prot · GD0939 · 1989-12-31 00:00:00 — Det harvisat sig med all tyd-hghet att den kritiken haft fog för sig. Vi befinner ossfortfarande i den situationen att vi har ett miljardprojekt, ett plan som intevisat sig vara flygfärdigt i någon som helst mening. Med dagens säkerhetspolitiska utveckling finns det väl allanledning att ta en ordentlig diskussion i den här frågan. Det kravet har restsfrån många håll, inte bara av vpk. För att få en förutsättningslös diskussionom projektets fortsatta utveckling - dess vara eller inte vara, om det skallavvecklas eller inte - behöver vi ha alla papperen på bordet. Jag vet att försvarsutskottet tidigare hade planerat enhearing i denna fråga. Den hearingen är nu inställd, och jag förmodar att detberor på att flygplanet ännu inte är i luften. Jag vill alltså veta: Kommer vi att få ta del av hela denrapport som har skrivit, och kommer vi att få enförutsättningslös debatt om projektets fortsatta utveckling? Överläggningen var härmed avslutad. 21 §Svar på fråga 1989/90:279 om rätt för fosterföräldrar till bilstöd åthandikappade barn har frågat socialministernvilka initiafiv regeringen avser att vidta för att vidga rätten till bilstödtill att omfatta även fosterhemsplacerat barn. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Jag svarade på samma fråga från ochinformerade då om att regeringen uppdragit åtsocialstyrelsen att göra en samlad utredning av familjehemsfrågan. Underarbetet skall frågan om ersättning till familjehemsföräldrar bedömas i sinhelhet. Behovet av bil och ersättning för bilköp kan då komma in som en del aven sådan total bedömning. Uppdraget beräknas vara slutfört . Jag ärmot denna bakgrund inte beredd att ta ställning i frågan. Jag tackar statsrådet för svaret. Att få ett handikappat barn innebär ofta en stor sorg förföräldrarna, och en del orkar helt enkelt inte ta hand om barnet. Då måste viuppskatta de familjer som verkligen tar hand om dessa barn och erbjuder dem etthem. Det är då också viktigt att vi så långt det är möjligt stöder de härfosterföräldrarna. Jag vill påstå att bilstödet i den situationen är av stortvärde både för föräldrar och för fosterföräldrar Eftersom lagen bara talar om "föräldrar", görsocialförsäkringsnämnderna bedömningen att lagen endast gäller biologiskaföräldrar Lagens mening måste väl ändå vara att det är det hem där dethandikappade barnet stadigvarande bor som bör få stödet. Om den uppfattningen framgår inte av svaret. Denna utredning tillsattes uppenbariigen innan det nyabilstödet trädde i kraft. Jag undrar då: Är det så att även frågan om bilstödetkommer att tas upp av den samlade utredning som gör? Jag delar uppfattning attdet är viktigt att en familj som tar hand om ett svårt handikappat barn påfosterhemsbasis eller familjehemsbasis, som vi oftast säger, också på någotsätt skall ha ersättning för detta. Vi måste lösa den frågan. Men när enutredning har uppdraget att se över familjehemsfrågan i dess helhet och ianslutning härtill ersättningsfrågorna, är det rimligt att frågan om bilstödetberörs i det sammanhanget. Det är skälet till att vi nu avvaktar dennautredning, som kommer att lägga fram resultatet av sitt arbete kring årsskiftet- det är den senaste information jag fått. Därefter är jag naturligtvis bereddatt diskutera frågan igen mot bakgrund av de förslag som då framlagts. BARBROSANDBERG (fp): Jag tycker att det är bra om man kan få ensådan helhetsbild, och jag hoppas att utredning verkligenläggs fram vid årsskif- 1989/90:39 tetsåsom har sagts. Det är viktigt att dessa problem löses för både barnen och deras familjer PJ ° Överläggningen var härmed avslutad. 