verkställandemyndighet att bedöma behovet vad gäller denna fråga.