prot · GD09138 · 1989-12-31 00:00:00 — Ett friställande av dessa lokaler med åtföljandesvårigheter att finna ny hyresgäst till en sådan yta kommer att leda fill attkommunen tvingas täcka bolagets förluster Denna situation är specielltolycklig eftersom har landets näst högsta totala kommunalskatt. Densvaga arbetsmarknaden i bekräftas av befolkningsutvecklingen.Under årets 21 första veckor har två kommuner i minskat sinbefolkning, med 7 invånare och med hela 68. har befolkningen i kommunen minskat med 1 100 personerKristinehamn har som sagt landets näst högsta totala kommunalskatt. Orsakentill detta förklaras till stor del av befolkningsminskningen och det härigenomminskande skatteunderlaget, som man försöker att upprätthålla denkommunala servicenivån. Erfarenheten från olika håll visar att en högkommunalskatt är ett hinder för nyetableringar. Det är alltså av synnerligen stor vikt att statsrådet uttaladesig vara medveten om besvärliga situtation och att man frånregeringens sida ämnar placera kommunen i fillfälligt stödområde. 1989/90:138 11 juni1990 AnL 88 (): Även jag vill uttrycka min glädje över att arbetsmarknadsutskottet harändrat på propositionen när det gäller stödområdesindelningen i Värmland.Stödområden föredrar vi i kalla för resursområden, därför att detnaturligtvis finns stora resurser som är användbara i utvecklingen av vårt landi dessa regioner. Vihar fått beskedet att kommer att fortsätta att vara etttillfälligt stödområde, liksom det har varit tidigare. Det beskedet förbättrarsituationen för kommunen nu när man är i ett mycket utsatt läge. Det kommerdock, herr talman, bli tillräckligt svårt ändå. Det varsel som har lagts ut på350 arbetsplatser visar bara att det kommer att pågå strukturomvandlingar iVärmland. Det kommer säkert att bli fler i den vägen beroende på att det nu iförsta hand är bilindustrin som kommer att minska produktionen. Även andratunga näringar kommer att påverkas. Fleratalare före mig har berört frågan om resursområden i . Jag tänker, herrtalman, därför inte vidare ägna mig åt det. Jagskulle i stället ta upp några andra frågor. I arbetsmarknadsutskottetsbetänkande 13, kulturutskottets yttrande nr 7 och i propositionen anges att manfortsättningsvis skall kunna använda länsanslagen för regionala kultursatsningarCenterns representanter i kulturutskottet har ställt sig bakom detta. Ävenrepresentanter i arbetsmarknadsutskottet har motionerat i denna fråga. Vi äralltså helt eniga om vikten av att man använder länsanslagen på detta sätt.Man har i kulturutskottets yttrande, som alltså arbetsmarknadsutskottetställt sig bakom, framställt oss motionärer nästan som kulturfientliga av denorsaken att vi påpekar att ytteriigare resurser måste dras till länet för skall kunna uppfylla målet att även regionala kultursatsningar skall kunnafå en del. Vi är sannolikt rätt många i 1989/90:138 11 juni1990 som sitter i olikalänsstyrelser Det är väldigt många som arbetar med regionala kulturfrågor påinsfitutioner, som folkbildare osv. som upplever vardagen något annorlunda änvad vi gör i i stort. Länsanslaget skulle kunna användas på mångaolika områden. Det har varit väldigt svårt att göra prioriteringar Vadvi påpekar i väckta motioner och också i en avvikande mening i samband medkulturutskottets yttrande är att det inte kommer att bli lättare att göraavsedda prioriteringar om inte avsevärt mycket pengar tillskjuts. Vii kommer med intresse att följa de prioriteringar som sker ilänsstyrelserna så långt det är möjligt för att se vilka regionala kultursatsningarsom görs med hjälp av länsanslagen. Jag lovar att det inte kommer att saknasprojekt att satsa på! Med förslag till ökade länsanslag - och dettahar tidigare påpekats - skulle det naturligtvis vara enklare att tillgodose debehov som finns. De som är intresserade av att möjliggöra ökade regionalakultursatsningar har vid den kommande omröstningen en chans att stödja dereservationer där större anslag till länen begärs. Vidarenoterar jag att övriga partier ställer sig bakom beskrivningen av vår negativakulturhållning. Vi kommer alltså att följa även dessa ledamöters handlande närdet är dags för de dagliga avgörande frågorna. Sedanskulle jag, herr talman, vilja uppehålla mig något vid