prot · GD0951 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:51 Jag får meddela att sammanträdet för ställs in och ersätts av ettbordläggningsplenum , då statsrådet lämnar information omrelationerna mellan EFTA-länderna och EG. 2 § Svar på fråga 1989/90:336 om familjerådgivningen hemställde attregeringen skyndsamt borde ta upp frågan om hur familjerådgivningsverksamhetenskulle kunna tryggas. återkom till frågan även . DanielTarschys har mot den bakgrunden frågat mig när regeringen avser att hörsammariksdagens uttalanden. Regeringen gav i uppdragatt bl.a. utreda den fortsatta verksamheten med familjerådgivning ochsamarbetssam-tal. Styrelsen avrapporterade arbetet i rapportenFamiljerådgivning- Sam-arbetssamtal (1989:10) som överlämnades tillregeringen . I rapporten föreslås att socialnämnden skall bedrivaverksamhet med familjerådgivning och att denna skall utgöra en självständigverksamhetsgren inom . Rapporten har därefter remissbehandlats och bereds förnärvarande i . 3 (): Först vill jag tacka för svaret på min fråga.Familjerådgivning är en mycket bra verksamhet som dessutom inte kostar pengar,dvs. samhällets utgifter för denna verksamhet svarar mer än väl mot de intäktersom man får genom att man sparar utgifter på en mängd andra områden. Därför ärdet inte någon uppoffring att aktivt engagera sig för att vidga den här nyttigaverksamheten. Det är en allmän inriktning i vår socialpolitik att verkaförebyggande. Familjerådgivning förebygger en mycket stor mängd 1 protokoll 1989/90:51 1989/90:51 socialaproblem. har därför länge intresserat sig för att få till stånd enutbyggnad av familjerådgivningen. har regeringen i sina byrålådor ett ] [ stortantal utredningar som alla har det gemensamt att de innehåller förslag vcrpajrag r omatt familjerådgivningen skall byggas ut. Det finnsen utredning , en fiån 1983 och en från1989. Minfråga var alltså när regeringen tänker göra någonting åt förslagen i dessa treutredningan och efter det svar som jag har fått kvarstår min fråga. Innebörden av mitt svar är att vi inom fro.m. nusätter i gång med att bereda denna fråga, och inriktningen är att lägga framförslag så snart detta sig göra låten ju en del frågor som måsteredas ut, innan vi är färdiga att lägga fram förslaget. Verksamhetenär organiserad så att det är landstingen som i huvudsak har byggt uppkompetensen på detta område. Det finns också en viktig verksamhet som bedrivsinom kyrkan. Kommunerna har haft hand om en ganska liten del avfamiljerådgivningen. Däremot är kopplingen till övrig socialtjänstverksamhetoch stödjande och förebyggande verksamhet för familjerna inom kommunerna enväldigt viktig anknytningspunkt till familjerådgivningen. Detta är bakgrundentill att det nu föreslås ett huvudmannaskapsskifte, dvs. att kommunerna skallha huvudmannaskapet. Kommunförbundethar för sin del ställt sig tveksam till en sådan förändring och man talar mestom svårigheterna att upprätthålla kompetensen, inte minst i små kommuner, ochsvårigheterna att fördela resurserna så att verksamheten blir tillgänglig irealiteten. Dessa frågor måste diskuteras och vi måste finna lösningar på dem.För min del finner jag den allmänna inriktningen i det förslag som harframlagts sympatisk. Jag tycker att det finns starka band mellan övrigsocialtjänstverksainhet och det som familjerådgivningen skall uträtta. 5 (): Somfrågeställare blir man självfallet smickrad av att höra att regeringen fro.m.nu avser att uppmärksamma frågan. Man får då ett intryck av att frågan har haftnågon effekt. Det gläder mig som jag känner ett visst vemod över attde framställningar som har gjort inte har lett till sammaresultat. har dock två gånger, 1987 och 1988, uttalat att detta är enfråga som kräver skyndsam uppmärksamhet av regeringen. Det är därför glädjandeatt den nu får denna uppmärksamhet, men det hade varit bättre om frågan hadeuppmärksammats tidigare. Låt mig bara tillägga en sak. När det rör sig om huvudmannaskapsfrågor,dvs. vilken av de olika samhällsnivåerna som skall svara för en vissverksamhet, brukar det vara krångligt och knepigt att ta sig fram. Jag tror attdetta är ett av huvudskälen till att önskemål har framställts om att fråganskall lösas, men det har varit betydande svårigheter att nå en lösning. finns det en utredaresom har framlagt ett konkret förslag med inrikt- ning på att kommunernaskall utgöra huvudmän. Jag tycker att vi skall utgå ifrån detta och göra detbästa vi kan av det här förslaget. 