prot · GD09113 · 1989-12-31 00:00:00 — De alkaliska batterierna, som betecknas som miljöfarligaoch som när de har stoppats i batleriholkar och soppåsar för batterier sorterasav kommunernas renhållningspersonal innehåller och ger ca restkvicksilver . Knappcellsbatterierna, som också klassificeras som miljöfarliga,innehåller och ger kvicksilver Brunstensbatterierna, som säljs istora mängder läggs pä tippen eller bränns upp, innehåller restkvicksilver Dem vill man inte sorlera ut eller ta hand om. Kasserade lysrör innehåller och ger närmare kvicksilver . Inte heller här finner man det påkallat att komma .med riågori tvingandelagstiflning, trots all återvinningssystem finns och all huvuddelen avlysrören - - kommer från ett begränsat antal avnämare,nämligen kontor och industrier. Dessutom sorteras lysrör i alll fler kommunerav renhållningspersonalen av arbelsmiljöskäl; man vill inte bli skadad avglaset. Hushållen uppmanas därför atl lägga lysrören separat i sopsäckar ellerlämna dem på miljöslalioner. Trots all den dyra sorleringen är gjordskickas inte lysrören lill återvinning, och del beror på alt det inte finnstillräckliga direktiv från . egen hemkommun, kommun, läggs de kasseradelysrören i en speciell grop för saneringsasbest, och på så sätt har allåtervinning omöjliggjorts. Del är säkert inte någol undantag för min kommun. Ni som har utgjort utskottsmajoritelen måsle kommatillbaka till verkligheten och sluta att sitta och flumma överlillväxlproblemaliken, sluta att vänta på att den manipulerade marknadsekonominskall självkorrigera sig när slutel närmar sig. trodde en del att man inte behövde källsortera alls.En del - kanske de flesta av ledamöter - tror alt man kankällsortera en del och deponera eller slutförvara resten. Del som finns förstunden och är konventionellt lönsamt att återanvända skall alltsåkällsorteras. Återigen är det den manipulerade marknadsekonomin ochtillväxlfilosofin som gör sig gällande. Ändliga råvaror och begränsaderåvaruresurser gör den filosofin synnerligen farlig, i synnerhet som denföreträds av tre stora partier i detta land. är världsledande på området, och jordensbefolkning kommer med del synsätt som sprids ul från detta land bara att bli fattigare och fatti gare ju framskrider. Denna filosofi och ideologi är alltså något vi måsle bekämpa och försöka utrota. Angående källsortering gäller att denna är början på en åleranvändning av i princip rubbei; man börjar en ålercirkulation av allt. För ett par kastades hushållsavfall och latrin ul på galan. kom soptunnor och valtenklosetler och soptippar började växa medan lalrinel flöt ut i åar och andra vattendrag. Skorstenar nas höjd växte. Ylleriigare en lid gick, och skorstenarna fick filter och lalri nel samlades i reningsanläggningar Filtret och slammel från reriingsanlägg- ningarna lades på lipparna, som växte och växte. 160 Och så fortsätier man , år1990. Den föreslagna lydelsen av 2 a§ i renhållningslagenär följande: Avfallshantering skall ske på elt sådant sätt Prot. alt ålgärdersom underlättar åleranvändning och återvinning av avfallet främjas, om det behövs för atl spara råvaror eller energi eller med hänsyn Vad är della för en skämlparagraf? Må ni skämmas!Återvinning och åleranvändning av avfallet måsle och skall alllid främjas. Vibehöver alltid spara råvaror Vi behöver alltid spara energi. Vi måste alllid tahänsyn till miljövården. Utskotlsmajoriteten menar uppenbarligen atl vi iblandskall uppmanas all slösa med råvaror, att vi skall slösa med energi eller attvi ibland inte behöver ta hänsyn till miljövården. Bevare mig väl för deltatänkesätt, som representeras av tre stora partier i delta land! De sorgligt tragikomiska skämtarna fortsätter med sinförlängningslagstiftning för problemsymptomen. Kommunen har varitskyldig atl tillse alt det finns en behandlingsanläggning för hushållsavfall.Nu blir kommunen skyldig atl se till att hushållsavfallet från kommunensinvånare "slutligt omhändertas". Det finns inget som kan slutgiltigtomhändertas. Alt låna