utbildningen. ivåras diskuterades ju utbildningspolitiken här i , och så sent som ifredags diskuterades forskningen. Jag beklagar att vi i inte harlyckats få en majoritet i att stödja vårt förslag om satsningar påexempelvis högskolan i , så att denna kan utvecklas med fastaforskningsresurser och i en snabbare takt än som blir möjligt i och medriksdagens beslut. Redantidigare har ju en ganska stor del av länsanslagen satsats på att ge högskolanmöjlighet att inom ramen för Karlstadsmodellen utveckla forskningen, och härblir det alltså en fortsättning. Men för att få en bra utveckling beträffandeKarlstadsmodellen kommer det att krävas ytterligare resurser. Detta hängersamman med att det tidigare var bankmedel som användes i detta syfte. Såvittjag förstår kommer de anslagen inte att förnyas. Således kommer det, som sagt,att krävas att större resurser kan tas från länsanslagen även i det avseendet. Imotion 1989/90:A436 utvecklar vi vår syn på de regionalpolitiska satsningarsom borde göras när det gäller . Det gäller då olika områden, såsomturismen, kulturen som regional utvecklingsfaktor och - naturligtvis-utbildningen. Dessutom gäller det forskningen, icke minst på jordbruketsområde. Vi konstaterar att värmländskt jordbruk och markanvändningen iVärmland torde vara väl lämpade för en utökad forskning. I finns detju såväl skogsbygder som slättbygder I det fallet torde utgöra ettSverige i miniatyr. De framsteg som skulle kunna göras genom den härforskningen torde kunna ha sin motsvarighet i andra delar av landet. Imotion 1989/90: A474 tar vi upp frågan om ett utveckUngsprogram för Bergslagen.Det bygger på en helhetssyn. Manhar beslutat att kommunerna i samverkan skall överta ansvaret för en hel delav de projekt som har tagits fram. arbeta under namnetBergslaget. Det är mycket viktigt att kommunerna i fråga om detta samarbete fårett ökat stöd. Det gäller ju att kunna fullfölja alla de värdefulla projekt somhar möjliggjorts genom Bergslagsdelegationen och som ingalunda är slutfördaännu. Många av projekten är fill karaktären enbart initierande projekt - de äralltså till för att påbörja en utveckUng i en viss riktning. Således är detmycket viktigt för Bergslagskommunerna att arbetet kan fortsätta. Idet sammanhanget vill jag påpeka att det för oss är naturligt att samfligaBergslagskommuner tillhör resursområden. görs vissa undantag. Av betänkandetframgår att det finns en mängd reservationer som gäller de olika kommunerna.Riksdagen har alltså alla möjUgheter att medverka fill att Bergslagskommunernakommer med här och får stöd. Vii har lagt ned mycket arbete på att samordna insatserna fill förmånför Bergslagen när det gäller de 25 kommunerna och de 7 länen, och vi kommeräven fortsättningsvis att ha samma strävan. Tillslut, herr talman, något om studiecirkelverksamheten. I motion 1989/90:A53framhåller vi i att filläggsbidrag kan utgå inomstödområdena A, B och C för studiecirkelverksamhet om det inte ärfråga om en g-ort, dvs. Men många kommuner är mycket stora. Vitycker dock inte att det faktum att det handlar om en gymnasieort skall påverkatilläggsbidraget. Skälen är flera. För det första kan det för många vara långttill denna ort. Dessutom påverkas inte studiecirkeldeltagarna nämnvärt. Fördet andra är studiecirklarna ett verksamt instrument när det gällerlandsbygdens utveckling och de olika utveckUngs-grupper som finns ute ikommunerna. För dem spelar det ingen roU att en ort är en s.k. gymnasieort. Dearbetar under helt andra premisser 123 i betänkandet säger utskottet att en översyn skall göras i dettasammanhang. Jag hoppas, herr talman, att man i samband med den översynen tartill sig det som vi framför i vår motion och också argumenten för att detta iframtiden icke skall vara kopplat till gymnasieorterna. 