7 (); Det viktiga äratt vi är överens om att denna viktiga verksamhet behövs och att allamedborgare skall ha möjlighet att ha tillgång till familjerådgivning. Om vi äröverens om detta, är jag nöjd med utgången av denna frågedebatt. 1989/90:51 16januari 1990 Jag måste ändå ställa frågan till om också folkpartietär för den inriktning som utredaren har skisserat. 9 (): harinte tagit ställning till frågan om huvudmannaskapet skall vara kommunalteller landstingskommunalt. Däremot är det vår bestämda uppfattning att det skallfinnas tillgång till familjerådgivning i hela vårt land. Överläggningenvar härmed avslutad. 3§ Svar på fråga 1989/90:355 om barnomsorgen har frågat mig om regeringen kommer att se till attarbetsgivarnas pengar till barnomsorgen används till detta ändamål. Föratt finansiera utbyggnaden av barnomsorgen infördes en särskildarbetsgivaravgift-barnomsorgsavgift. Denna avgift tas ut också avegenföretagare och likställda. Den utgår på det avgiftsunderlag somgäller för bl.a. sjukförsäkringsavgiften. Inkomsterna av barnomsorgsavgiftenberäknas av i den senaste budgetprognosen uppgå till 12465 milj. kr. för /90. Utgifterna för statsbidragen tillkommunerna för barnomsorgen beräknas under samma budgetår till 10 330 milj. knAvgiftsuttaget bestämdes ursprungligen med hänsyn till statens beräknadeutgifter i form av statsbidrag vid en fullt utbyggd barnomsorg. Som bekant ärbarnomsorgen ännu inte fullt utbyggd. En annan förklaring till skillnadenmellan inkomster och utgifter är de kraftiga löneökningarna och den högasysselsättningen som ger ökade inkomster av avgiften /90. Å andra sidan får höjningen av statsbidragen med 900 milj.kr. på grund av utbetalningsreglerna inte.genomslag påutgiftssidan förrän /91. 11 (vpk); Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Mångakommunalpolitiker - jag har själv varit kommunalpolitiker och suttit isocialnämnden i en liten kommun, - har haft pro- 1989/90:51 16januari 1990 blem med att få barnomsorgsbudgetenatt gå ihop, och man har försökt göra nedskärningar på barnomsorgen. Man blirdå litet betänksam när man ser att det finns som inteanvänds för det här ändamålet. Jag tror också att arbetsgivarna när de betalarin sin arbetsgivaravgift, förutsätter att pengarna används till en utbyggnadav barnomsorgen. Förfyra , jag tror att det var 1985, hade staten ett stimulansbidragpå 100 milj. kr, som skulle stimulera utbyggnaden av barnomsorgen i kommunerna.Det slog mycket väl ut, och pengarna, 100 milj. kn, räckte inte till. Är detinte möjligt att lämna ytterligare stimulansbidrag utöver de 900 milj. kn somavsätts fno.m. , så att man får i gång en kraftig utbyggnadav barnomsorgen i kommunerna? Många kommunalpolitiker ser här en möjhghet attuppfylla löftet om fullt utbyggd barnomsorg 1991. Jaghar inte fått något svar på om regeringen kommer att se till att arbetsgivarnaspengar till barnomsorgen kommer att användas för det här ändamålet. Detframgår inte av svaret. tog upp de anordningsbidrag som har utgått under1980-talet. Det har varit fråga om flera bidrag, och det sista uppgick till 265milj. när det hela var färdigt. 