22§ Svar på fråga 1989/90:264 om handläggningen av asylansökningar har frågat mig om regeringen avser vidta åtgärder föratt uppnå snabbare ärendehantering av asylansökningar Honhänvisar till det förhållandet att statens invandrarverk efter omorganisationenden lagt ej avklarade asylärenden på hög för att i ställetkoncentrera sig på dem som sökt asyl efter . Detfinns många skäl som talar för att snabbt avgöra ärendena och därmed minskaväntefiderna. Dessa är såväl allmänt invandrarpolitiska som ekonomiska ochrättssäkerhetsmässiga men självfallet också humanitära. Målsättningenmed den nya utlänningslagen är bl.a. att de sammanlagda handläggningstiderna ejskall överstiga Redan nu har man kunnat avläsa effekterna på såsätt att en så stor del som över hälften av ärendena av på utsatt tidäven om man nu inte kan säga när målsättningen kan uppnås. Enligtnu tillgängliga uppgifter från invandrarverket fanns det ca 7000 gamla asylärenden, ca 5 800 och ca 4 600.Sista månaden har ärendena således minskat med ca 1 200 och med en fortsatt högarbetstakt hos invandrarverket kommer enligt nuvarande bedömning de gamlaärendena att vara avarbetade , detta trots att antaletnya asylärenden varit så stort som ca 3 500 för t.ex. september månad. har åtgärder vidtagits för att säkerställa attöverklagandeärenden ej blir liggande länge i avvaktan på regeringsbeslut. Medhänsyn till denna positiva utveckhng har regeringen inte någonavsikt att vidta några ytterligare åtgärder Då , som framställt frågan, anmältatt hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet, medgav tredje vicetalmannen att i stället fick delta i överläggningen. INGELAMÅRTENSSON (fp): Jag ber att få tacka för svaret på fråga. Jag tar emotsvaret då tyvärr på grund av vård av sjukt barn inte kan ta emotsvaret. Bakgrundentill frågan är som invandrarministern sade att omorganisatio ner har gjorts. Tanken var att de gamla ärendena skulle vara färdigbehand- lade . Trots stora ansträngningar var man inte färdig med de gamla ansökningarna, och man beslöt då att obalanserna inte skulle hindra 40 behandlingen av de kommande asylansökningarna. Mendet ter sig litet märkligt för dem somsökt asyl att ansökninarna från dem som sökt asyl före Prot. 1989/90:39 omorganisationen får ligga och vänta på hög, medan de som sökt vid en se- 5december 1990 nare tidpunkt får sina ansökningar snabbare behandlade och får snabbare ] ] Den härsituationen är olycklig, eftersom de asylsökande har svårt pa jragoratt förstå att det blir så olika behandling beroende på när man kommit tillSverige. Jagförstår att detta utgör ett övergångsskede, men man måste ändå se till dem somkommer i kläm i systemet. Det är angeläget att man kommertill rätta med orättvisorna. Överläggningenvar härmed avslutad. 23§ Svar på fråga 1989/90:273 om arbete åt flyktingar på flyktingförläggningar har mot bakgrund av att gällande bestämmelser intetillåter att asylsökande får arbeta, innan de beviljats uppehålls-ocharbetstillstånd, frågat mig om jag är beredd att göra det möjligt för asylsökandeatt utföra arbete, bl.a. städning, som är direkt förknippat med förläggningsverksamheten. Fråganom asylsökandes rätt och möjlighet att arbeta under den fid som myndigheternabehöver för handläggning av deras tillståndsärende har behandlats här ikammaren åtskilliga gånger Jag har själv vid flera tillfällenbesvarat frågor och interpellationer i ämnet. Innebörden av gällande regler ochregeringens hållning borde därmed vara klar Densvenska lagstiftningen tillåter inte personer utan uppehålls- och arbetstillståndatt arbeta. De asylsökande är med nuvarande lagstiftning utestängda från varjeform av anställning eller yrkesutövning i . De lediga jobben som finnsbör för övrigt i första hand gå till dem som har sina arbetstillstånd klara,men ännu saknar sysselsättning. Gällandebestämmelser hindrar inte att asylsökande och andra utlänningar som vistas påen förläggning, deltar i förläggningens vardagliga göro-mål i den utsträckningdet finns praktiska förutsättningar för detta. På flertalet förläggningar fårockså de asylsökande själva svara för hushållsgöromål som tvätt, städning,inköp, matlagning osv. ING-BRITTNYGREN (m): Jag tackar såmycket för svaret. Jagkänner till regeringens inställning angående detta att asylsökande inte får arbeta innan de får uppehållstillstånd. Jag delar inte den inställningen. Men min fråga gällde det som till slut