begrepp från den radioaktiva kärnkraftsinduslrinsomöjliga slutförvarings-lösning är löjeväckande. Hela vårt klot, hela naturens alll levande, baseras påålercirkulation och återuppbyggnad i en evig rundgång. Det här lagförslagetstrider fullständigt mot naturen själv. Slutgiltigt omhändertagande är altgräva ner problemet och sedan glömma bort att det finns. Det är heltfruktansvärt alt man tänker på della sätt. Tusentals nya kemikalier och produkter som innehållerkända och okända ämnen kommer ul pä marknaden Det är svårl för ettenskilt land atf ha kontroll på skadeverkningarria av alla dessa varor Det ärdärför nödvändigt att använda sig av väljarprincipen. Del innebär i korthetatl man alllid skall göra miljörimliga val utifrån en helhetsanalys, där ävenframtiden las med i beräkningen. När ett mindre miljöfarligt alternativ finnsskall detta väljas. Om det i ett annal land finns förbud mot någon kemikalieeller vara måste aktsamhelsprincipen gälla. Skälet till ett förbud är givelvisatt kemika-lien innebär faror för hälsan eller naturen. Del som är farligt iell land är då rimligen också farligt i . Det innebär atl varor sominnehåller kemikalier som är förbjudna i något land i världen av hälso- ochmiljöskäl inte kan få saluföras i . Det är logik, men här förespråkasnågot annat, nämligen ologik. Ställer man inte upp på denna princip och för in den i laginnebär del atl det egna landet - i delta fall - får utomordentligtsvåra och dyrbara kontrollfunktioner, som man måsle försöka etablera och byggaupp. innebär det också all man i princip godtar och etablerartillålHghelsprin-cipen. År en vara tillåten atl produceras någonstans på dettaklot skall den ockås få saluföras överallt. Med undanlag av egna lagar egenkontroll och interriationella överenskommelser kommer denna princip alt varavägledande. Det är dyrbart och totalt oförnuftigt. Tillväxtsamhällets värsta sopor samlas i fabriker ochanläggningar i form av miljöfarligt avfall. , som försöker ta hand om detta avfall, vill folkparliel och sälja ut lill privata intressenter Socialdemokra- 161 11 protokoU 1989/90:113 Prot.1989/90:113 ternaoch vpk vill sälja ut . Båda modellerua innebär atlman accepterar atl vinstintressen får råda för dentyp av sopor som inte har något värde i den I lyp av manipulerad marknadsekonomivi nu har Vi får en underlig mix av issa avjasjragoi marknadsekonomi och styrdplanekonomi, som är svåröverblickbar till Det företag som kan åstadkomma högsta avkastning ochsamtidigt vara billigast på marknaden är det företag som får jobbet. slöts ett globalt avtal i om skärpt kontrollöver den internationella handeln med miljöfarligt avfall. Avtalet innehöll trehuvudpunkter; Rätt för varje land altvägra införsel och genomfart av miljöfarligt avfall. Varje transportav miljöfarligt avfall mellan länder som undertecknat Ba-selöverenskomnielsenmåste anmälas till det internationella avtalssekre-leriatei och lillmottagarlandets myndigheter inrian Iransport påbörjas. Deindustrialiserade länderna skall stödja utvecklingsländernas uppbyggnad av modernteknik. För svenska förelag har det på såsätt blivit betydligt enklare alt exportera miljöfarligt avfall. Från atltidigare ha varit tvungna atl ansöka om och få tillstånd för varje export avmiljöfarligt avfall, räcker del numera att de gör en anmälan. har i ochför sig haft permanent exporllillstånd, men det är inte det enda förelag somexporterar miljöfarligt avfall. Både och vpk anser i reservation 28 atlindustriländerna "skall uttryckligen förbjudas dumpa avfall iutvecklingsländer". Med avseende på den osolidariska ekonomiska situationsom råder över världen, med orättvisor mellan länder och inom länder, kommereffekten atl bli att miljöfarligt avfall kommer all strömma lill de fattigareutvecklingsländerna. är nämligen alltid billigast, förutom om man islället hänskjuter problemen till framtidens barn. Skam åt de partier som vill vältra över del miljöfarligaavfallet till de falliga länderna och inte ens vill skriva in den härskärpningen i den