1989/90:138 11 juni1990 AnL 89 (): har man i genom oUka propåer sökt belysalänets sårbara läge näringsmässigt och när det gäller arbetsmarknaden. Tyvärrär det nödvändigt att konstatera att utfallet av alla uppvaktningar,pefifioner, riksdagsförslag och debattinlägg inte har utmynnat i vad länetskulle ha behövt eller vad som hade varit önskvärt. Jagkan inte göra någon annan tolkning än den att man inom centralbyråkratin iStockholm eller bland kanslihusets personal inte tar länets situation påallvar. försökte vi i i olika sammanhang attgöra bl.a. uppmärksam på länets sårbara situation. Vi har lagt framen rad förslag som, om de förverkligades, både kortsikfigt och långsiktigtskulle kunna utgöra en gedigen bas för en utveckling av länet. Dethandlar om långtgående förslag på olika områden, och naturligtvis skulleåtgärderna kosta en del. Men skulle kanske vinsten, mot bakgrund avlänets situation , bli mycket större än den kostnad som man tillfälligtfår. Vidare har vi lagt framlångtgående förslag på infrastrukturens område 1989/90:138 11 juni1990 Vi vill att järnvägen skall kunna utgöra en vikfig basför länets trafiksystem. Då är det fel av att inte uttala sig omtrafiken mellan och - en järnvägssträckning genom somär en livsnerv för länet. Vihar också lagt fram välgrundade förslag inriktade när det gällervuxenutbildning, högskola och forskning. Det handlar alltså om strategiskainsatser för länet. Mendet största sveket från andra partiers sida gäller nog högskolan och denforskningsverksamhet som vi har föreslagit i fråga om högskolan i -detta sagt med utgångspunkt i de deklarationer som gjordes i valrörelsen 1988.Där, herr talman, paraderade företrädare för och , försocialdemokraterna och på rad och sade att visst skall det bli fastaforskningsresurser vid högskolan i . Det sade vi också frånvänsterpartiets sida. Vi insåg att om vi inte går in nu och demokratiskt styrforskningsverksamheten och lyfter in den i ett nationellt perspektiv, finnsrisk för att den kommer att vila på lösan grund framöver Ifredags debatterades forskningspolitiken här i . Jag noterade då att varken eller - jag hadeinte förväntat mig det av socialdemokraterna - ställde upp på att bygga utforskningsverksamheten vid högskolan i på ett sådant sätt att vi kundefå en forskning värd namnet. Mendetta är inte viktigt enbart för forskningens inre verksamhet. Detta är viktigtsom en regionalpolitisk insats. Att forskningsverksamhet och högre utbildningutgör drivkrafter i samhället finns det stöd för i en lång rad utredningar.Bl.a. långtidsutredningen tar upp det på ett mycket ingående sätt. Dethär är kanske ett exempel på dilemmat med regionalpolitik, att det är justpiruetter för hemmapublik, sedan blir det möjligen ett och annat valssteg häri . Detta problem kan man vända och vrida på och säga att varjeriksdagsledamot naturligtvis skall ha rätt att följa sina egna ståndpunkter,att det är i stor sett personliga val till denna riksdag och att partiorganisationsstruktureninte ens har stöd i grundlagen. Det går att kränga sig ur den här situationen.Men jag tror inte att de värmländska väljarna bryr sig så mycket om huruvidajust detta fall står i grundlagen eller inte. Vihar från sida begärt ett samlat åtgärdsprogram grundat bl.a. påden tidigare Värmlandsdelegationens arbete. Man skulle kanske kunna bygga upppolitisk enighet på vissa punkter för att föra fram detta krav med kraft iStockholm, till regeringen och andra centrala myndigheter. Vi har föreslagitregeringen att ytterligare decentraUsering av statlig verksamhet skulle kommaVärmland till godo. Jag skulle naturligtvis kunna ge ytterligare exempel på deförslag som skulle ha inneburit en större beredskap, inför den situation medökande arbetslöshet som vi nu ser stå för länets dörr Denökande arbetslöshet som vi realt ser för del handlar om ett antalhundra jobb. Dem skakar vi inte fram ur rockärmen. Det är inte heller gjort påkort sikt att lösa den arbetslöshetssituationen. Bara under de senaste veckornahar vi nåtts av bud som innebär att arbetslösheten i länet kommer att öka medmer än . Jag tänker på de 350 som kommer att mista jobbet på iKristinehamn och på att 40 jobb kommer att för- svinna på Billerud iSäffle. Hur kommer framtiden att te sig för de anställda på Fundi i Kristinehamnoch för all del i Chariottenberg också, för kvinnorna på TVAB eller förkvinnorna som mister jobbet vid Scanborst? Vi vet inte hur densituationen skall lösas. Den är oroande, och vi i kan inte seannat än att i stort sett hela borde placeras inom stödområdet, ochdet permanent. Detär bra att kommuner som , och genom utskottets försorg nufår del av stödområdets insatser Det är däremot inte helt tillfredsställandeatt inte och permanent placeras