behandlades positivt i invandrarminis- terns svar, dvs. att det finns möjligheter för flykfingarna att få städa och sköta sina egna göromål på förläggningarna. Kan invandrarministern klar lägga detta för de förläggningar, där man menar att detta arbete inte får före komma? På dessa bostadsplattformar får alltså de asylsökande inte sköta städning o.d. Flyktingarna själva tycker att det är orimligt. Därför vore det 41 1989/90:39 5december 1990 bra om statsrådetverkligen kunde ta tag i detta så att det hela går rätt till. Flyktingarna harvarit vana vid att sköta sig själva när de kommit till , och de skallsköta sig själva när de lämnar förläggningen. Men det måste föreligga någotmissförstånd, när flyktingarna får sköta sig själva på vissa förläggningar meninte på andra. Det finns många olika typer av förläggningar Det finns förläggningarav tillfällig karaktär som tar hand om de direktsökande, dvs. dem som sökerasyl vid våra gränser och som utreds vid den s.k. . Vidare finns detförläggningar där människor vistas . Jaghar sett alla de olika typerna av föriäggningar Som jag sade tidigare är detvid många av dessa förläggningar möjligt för flyktingarna att ha självhushållför familjen i vanliga bostäder De utför naturligtvis allt det praktiskaarbetet själva. Men jag kan också förstå att det t.ex. på denna bostadsplattform- jag har själv besökt den - finns praktiska begränsningar när det gäller attengagera de asylsökande i arbetet. Såvitt jag har förstått måste den ansvarigepå platsen bedöma i vad mån man kan ta till vara dessa möjligheter till arbete.Det måste ändå finnas ett övergripande ansvar för att städningsarbete o.d.blir utfört. ING-BRITTNYGREN (m): Ja, det är självklart så. Men flyktingarna själva vill arbeta. Jagtycker att det är mycket viktigt att ta hänsyn till vad flyktingarna självavill. Vi skall ju försöka inlemma dem i det svenska samhället, och de skall dåha möjlighet att själva ta ansvar för var de skall bo och vad de skall göra. Dåär väl arbetet på förläggningarna ett första steg? Jag kan inte se att därskall göras olika bedömningar. De som vill skall väl fä möjlighet att arbeta? Överläggningenvar härmed avslutad. 24 § Svar på frågorna1989/90:281 och 300 om invandrarverkets förläggning i Olofsfors har ställt en fråga som har sin bakgrund iförhållandena i en av invandrarverkets s.k. slussförläggningar, nämligenförläggningen i Olofsfors, där förläggningschefen i ett brev till de anställdaförbjudit invandrarlärare att vistas i förläggningen utanför sin egentjänstgöringstid. vill veta om ett sådant förbud gällerverkets samtliga förläggningar och om jag i så fall är villig att medverka tillatt förbudet upphör RagnhildPohanka har ställt en liknande fråga och citerar utförligt förläggningschefensbrev. Jag vill besvara frågornai ett sammanhang. Detflnns, herr talman, inga sådana allmänna riktlinjer för invandrarverketsförläggningar som fråga gäller Det som har förevarit i Olofsfors harenbart varit en lokal lösning på ett problem som uppkommit där fråga som formulerat citerar hon ett brev frånförläggningschefen i Olofsfors. I brevet aviseras en överläggning mellan lärarpersonal,skolchef och förläggningschef för att diskutera den uppkomna situationen. Jaghar erfarit att ett sådant möte ägde rum . Jaghar erfarit att den svenskundervisning som bedrivs vid förläggningen harupphandlats av . Det är sammanlagt elva lärare som på halvtidengagerats för undervisningen. Den ansvarige skolchefen, de elva lärarna ochförläggningschefen är nu överens om lärarnas tjänstgöring och eventuell annanmedverkan i förläggningsaktiviteterna. 