egna lagtexten! Produktion som skapar miljöfarligt avfall ochinternationellt samarbete som handhar denna lyp av avfall måsle därför upphöra.SAKAB och alla motsvarande anläggningar måsle sättas upp på en avvecklingsplan.Människor kan annars fäs all iro all miljöfarligt avfall går alt oskadliggöra.Det kan inte oskadliggöras. Det kan bara koncentreras eller spädas ut. Del ärgenom utspädning eller koncentration som man deponerar det på della klot. Vi riskerar annars att hela samhället systemanpassas produktion av miljöfarligt avfall och en konsumtion av varor som skapardelta farliga avfall. Hur som helst så blir det följden, om densocialdemokratiskt-moderata-folkparti-politikeri får råda. Här kommer så lill slut ett förslag till ändring irenhållningslagen. Det är en beklämmande plotter-plotter-läsning, hell ulanförståelse för den samlade problemaliken, hell i avsaknad av kraft för attåstadkomma ett ekologiskt rikligare och rikare samhälle alt leva i. Renhållningslagen 1979:596 måste i stället avskaffas.Miljöpartiets förslag till "lag om avfall och återvinning" är ettbetydligt bättre instrument för atl 162 ta hand omenergi- och naiurresursslöseriel. Även om kvällen är sen tänker Prot.1989/90:113 jag nu läsa upp vissa av lagförslagels mest väsentliga delar Denna lag syftar till alt skydda människors hälsa ochmiljön och atl ~" [ motverka förfaranden i en produkts livscykel som innebär slöseri mednatur- J I 8 resurser eller ger upphov lill miljöfarligt avfall. Avfall skall hanteras på ett sådanl sätt alt del inteuppkommer olägenhet av betydelse från hälsoskydds- och miljövårdssynpunkt.Utrymmen, behållare och andra anordningar för hanteringen skall vara såbeskaffade och skall skötas på sådanl sätt atl olägenhet inte uppslår Varje kommun skall upprätta en avfallsplan för allplanera, utveckla och genomföra en materialhantering på ell miljö- ochresursbevarande sätt. Avfallsplanen skall innehålla avfallsreduceringsplan förkommunen saml för varje industriföretag med en fastställd tidsplan efter vilkenåtgärderna skall genomföras. Avfall skall inte blandas på sätt som försvåraråtervinning. Särskilt miljöstörande komponenter skall hållas avskilda från övrigt avfall liksom så dant material som kan orsaka olycksfall eller dylikt. Långtgående källsorte ring skall ha införts i samtliga kommuner . Särskilda slag av avfall skall hållas skill från annat avfall vid slutgiltigt omhändertagandei avvaktan på bättre behandlingsmetoder Material skall återanvändas eller återvinnas sålångt detta är tekniskt och ekonomiskt möjligl, om därmed råvaror sparas ellerom det av annan orsak är påkallat från miljöskyddssynpunkt. Innan tillverkning påbörjas, skall den som ärregistrerad produktan- svarig enligt 20 § ha planerat för hur avfall som uppstår till följd avtillverk ningsprocessen skall behandlas och hur produkten skall omhändertas sedan den inte kan användas för avsett ändamål längre. Uppkomst av restprodukter skall i första hand begränsas, iandra hand återanvändas eller återvinnas. Det avfall som likväl uppstår skallomhändertas på elt miljövänligt sätt. Den som hanterar eller importerar kemiskaprodukter och varor, skall ersätta dessa med mindre hälso- och miljöfarliga, om alternativ finris. Tillverkare och importörer skall lill slaterisnaturvårdsverk lämna livscykelspecifikationer över tillverkade och importeradevaror Tillverkareeller importör skall skriftligen deklarera varans miljöeffekter(miljövarudeklaration). Denna skall finnas tillgänglig hös . Den somtillverkar eller i sin verksamhet förbrukar kemiska produkter eller varorskall upprätta och till miljö- och hälsoskyddsriämrideri offentliggöramaterialbalanser För produkter eller vara som tillverkas, importeraseller överlåtes skall finnas produktansvarig. 