1 de senaste överläggningarna införhöjningen av statsbidragen, som träder i kraft , avböjde Kommunförbundetförslag om anordningsbidrag. Man ville hellre ha en höjning av den totalaanslagsramen, vilket vi också har genomfört med 900 milj. kn i plus. Närdet gäller frågan om att pengar så att säga blir över på en socialavgift är detviktigt att komma ihåg att det inom flera andra avgiftsfinansierade systemfinns kraftiga underskott. Sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen harsammantaget ett underskott på ungefär 15 miljarder. Det är utomordentUgt svårtatt över huvud taget budgetera och planera så att varje avgift skall ligga påexakt den nivå som kommer att behövas. Man måste se finansieringarna avsocialförsäkringssystemet, egentligen av hela den statliga insatsen inkl.statsbudgeten, som ett samlat system. De 15 miljarderna i underskott isjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen finansieras genom att man skjutertill budgetmedel. Det är så man får göra med dessa försäkringar, när pengarnainte räcker till. Det finns således både under- och överfinansiering av de härförsäkringarna och avgiftssystemen. Det är viktigt att komma ihåg detta. Anf.13 (vpk); Det är riktigt som statsrådet säger att det finns minusposter när detgäller sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen. Faktum kvarstår dock attvi har haft en debatt , och vi kommer att få en fortsatt debatt, när detgäller barnomsorgsutbyggnaden och takten på den. Många kommunalpolitikerställer sig frågan varför man inte kan använda dessa pengar. Är svaret påfrågan att dessa 2,2 miljarder som inte används av barnomsorgsavgiften gårtill att täcka underskottet när det gäller sjukförsäkrings- och ar- betsskadeavgiften, ellervart tar pengarna vägen? Det skulle vara intressant om statsrådet ville svarapå denna fråga. Minus- och plusposterna tar så långt det går ut varandra. Av de siffrorjag angav inser dock att det i huvudsak är ett mycketkraftigt minus för de totala systemen som avgiftsfinansieras, och det blirstatsbudgeten som får gå in och täcka kostnaderna. Detär dessutom utomordentligt svårt att sätta en avgift av det här slaget iförhållande till den faktiska kostnaden. Avgiftsinkomsten varierar med utvecklingenav lönerna och sysselsättningen, och utgiftssidan varierar med, i det härfallet, kommunernas ambition att bygga ut och utveckla barnomsorgen. När viplanerar vet vi ju inte om det blir 15000 eller 20000 platsen Vi har ocksåmycket svårt att förutse vilka löneökningar som kommer att ske. De innebär enavgörande skillnad för vad avgifterna kommer att räcka tUl. 15 (vpk): Jag tog upp de tidigare stimulansbidragen, som slog mycket väl ut. Jagär litet förvånad över att inte ville ha stimulansbidrag. I dekommuner där jag har diskuterat med folk i socialnämnden är man mycket intresseradav ett extra stimulansbidrag. Finns frågan om ett stimulansbidrag tillkommunerna för att påskynda barnomsorgsutbyggnaden med i regeringens planer? Det är en uppgift för regering och riksdag att nu anstränga sig tilldet yttersta för att nå målet om en fullt utbyggd barnomsorg . Jag har ien tidigare debatt här redovisat förutsättningarna för det. Jag är övertygad omatt regeringen för sin del kommer att återkomma till frågan om vilka ytterligareåtgärder som skall vidtas för att målet skall nås. Vi får då återkomma tilldetta. Överläggningenvar härmed avslutad. 1989/90:51 16januari 1990 4§Svar på fråga 1989/90:309 om den svenska notifikationen till omlivsmedelspolitiken har frågat mig varför livsmedelspolitiska arbetsgruppensrapport använts som svensk notifikation till om vad vi avser göra för attuppfylla s.k. halvtidsöverenskommelse om neddragning av vårtjordbruksstöd 1990. Förförsta gången har en handelsförhandlingsrunda i inkluderat jordbruket ochdärtill gjort detta till en huvudfråga. Bakgrunden är det kaos som uppstått påjordbruksmarknaderna och som bottnar i att vårt och andra i-länders stöd drivitfram en överproduktion som inte går att sälja på världsmarknaden utansubventioner till priser långt under produktionskostnaden. Att vimåste komma till rätta med detta genom att dra ner på jordbruksstödet ochminska protektionismen var alla överens om när mandatet för rundan lades fast1986. En minskning av jordbruksstödet är en av deåtgärder som man kom överens om vid halvtidsuppgörelsen som ett första steg påväg mot det mål "kraftiga successiva neddragningar av stöd och skydd"som alla är överens om skall gälla för den långsiktiga