1989/90:39 5december 1990 ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Jag tackar invandrarministern för svaret. Förhållandet är det attförläggningschefen vid invandrarverkets förläggning i Olofsfors har beslutatatt förbjuda invandrarlärarna att vistas i förläggningen utanför tjänstetid.Skälet till vistelseförbudet är att de aktuella lärarna har varit engagerade iflyktingfrågor och att de har ifrågasatt den förda flyktingpolitiken på en radpunkter Fråganhar en principiell karaktär är en statlig myndighet, ochförläggningarna är alltså även de statliga myndigheter Felet som har begåtts avinvandrarlärarna i detta sammanhang var naturligtvis inte att de varitengagerade i flyktingfrågor Om de hade varit engagerade i flyktingfrågor ochaccepterat den förda flyktingpolitiken, skulle de naturligtvis inte haförbjudits att vistas i förläggningen. Skälet till att de blev förbjudna attvistas i förläggningen är att de varit kritiska. Fråganhar hög dignitet därför att förfarandet kan få en prejudicerande effekt påandra förläggningar: Skall man i statliga myndigheters regi förbjuda kritik -välmenad, berättigad eller icke berätfigad - genom att förbjuda kritikerna attvistas i förläggningen? Är invandrarministern beredd att ta avstånd frånsådana metoder att tysta kritik som används av förläggningschefen i Olofsfors?Nu säger invandrarministern att det som hänt har varit en lösning av ettlokalt problem. Jag har en annan uppfattning i den frågan. Jag har inte så mycket att tillägga utöver det . Men när en person som arbetar på en flyktingförläggning inte får vara därefter arbetets slut, då kan man jämföra det med besöksförbud, och besöksförbudhar vi inte ens på fängelser utan nästan enbart på sjukhus, av smittoskäl.Såjag ser som fruktansvärt allvarligt att en lägerchef i över huvud tagetkan komma på en sådan här tanke. Skälettill att lärarna inte skulle få vistas i förläggningen skulle vara att de kundeäventyra den objektiva bedömningen av asylärendena! De skulle alltså inteheller på lekfionerna få tala om asyl- och flyktingfrågor utan enbart andrasamhällsfrågor och om det som har att göra med den rena svenskundervisningen. Som lärare blir jag likaupprörd över detta, att man inte fritt skulle få tala Prot.1989/90:39 med eleverna om företeelser isamhället. Här handlar det dessutom om frå- gor som gäller eleverna själva. Jaghar aldrig varit med om att man inte skulle få tala med eleverna om nästanallting. Det är självklart att man gör det som Svar på frågor ,g Här är det dessutom vuxna elever,så det finns inte ens de inskränkningar som man kanske måste iaktta när mantalar med barn. Riktigt allting talar man inte med barn om, men jag har aldrigkänt att jag som lärare haft någon munkavle. Det är ju vad det liknar närlärarna under lektionerna inte skulle få tala med eleverna om flyktingfrågoroch när de efter lektionstid skulle se till att förflytta sig därifrån. Jag menar inte att det här förekommer i övrigt i Sverige.Jag har inte hört talas om det någonstans, utan jag har mött nästan enbart finaförhållanden i dessa frågor på alla flyktingförläggningar jag har besökt -säkert inte så många som invandrarministern men ändå en hel del - och jag harbara positiva erfarenheter just när det gäller undervisningen och när detgäller personalens engagemang i de mänskliga frågor som kommer upp. Att fåtala om flyktingfrågor kan ju vara en hjälp också för personalen i stället förtvärtom, som jag ser det. Låt mig anknyta till först,när hon talar om besöksförbud. Jag vill ändå göra det mera allmänna påpekandetatt det är fortfarande med hänsyn till både säkerhetsaspekter, inte minstsäkerheten för de asylsökande som vistas på förläggningarna, och den allmännaordningen nödvändigt för förläggningsledningen att kunna få ha reda på vilkasom besöker förläggningen, när besökare vistas där osv. Jag hoppas att vi kanvara överens om den grundprincipen, för den tycker jag är viktig. Enligt vad jag förstår var avsikten med det s.k. förbudetatt förläggningspersonalen inte ville att lärarna utan anmälan skulle besökaförläggningen de inte var engagerade i att undervisa. Men säger också att hon inte hört talasom något sådant här tidigare, inte någonstans. Jag har inte heller gjort det.Därför tycker jag att jag har rätt när jag säger att det är en lokal fråga ochinte en principiell fråga, som vill göra det till. Därför tycker jag också att det är bra att man löste denlokala konflikten