31 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och medstöd av lagen meddelade föreskrifter utövas inom kommunen av miljö- ochhälsoskyddsnämnden. Staten naturvårdsverk utövar den centrala tillsynen ochlänsstyrelsen utövar tillsynen inom länet. På så sätt skall en lag skrivas, inte som del hafsrafs mannu lägger fram för . Prot.1989/90:113 Med detta vill jag yrka bifall tillalla de reservationer där finns (forts. prot. 13 § Beslut om fortsatt ärendebehandling Kammaren beslöt atlärendebehandlingen skulle fortsättas vid morgondagens arbetsplenum. Anmäldes och bordladesArbelsmarknadsulskoltets betänkanden /90;AU11 Arbetsmarknadspolitiken1989/90;AU 12 Arbelslivsfrågor I989/90;AU23Anslag lill lönebidrag för förtidspensiorierade m.m. 1989/90; AU27Tilläggsbudget IItill statsbudgeten /90 15 § Anmälan om interpellationer Anmäldesatl följande interpellationer framställts 1989/90:165 av () lill statsrådet om äldreomsorg för irivaridrare: behandlade för två årsedan regeringens proposition 1987/88:176 Äldreomsorgen inför 90-talel.Statsrådet anförde i propositionen: "Den andra grupp jag särskilt vill uppmärksamma är deäldre invandrarna. Anlalel äldre som invandrar lill är litet och ulgörcirka av del totala antalet invandrare. Antalet äldre bland dem somredan har invandrat till kan emellertid, enligt beräkningar som gjortsav , komma alt öka från ca 65 1985 lill 2000. En sådan ulveckling kommer atl slälla nya och annorlunda krav påsamhällets äldreomsorg. Kommuner och landsting måsle ta hänsyn lill olikainvandrargruppers etniska, språkliga och kulturella särdrag, så atl de invandrarpolitiskaoch socialpolitiska målen kan uppnås även för äldre." I eltannal citat ur propositionen sägs; "Detär också angeläget alt i förändringsarbetet särskilt uppmärksamma de mesthjälpbehövandes förhållanden samt de insatser som fungerar sämst förden som behöver samhällets service och vård . angelägetmed särskilda insatser för äldre invandrare med annan kulturell 164 bakgrund och med bristandekunskaper i svenska. Låt mig i della samman- häng fäpåpeka att nu tillsammans med Svenska kommunför- Prot.1989/90:113 bundet utarbetar en idéskrift om kommunerna och äldreomsorgen.Skriften kommer atl ges ul . I derina kommer del bl.a. atlfiririas praktiska råd och exempel för kommunerna när del gäller planeringen aväldreomsorgen för invandrare. Vidare las frågorom kommunernas information lilläldre in-vandare upp samt frågor om kulturkompetens och tvåspråkighet hos personalensom arbetar med äldre invandrare." Det har gäll behandlade dennaproposition utan att den har resulterat i några märkbara resultat ute i denkommunala verkligheten. Antalet invandrare med olika behov av äldreomsorgväxer snabbt. Mänga av våra arbelskraflsinvandrare uppnår pensionsåldern. Eltökande antal arbelskraflsinvandrare blir förtidspensionerade på grund avarbetsskador och yrkessjukdomar Denna verklighet orsakar oro bland dessautsatta grupper och orsakar bekymmer ute i våra kommuner där bristen på specialkunskaperofta är uppenbar både hos planerare, omsorgspersonal och hos andra berörda. Medanledning av del anförda vill jag fråga det ansvariga statsrådet; Varför har den aviserade idéskriften inte utarbetats? När är denna skrift färdig för spridning? År denna idéskrift tillräcklig för all invandrarnas behovav äldreomsorg skall tillgodoses? Har statsrådet några uppslag till hur vi kanaktivera kommunerna bälire, så atl de i sitt förändringsarbete särskiltuppmärksammar de mest hjälpbehövandes, bl.a. äldre invandrares, behov avsamhällets service och vård? 1989/90:166 av () lill statsrådet om den treåriga omvårdnadsutbildningen; beslöt eflerförslag från arbetsgruppen för översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen,ÖGY, om en treårig försöksverksamhet för alt utveckla yrkesutbildningen igymnasieskolan. Till följd av detta infördes bl.a. en ny treårigomvårdnadslinje. I sin information om den nya omvårdnadsutbildningenskriver (88:10): "Vill du ha mer kvalificeradgrundutbildning som gör, all du kan hänga med och utvecklas i framliden, skalldu välja en treårig yrkeslinje". Alt många elever valde den nya treåriga utbildningen istället för den gamla tvååriga som alltjämt fanns kvar är lätl att förstå delsmot bakgrund av SÖ:s information, dels