reformen. Senast ioktober 1989 skulle länderna lämna besked om hur de avsåg genomföra minskningen1990. Andra länder, som t.ex. och , har i sinanotifikationer angett direkta minskningar av stödet som sitt bidrag tillhalvtidsuppgörelsen. Eftersom står mitt uppe i utformningen av en nyjordbrukspolitik ansåg vi för vår del inte att det var möjligt att på sammasätt notifiera konkreta åtgärder Det vore ju att föregripa behandlingen iriksdagen av den proposition som skall läggas i vår efter remissbehandling avden livsmedelspolitiska arbetsgruppens rapport. Vi redogör i stället förbakgrund och huvudtankar i arbetsgruppens förslag och notifierar till GATTavsikten att inleda en process fro.m. 1900 som sedermera leder till minskatjordbruksstöd såsom GATT-överenskommelsen kräver. menar att "kommande riksdagsbeslutskulle framtonas som en formalitet" i notifikationen. Detta ärfullständigt felaktigt. Vi redovisar klart och tydligt var vi befinner oss iprocessen. Det står t.ex. att det rör sig om ett förslag från en arbetsgrupp,att meningsskiljaktigheter föreligger i skilda frågor, att förslaget sänts påremiss, att regeringen avser att inleda konsultationer innan den i vår läggeren proposition i och att det sedan är sak att ta ställning.Detta kan var och en läsa i notifikationen, och jag har svårt att förstå attnågra oklarheter har kunnat uppstå på dessa punkter. 18 (): Jag vill tacka för det utförliga svaret, som har givitbakgrunden till denna debatt. I Uruguay-runda kom man överens om attGATT-länderna, som en del av kommande reformer, skall ta steg mot en friareinternationell handel med jordbruksprodukten Det jordbruksministern säger ärhelt riktigt. Men i GATT-överenskommelsen betonas att förändringarnaskall ske både gemensamt och successivt. Den notifikation vi här diskuterargäller alltså 1990. LAG;s, dvs. livsmedelspolitiska arbetsgruppens, förslagsträcker sig över en betydligt . Det finns anledning att betonaatt detta handlar om ett förslag - det är riktigt att detta har sagts -, attförslaget inte alls kommer från en parlamentarisk utredning, att det inte harremissbehandlats och att det inte har blivit föremål för riksdagsbehandling.Det gäller för övrigt också uppgiften i notifikationen om att regeringensdelansvar för överskottsarealen slutar i och med 1990; inte heller denna frågahar blivit föremål för behandling av . Det som regeringen uttalar i detta dokument är alltså ettförslag- en partsinlaga om man så vill - och avsikter Det betonas hela tidenatt det finns en stor uppslutning kring detta, att alla parlamentariska partierhar varit med i Man skaparsåledes intrycket att allting kommer att bli i enlighet med förslaget. Detvar när jag upptäckte detta som jag började reagera och började"gräva" i ärendet. Jag fann då mer, och jag skall gärna återkommatill detta. Dethar dessutom efter notifikationen, , förts samtal med angående ett sammanfattande och övergripande papper om justGATT-förhandlingarna, detta i syfte att hitta en gemensam plattform. Jagmenar att i detta sammanhang har drivit en ensidig linje. Så småningomhar länderna kommit överens, men har drivit en linje mot de övriganordiska länderna. Jag vill gärna återkomma till denna fråga. 1989/90:51 16januari 1990 Jag vill understryka att det, precis som säger, är frågaom en arbetsgrupps förslag, att detta skall remissbehandlas och att regeringenavser att inleda en konsultationsprocess. Därmed kan man inte rimligen ge någonett intryck av att detta är någonting som är färdigt och klart. Däremot är det, precis som det står, riktigt att; "The mandateand points of departure to the proposed by the Government were inall main aspects shared by Parliament." Det är riktigt, detta beslutades av för två årsedan. Menegentligen, , vore det rimligare om man så att säga vände påkritiken. Man har alltså krävt av oss och av andra att vi skall kunna angekonkreta åtgärder som sänker jordbruksstödet i ån Vi kan inte göra detta av deskäl som jag har nämnt. Vi får därför notifiera att vi avser att inleda enprocess