precis så som jag tycker att sådana skall lösas, dvs. genomatt man sätter sig ned och resonerar och kommer överens. Det är precis vad manhar gjort. (vpk): Det står i svaret att det har varit ettlokalt problem och att man har hittat en lokal lösning. Frågan är vad för slagsproblem och vad för slags lösning. Vi vill alla att folk skall vara engagerade iflyktingfrågor Det önskar vi, och det propagerar vi för Vad skall vi säga till folk som är engagerade i flyk tingfrågor, lärare eller icke lärare? Skall vi säga: Ni är välkomna, och det är bra att ni engagerar er, men ni får inte komma med kritik! För så fort ni kommer med kritik, förbjuder vi er att vistas inom den statliga myndighetens 44 område. Är det detta vi skall sägatill folk? Här är det inte fråga omförläggningschefens rätt att utestänga ovälkomna Prot. personer De här personernahar rätt att vistas inom området, och tidigare vistades de i förläggningen också på sin fritid. Men de förbjöds att vistas där ] sedan de blivit kritiskamot den förda flyktingpolifiken. Urden principiella synpunkten borde invandrarministern ta avstånd från vad somskett. De här metoderna får inte användas för att tysta ner debatten. RAGNHILDPOHANKA (mp): Jag har inte blivit nekad att komma in på någon flyktingförläggning.Jag höll dessutom en presskonferens på Rämshyttansflyktingförläggning, med förläggningsledningens goda minne. Jagkan inte kräva det, men jag önskar att invandrarministern fördömer skrivelserav det slag som jag har nämnt i min fråga. En förläggningschef har självfalleträtt att skriva till lärarna att han vill ha en överläggning om förhållandenapå lägret, men direktiven som finns med i brevet vänder jag mig mot. Då bär syn för sägen. Även om man är engagerad iflyktingfrågor, är man välkommen till en förläggning. ju göra gällande att man inte är välkommen bara för att man ärengagerad. Jagtycker att jag i mitt första svar gav besked om det som ni vill ha fram, närjag sade att det finns inga sådana allmänna riktlinjer för invandrarverketsförläggningar som tycks mena att det finns när han talarom förbud. RAGNHILDPOHANKA (mp): Jag har inte trott att det finns sådana riktlinjer, och så har jag inteuppfattat att heller tror Men vi vill att det skallföras fram motargument av invandrarministern och från regering och riksdag, attså här får det inte gå till på en flyktingförläggning, att man inte kanacceptera ett sådant brev. Jagtycker att det är bra att frågan har kommit upp, för det är viktigt att vi harförtroende för förläggningarna och att förläggningscheferna handlardemokratiskt och riktigt både mot sin personal och mot flyktingarna. Jag harinte ifrågasatt direktiven, utan jag har ifrågasatt handlandet från en enstakaförläggningschef. Det är här jag menar att man skulle kunna ge en liten anmärkningi kanten, en röd bock, för det här sättet att uppträda. ALEXANDERCHRISOPOULOS (vpk): Nej, det är rikfigt att det inte finns några skriffliga regler för hurman skall agera i det här sammanhanget. Det har jag heller inte påstått. Mendet finns en prejudicerande praxis. mån myndigheterna inte tar avstånd från sådana metoder blir de praxis. De går ut på följande: Ni är välkomna att vistas på förläggningarna så länge som ni är engagerade, och det är positivt, men ni får inte vara kri tiska. År ni kritiska får ni vistelseförbud på de här förläggningarna. 5Riksdagens protokoll 1989/90:39 1989/90:39 Dettaär en metod som jag tycker att vi kraftigt skall ta avstånd från om vi menar allvar med attmänniskor skall engagera sig. Blir man engagerad har man självklart också rätten att vara kritiskgentemot den förda flyktingpoliti- P ' o ken.Det får vi tåla vare sig kritiken är berättigad eller inte. Detfinns en risk för att den praxis som förläggningschefen i Olofsfors till-lämparblir prejudicerande vid de andra förläggningarna i landet. Det är därförviktigt att man tar avstånd från sådana här metoder Jag tvekar inför att åter begära ordet i debatten, men jag vill tala omför att detta fall inte har bildat