därför all man naturligtvis utgick frånall en längre utbildning också skulle ge större valmöjligheter. efter terminsstarten fick eleverna genom enskrivelse från SÖ veta all den treåriga utbildning man vall inte skulle ge denbehörighet man ansåg sig ha blivit utlovad. Den skulle lill yttermera vissointe ens ge samma behörighet som deri tvååriga utbilduirigen. Som en reaktion på att man kände sig lurad utbröt på flerahåll i landet strejk bland eleverna i den nya treåriga utbildningen och mångaelever hotade alt hoppa av utbildningen. Den endareaktionen på della från SÖ;s sida blev ett uttalande lillsam- 165 Prot.1989/90:113 mans med , ,Kommunalarbetarförbun- det och den20 . för alltillmötesgå elevernas krav på atl få den behörighet de ansåg sig blivitutlovade vidiogs dock inte. Del kan knappast ha varit avsikt, när man logbeslutet om den nya treårslinjen, att de elever som valde att gå denna skullediskrimineras i förhållande till dem som valt den tvååriga utbildningen. Den treåriga utbildningen skiljer sig från den tvåårigabl.a. på så sätt att man del tredje året får välja den vårdseklor inom vilkenman vill arbeta. Som exempel på det finns det inom en av omvårdnadskursernatre olika grenar all välja på; gren för omvårdnad (OM), gren för social service(SS) och gren för hälso- och sjukvård (HS). De första eleverna har gjort sitt val inför det tredjeläsåret och har blivit anvisade den gren man anlagils lill. Som en illustration på vad delta kommit all innebära ipraktiken har t.ex. på Birgiltaskolan i en slor majoritet av elevernasom förstahandsval sökt sig lill hälso- och sjukvårdsgrenen (HS). Till de 30platser som slår lill förfogande har 43 behöriga elever sökt. Av dem som fåttplats har fem elever av nio med samma betyg lottats in på en plats, medan defyra övriga satts på "väntelista". Alternativet för dem som inte fåll plats på HS-grenen äratl välja någon av de övriga två grenarna. Man har då störst möjlighet atlkomma in på grenen för omvårdnad, dit ett mindre antal sökt som förstahandsval- något som bl.a. mol bakgrund av de oklarheter som fortfarande råderbeträffande äldrevårdens framlida huvudmannaskap och organisation är lätl allförstå. Kontentan blir alt ett anlal elever med formell kompetens, som valtatl gå den treåriga omvårdnadslinjen, i stället kan komma atl tvingas söka siglill någon annan uppgift. I vissa fall kan del leda lill all man hoppar av sinutbildning. Detta vore naturligtvis olyckligt inte bara för elevernas egen delulan också för sjukvården med dess slora behov av personal. Hade dessa elever istället vall att gå den tvååriga ulbildnirigen hade de dels fått behörighet altarbeta med det de önskat, dels varit klar med sin utbildning . Mol bakgrund av del beskrivna vill jag lill chefen förutbildningsdepartementet ställa följande fråga; Avser regeringen atl la någolinitiativ för alt hjälpa de elever som oförskyllt kommit i kläm mellan dengamla tvååriga och den nya, på försök drivna, treåriga omvårdnadsutbildningen? 1989/90:167 av () lillkommunikationsministern om färjetrafiken till ; trafikpolitiska beslutslogs fast vikten av fungerande kommunikationer i hela vårt land och alt helaSverige skulle garanteras en tillfredsställande trafikförsörjning, alltsåockså den trafik som förs mellan Golland och fastlandet. Vid ett anlaltillfällen har jag ställl frågan i utan alt ha fåll någon nöjaktigbeskrivning av delta begrepp. Statskassan tillskjuter i innevarande års budget eltförslagsanslag på 46 166 milj. kr. Idetta sammanhang är det på sin plats all upplysa om atlstatens andel i kostnaderna för SJ uppgår lill medan statens an- Prot.1989/90:113 del i kostnaden för Gollandstrafiken endasl uppgår lill , enligtstatens transportråd. Om då 46 miljoner är en riktig summa äromöjligt atl veta ef-tersom statens avtal med rederiet är en hemlig handling. Detta avtal träffades mellantransportrådels generaldirektör och rederiet och gav koncession . Den1 övertogs trafiken av det nya rederiet och den drivs nu i ettsärskilt bolag. Gollandsbolagel