inom stödområdet. Det äri och för sig bra att det görs en tillfällig inlyftning, men vi tror inte attdetta räcker. Det går inte mot bakgrund av de stora problem som vi står införinom de värmländska kommunerna och inom länet. Problemen är av den karaktärenatt det krävs långsiktiga insatser Om och finge ingåpermanent i stödområdet, skulle utsikterna till en långsiktigt ökandesamverkan inom länet kraftigt kunna ökas. Vitror att är förbi då kommunerna hade råd att konkurrera med varandraoch ragga företag som ena på en fotbollsplan. Det går inte. Det måstebli en ökad samverkan i länet inför 1990-talet. Detär naturligtvis inte bara staten som måste ta sitt ansvar för länets utveckling.I det läge länet befinner sig i vore det naturligt om en ökande del av devinster som genereras inom vissa svenskägda och utlandsägda storföretag ilänet kunde komma länet till del. Vihar därför lagt fram förslag om regionala löntagarfonder Det förslaget harallra högsta aktualitet . Jag skulle gärna se att vore detlän som finge pröva en sådan metod, en utveckling med demokrafiskt styrdaregionala fonder uppbyggda ungefär på samma sätt som löntagarfonderna. Detfinns anledning till en viss oro när det gäller företagsutvecklingen i länet.De stora företagen har ingen utalad strategi för länet, utan vi ser allt somoftast större fusioner och ett ökat antal utlandsköp. Detta är något som bordemana till eftertanke. Det finns regioner även ute i som har sammastrukturella problem som vårt län. Om jag inte gjorde det tidigare, vill jag yrka bifall till reservationerna119 och 121 till detta betänkande. De bidrar på sitt sätt, om än begränsat,fill en möjlig utveckling av , genom att vi föreslår att Storforsoch lyfts in i stödområdet. Prot; 1989/90:138 11 juni1990 Regionalpolitik'för 90-talet 90 () replik: är stor i orden och vill vara solodansör som vanligt.Han vill också placera in och i permanent stödområde,trots att kommunerna själva inte vill det. En enig kommunstyrelse i Kristinehamnhar förklarat att man tillfälligt vill vara i stödområdet. Man menade att närman jämför sig med andra kommuner i landet är det fullständigt övermaga attbegära att , som har ett bra läge, skulle behöva placerasstadigvarande i ett stödområde. Skall inte kommunerna och kommunstyrelserna ide olika länen, , kunna få ha självbestämmande över sin egensituation? Vi kunde också ien tidning hemma, eller om det t.o.m. var i båda 1989/90:138 länstidningarna, läsa att skrävlat ganska högt om att folk- Il partiet och var cyniska. Då handladedet om trafikutskottet och en speciell reservation som gällde NKlJ-banan. Döm om min häpnad när egionalpo ili jg någon dag upptäckte att självröstat för denna for iXl-lalel cyniska reservation. Det var mycket märkligt. Jagvill gärna återkomma till frågan om högskolan i . stöderfortfarande en utveckling mot att högskolan i skall bli ettuniversitet. Vi menar också att det är viktigt att styrelsen får ansvaret förhela verksamheten och att man får möjlighet till en kvalitativ forskning inomhögskolan i . Vi anser också att forskningsrådsnämnderna skall ha ensärskild delegafion med vetenskaplig kompetens som fördelar anslagen mellanhögskolorna och ändrar på förhållandet att högskolan i skulle varanågot slags filial. AnL91 () replik: Solodans, säger , den som har dansat solo iVärmland när det gäller regionalpolitik är väl , som har talat omatt det är som står bakom den eminenta regionalpolitik somriksdagen nu kommer att fatta beslut om. Men vad hon noga, och även solo,förtiger är naturligtvis att genom att schabbla här i förnågra dagar sedan fördärvade möjligheterna att öka anslagen tilllänstrafikanläggningar Vad hon heller inte talar om är att , trotsdyra och fina försäkringar t.ex. när det gäller forskningen vid högskolan iKarlstad inte förmådde gå ända fram när det gällde årets forskningspolitiskaproposition. Dencynism som jag tycker att det fanns vissa korn av i agerandet när det gällde NKlJ-bananvar att i fakfiskt förespeglade de värmländska väljarnaatt var berett att löpa linan ut - om man nu kan säga det när detär fråga om en järnväg - när det gällde NKlJ-banan, vilket ni inte gjorde. Sedanär det en annan sak att om jag skall välja mellan pest och kolera väljer jagdet som i alla fall