med beslut fno.m. Sänkningarna kommer då naturligtvis senare änvad egentligen har önskat av oss. Det hade på ett sätt varit merbegripligt om kritiken hade haft det motsatta förtecknet. Mendetta är något vi inte kan göra. Jag räknar med att vi, om skullekritisera oss för att vi nu bara notifierar en avsikt att starta en process1990, ändå har hyggligt på fötterna för att föra den diskussionen med ,detta eftersom vi är mitt inne i en riksdagsbehandling. Dennordiska diskussionen är en annan fråga, och den gäller förvisso något heltannat. Denna avser frågan hur man aktivt skall delta i en förhandling. Vi är iNorden överens om att miljöfrågorna, den regionala balansen ochlivsmedelsberedskapen är för oss viktiga frågor Det gäller i dessa frågor attfå fram förslag och inlägg i GATT-förhandlingarna så att vi inte körs överDetta är vad vår diskussion egentligen har handlat om. Hur kan vi på bästa sättse till att vi i de frågor i vilka det finns en stark enighet i den svenskariksdagen - miljöpolitiken, den regionala balansen och försörjningsberedskapen- inte blir överkörda, utan faktiskt kan få ett ord med i laget i ? 20 (); Det är svårt att föra denna debatt på ärans ochhjältarnas språk. Dokumenten är på engelska, vilket märks avjordbruksministerns inlägg-Vad det handlar om är att man, om man inte harnågot konkret att redo- 1989/90:51 16januari 1990 visa, enbart skapar oronär man överlämnar ett förslag. Man bör ge upplysningar om den process man harvarit beredd att starta och vilken inriktning detta arbete han Avnotifikationen får man ett intryck av att förslagen på något sätt redan ärförankrade. Jag noterar också att detta understryks i jordbruksdepartementetsbilaga till årets budgetproposition. Vi har inte haft möjlighet att "påbredden" hantera dessa frågon Det är därför viktigt att hålla sig tilldetta. Alternativet är att oro skapas ute på fältet, och detta är precis vadsom har skett. Närdet gäller de nordiska förhandlingarna har jag fått reda på att Sverigeensidigt har drivit vad vi kan kalla USA-linjen i fråga om tullar, medan övrigaländer har haft en annan uppfattning. På den sista punkten kan jag i all enkelhet tala om att uppfattat saken felaktigt. Vi har inte drivit någon "USA-Unje" ifråga om tullar. Detta kunde i och för sig också, herr talman, vara en frågaatt diskutera, men låt mig ta upp den i ett annat sammanhang. Vad OlofJohansson sade i denna fråga kan jag mycket enkelt dementera. Jagtycker nog att egentligen själv bidrar till att skapa denna oro,och detta alldeles i onödan. säger att man får intrycket attförslagen redan är förankrade i . Men varför, , skullevi i så fall i notifikationen tala om att regeringen avser att inleda enkonsultationsprocess? Uppriktigt sagt tycker jag att vid dettatillfälle har omgivit sig med rådgivare som möjligen kunde ha haft litet bättreomdöme i denna fråga. 22 (): Jordbruksministernvill förenkla denna fråga. Jag har faktiskt försökt sätta mig in i dettasnåriga område på egen hand, och jag har gott om material för att kunna göradetta. Självfallet måste regeringen anmäla att vi har en remissbehandling, ochi den meningen en konsultation, i den svenska beslutsprocessen. Något annatvore direkt felaktigt. Jag menar att man har gått för långt när man görförslagen i lag till huvudsak, inte processen som sådan, och dessutom anmäleren avsikt angående stödet till överskottsarealen utan att riksdagsbeslut harfattats. På den sistnämnda punkten lär det väl inte heller bli någonremissbehandling. Jagtror att det är viktigt att göra denna distinktion klar Om man inte samtidigtmed det som i övrigt sker på hemmaplan gör klart att det finns en vilja attskapa rimliga förutsättningar för svenskt jordbruk, då skapar man enbart oro.Detta är vad som har hänt, och det är på grund därav som jag har reagerat. Jag vill ändå i all välmening vidhålla att i onödan ochi litet oträngt mål sprider denna oro. Jag vill också påminna om att viinformerar, och vi är ytterligt öppna för att informera, partier omdet pågående