någon prejudicerandepraxis. Jag anser i själva verket att det är upplösningen av den här konfliktensom borde bli prejudicerande, dvs. att man sätter sig och pratar med varandraoch kommer överens. RAGNHILDPOHANKA (mp): Jag har inte hört vilka slutsatser man kommit fram till vidförhandlingarna och vad dessa innebär. Jag vill betona att den här incidentenär så allvarlig att det skulle behövas ett uttalande i denna fråga från regeringen,invandrarministern, arbetsmarknadsverket eller invandrarverket. Man borde säga:Vi tycker det är olämpligt att man gör på det här sättet och att det får gåtill så här, dvs. att man ger sina anställda sådana direktiv som innebär att deinte får vistas på arbetsplatsen efter arbetets slut. Överläggningenvar härmed avslutad. 25§ Svar på fråga 1989/90:291 om flyktingmottagandet har, med anledning av att invandrarverket planerar atttlllfälUgt förlägga asylsökande på visst hotell i stället för att välja andralösningar som förordas av den berörda kommunen, frågat mig om regeringen avseratt "ta initiativ som syftar till att invandrarverket skall lösakapacitetsproblemen inom flyktingmottagandet i samförstånd med kommunerna". Detär nu sedan statens invandrarverk omorganiserades ochregionaliserades. Ett klart uttalat syfte från regeringens sida var bl.a. attinvandrarverket härigenom skulle kunna förbättra flyktingmottagandet genomökat samarbete på regional nivå med kommunerna. Ettväl utvecklat sådant samarbete är en förutsättning för att flyktingmottagandetöver huvud taget skall kunna fungera. I dagens läge med många fler asylsökandeän väntat, är det självfallet nödvändigt för invandrarverket, som självständigthar att sköta förläggningsverksamheten, att inte avvisa inkvarteringsmöjlighetereller avstå från samförståndslösningar med kommunerna. Ochså sker inte heller! Vad invandrarverket emellertid försöker göra, är 46 att hålla samman de asylsökande i sådanaförläggningsenheter att verksam- heten blir praktiskthanterbar och att de kan förhyras till rimliga priser och Prot.1989/90:39 Därigenom kan man också lättare se till att asyl- 5december 1990 utredningarna inte försvåras och leder till långa väntetider Jag vill avslutningsvis säga att regeringen, mot den bakgrund varpa jragor som jag redovisat, inte ser något behov av att ta något initiativ i detsyfte som fråga gäller BARBROSANDBERG (fp): Jag tackarför svaret. Jagbeklagar den sista meningen i statsrådets svar praktiska hanteringav den här frågan stämmer inte överens med det svar som här gerJag skulle vilja ge en redovisning för hur det har gått till. Jag tror attstatsrådet kanske inte vet det. Folkpartieti har varit mycket positivt till ett bra flyktingmottagande. Vi harockså arbetat för att man skall öka flyktingkvoten, vilket man också har gjortfrån kommuns sida. Vivar mycket positiva till att man från invandrarverket tog kontakt med dentjänsteman som har hand om detta i kommunen. Man kom från invandrarverketockså till kommunen och var med och tittade på . Det visade sig dåatt detta inte var något lämpligt inkvarteringsställe. Vi tycker att det är endålig lösning när man sedan frän invandrarverkets sida ändå väljer att placeraflyktingar där, trots att kommunen har plockat fram flera andra alternativ. Invandrarministerntalar här om en rimlig kostnad. Jag kanske har litet svårt att bedöma vad somär en rimlig kostnad. Men är 1 milj. kr , som jag har hört att dettakostar, en rimlig kostnad? Anser verkligen att invandrarverketshandlande har skett enhgt de principer som enligt svaret skall tillämpas?Invandrarverket har avvisat förslag och har, som jag ser det, inte samarbetat.Man har varit i kontakt med kommunen 15-20 gånger och ändå går man emotkommunens förslag. Jag tror att redan anar, eftersom hon säger att honskall lämna material efter debatten, att detta är på gränsen till vad som kan behandlasi en riksdagsfråga. Såsom jag påpekade i mitt svar är förläggningsverksamhetennågot som invandrarverket självständigt har att sköta. Jag kan bara svaraprincipiellt.