fick lämna elt åtagande somman innehaft Alla turer kring rederibylel är föremål för behandling isärskild ordning, och jag avslår därför från alt nu la upp denna debatt. Fråganom tillfredsställande trafikförsörjning kvarstår dock eftersom Gollandslinjenendast har två färjor i trafik, nämligen kombinerade gods- och passagerarfärjor Gollandsbolagel hade fyra färjor tvä stora kombifärjor, enmindre för sommartrafik på Väslervik och och i övrigt en förkompletterande behov vid större och när någon av de större färjornabehövde läggas på varv. Dessutom fanns en särskild för ändamålet beställd ochbyggd färja för det farliga godset. med det nya rederiet har vi enoacceptabel situation i färjetrafiken. Försämringar har skett främst genom delminskade tonnaget, och enligt rederiels egen utsago har man otillräckligkapacitet var fjärde eller var femte resa. Hanteringen av farligt gods sker viaen avlyst tur en gång till , och det som inte kommer med dåsmyger fraktförelagen med på övriga turer i hopp om atl ingen skall upptäckadelta. och gör stickprovskontroller och harbekräftat all verkligheten är sådan. Genom alt nu bara två fastlandshamnar trafikeras mol tidigarefyra, har tillgängligheten försämrats, vilket har belydelse inte minst urluristsynpunkt. Taxesätlningen har tillåtits stiga på två årmedan konsumentprisindex ökat . Del har funnits en beredvillighet atl förstå att del tartid atl få nygamla fartyg och besättningar atl fungera, men resenärernastålamod har en gräns. I insändarspalterna i Gotlandstidningarna och för all delockså i fastlandspressen redovisas den ena upplevelsen bedrövligare än denandra och detta vållar som etableringsort och/eller semesterort storaskador När Irafiktrycket nu gradvis ökar mol sommaren vill jagdärför slälla följande frågor till kommunikalionministern; - Anserkommunikationsministern alt beslut om en tillfredsställandetrafikförsörjning kan upprätthållas med det tonnage som Gotlandslinjen har ? - Avserkommunikationsministern all medverka till att minst en ytterligare färja sättsin för atl möta behovet av kompletterande trafik i erilighel med riksdagensbeslul i anledning av trafikulskotlets belänkande nr 18? - Anserkommunikationsministern all en 25-procenlig höjning av biljettpriserna på tvåår jämförl med övrig kostnadsutveckling är rimlig? - Vilka åtgärderär regeringen i övrigt beredd alt vidla med tanke på atl den kostnad som i dagkan uppgå till för en familj för aft ta sig 1989/90:113 lill och från Golland också drabbas avpersontrafikmoms på 1989/90:168 av () tillförsvarsministern om tjänsteplikt m.m. vid sanering efler kärnkraflsolyckor; Stora kärnkraftsolyckor ansågs förrhart när omöjliga. räknar man med en sådan . Den mänskligafaktorn har varit orsaken. lämnade utredningen omkärnkraftsberedskapen sitt betänkande "Samhällets ålgärder mol allvarligaolyckor", SOU 1989:86, lill regeringen. På s. 229 konstaterades atl en olycka i ett svensktkärnkraftverk som orsakar radioaktiv markbeläggning som föranledersaneringsinsatser är mycket osannolik men inte kan uteslutas. Tjernobyl-kalaslrofen visar atl saneringsarbetet kräveroffer under myckel lång lid. Det är fråga om lusentals människorsarbetsinsatser på enorma områden. Radioaktiviteten kan inte uppfattas medsinnena, och risken för överdoser är slor Del är tungt all arbela iskyddsutrustning, svårt atl avskärma traktorer etc. På s. 243 säger utredningen att det kan vara nödvändigtatf mobilisera samhällets totala resurser vid saneringeri. "Detsammarilagna samhällsintresset av all saneringen kan genomföras effektivtmåste i sådana fall väga tyngre än den enskildes intresse alt fritt kunna rådaöver sin egendom. Resonemanget gäller även försörjningen med personal." På s. 244 står; "Utredningen föreslår allsaneringsorganisationen vid alla slag av omfattande sanering skall ha möjlighetatl tillgripa tjänsteplikt och ingrepp i annans rätt." utredningens förslag alt utöka tjänsteplikten och förfogandelagentill del mångåriga saneringsarbetel efter en kärnkraftsolycka?