GATT-arbetet. Det går bra att ta del av den informationen. Vi ärmycket öppna för detta. Detär alltså inte så som säger - om nu detta skulle vara en poäng -att vi bara anmäler att detta remissbehandlas. Vi anmäler att detremissbehandlas, men dessutom säger vi att regeringen avser att inleda enkonsultationsprocess i frågan. Detta torde innebära att vi inte anser att deförslag som finns i arbetsgruppens rapport är förankrade i . Detsammagäller för övrigt arbetsgruppens enda förslag som avser just 1990, där detockså sägs tydligt att det är fråga om ett förslag från en arbetsgrupp. MenOlof är mycket välkommen att, som en del av hans partikamrater redanhar gjort, ta del av informationen om hur vi bedriver detta arbete. Jag är förmin del mycket angelägen om att klara ut missförstånd. Vi kommer enligt minmening, herr talman, att behöva mer av en diskussion om principerna och mindreav misstänkliggöranden. 1989/90:51 16januari 1990 Anf.24 (); Jag ställer gärna upp på detta, och det är också anledningen till attjag har riktat denna fråga till jordbruksministern. Jag anser mig emellertid,efter det att jag stäUde frågan, ha fått bekräftelse på att den svenskaregeringen i första hand driver en internationell avvecklingslinje med medgivanden,och detta utan att skapa den arbetsro på hemmaplan och de garantierför rimliga övergångstider och annat som är nödvändiga för att detta skallkunna uppfattas som någonting positivt. Jagvill således i all välmening varna för att man här skapar en situation, där maninte kan få till stånd någon bra dialog med representanter för jordbruksnäringenoch kanske inte heller med olika poUtiska organ. Detta blir fallet om manskapar intrycket av att driva denna fråga aktivt i förhållande till ochdärmed bakvägen "låsa upp" det svenska pariamentet och det svenskabeslutet. Detär detta som har oroat mig, och det är därför jag har väckt den här frågan.Därför har jag också kontaktat personer i och för att lyssna tillhur diskussionerna förts i det nordiska sammanhanget. har tagit ett par steg tillbaka i och med att hansäger att vi skulle ha låst parlamentet. För ett par repliker sedan uppfattadejag att han på den punkten i alla fall accepterade vad jag har sagt i svaret.Det går ju också att läsa innantill. Menjag vill komma tillbaka till det som är en viktig fråga, nämligen att vi skalldiskutera principerna snarare än att misstänkliggöra varandra. Det kommernämligen ingalunda att vara lätt för små länder som , och Finlandatt få ett ord med i laget när det gäller den slutliga uppgörelsen. Det finnsen överhängande risk - och det är den som har präglat våra diskussioner medFinland och , skulle jag vilja säga - för att vi skall bli överkörda, somman säger, av de stora i sammanhanget, alltså av EG och . Detfinns inte någon automatisk entusiasm för våra idéer om livsmedelsberedskapoch de speciella regionalpolitiska intressen som , och hareller för våra miljömål. Detta kräver, vilket är enannan och viktig fråga, att vi är aktiva i förhand- 1989/90:51 lingenför att på ett vettigt sätt få fram våra intressen, så att vi icke i slutvän- Det vore kanske ändamålet med en viktigare debatt än den som vi har fört . Anf.26 (): Det är väl dags att runda av den här diskussionen . Jag noterar attjordbruksministern är inriktad på att skapa förutsättningar för en dialog. Jagvill bara ge betyget att den inte har startat på bästa sätt. Vikan säkert föra en debatt i och reda ut de här begreppen, och det äri så fall bra; det är syftet med den här frågan. Jagtycker att man riskerar väldigt mycket av den svenska förhandlingspositionennär man inför låser sig i notifieringar och på annat sätt och därmedskapar ett intryck av att detta är den svenska linjen och att den också ärförankrad. Iövrigt har jag inte påstått något om att skulle vara låst. Men det ärklart att det med detta handlingssätt finns risker, då en regering går ut i eninternationell förhandling, att man skapar detta intryck i det organ där manskall förhandla. Det är det som jag har reagerat emot.