går att bota. Reservationen från ochmoderaterna gick ändå längre än majoritetsskrivningen i trafikutskottets betänkande.Men skillnaden består i hur vi har agerat från början; det är på det det berorom ens agerande skall kunna kallas rakryggat eller inte. har när hon har gått ut i stora debattarfiklar förtigit attfolkpartiet mycket aktivt har medverkat fill stora bensinskattehöjningar bådetidigare och framöver i det glesbygdslän som är Jagtycker att man skall säga sanningen, och man skall säga hela sanningen. Anf.92 () replik: Bensinskattehöjningarna har vi på intet sätt förfigit. Om nu har läst min artikel om regionalpoHfiken och vår syn på den borde han också ha läst de artiklar som jag har skrivit och där jag mycket kraftfullt har försvarat skatteuppgörelsen, som från regionalpoH- tisk synpunkt är mycket bra. Den är någonting som vi verkligen står för. 136 agerade på intet sätt cyniskt när detgällde NKlJ-banan. borgerligariksdagsledamöterna från försökte på alla sätt att påverkatrafikutskottets ledamöter medverkade till att företrädare för dessaintressen flek komma och lägga fram sina synpunkter för trafikutskottet. Detgjorde också att vi fick till stånd reservationen, som är en mycket starkpåtryckning på att verkligen satsa på NKlJ-banan, som jag tycker ärviktig och som många av oss i tycker är vikfig. AnL93 () replik: sade att skatteuppgörelsen skulle vara bra för Värmlandoch glesbygden. Ja, vi får väl i valrörelsen se vad glesbygdens kvinnor,som inte har en möjlighet till heltidsarbete, tycker om desseffekter, Vj får väl se vad de som tvingas resa långa vägar för att få sininkomst, de som har långt till sina arbetsplatser, tycker om den. Jag tror inteatt de grupperna direkt fillhör vinnarna på skatteuppgörelsen. viee talmannen anmälde att att fill protokollet få antegknat att hon inte ägde rätt tillytterligare replik. AnL94 (): Jag kommer att fatta mig mycket kort, och det kan jag göra på grund avdet glädjande besked som industriministern lämnade i sitt anförande här ikamniaren . Jag syftar på att han, som tidigare talare har nämnt,tillkännagav att tillfälligt kommer att placeras i stödområde.E)et är just vad de socialdemokratiska ledamöterna från har krävt i enmotion. Jagvill tacka för aft vi fick det beskedet, som betyder mycket för oss. Detbetyder särskilt mycket på grund av att vi fick ett mycket dystertbesked - det har också nämnts av de fidigare talarna - nämligen att läggerner sin tillverkning i . Jaghar lyft fra.m de här frågorna, som gäller den negafiva utvecklingen i Kristineham, i en interpellationsdebatt . Jag tänker inte upprepa vad jag då sade. Jag vill däremot gärna citera vad industriministern sade, nämli gen: "Om utvegklingen i går åt det hållet som redovisas i interpellationen kan jaglova att vi skall se till att får de fömtsättningar som ärnödvändiga för att kommunen skall kunna klara av sina problem." Det löftethar nu infriats. Jagvill också påpeka att vi ur ett värmländskt perspektiv har all anledning attvara mycket nöjda med de förslag som ligger på bord. Positionernahar flyttats fram. Den regionalpolifiska utredningen visade på enförbättring i förhållande till det nuvarande stödsystemet. Regeringensproposition var en förbättring i förhållande till utredningen. På samma sätt innebärutskottbetänkandet ytterligare ett fall framåt för flera av de värmländskakommunerna. Industriministerns löfte att både och Kristinehamnkommer in i tillfälligt stödområdet visar på handlingskraft och denflejdbilitet som det nya systemet rymmer. Visocialdemokratiska ledamöter på Värmlandsbänken är mycket nöjda med de förslagti!) beslut som föreligger Det innebär naturligtvis inte att vi kan senonchalant på den situafion som har uppstått i . Prot.1989/90:138 11 juni1990 10Riksdagens protokoll 1989/90:138 1989/90:138 11 juni1990 kommer att krävas hårtarbete och många insatser för att lösa problemen där tog upj) attdepartementen nu måste engagera sig i den här frågan. Vi kommer frånKristinehamn att uppvakta industridepartementet ~ vi har fid där nu på onsdag- för att diskutera framkomliga vägar. Jagreagerade mot mycket slarviga påstående när det gälldehögskolan i . Han sade att det där inte bedrivs forskning värd namnet.Två av oss som är närvarande - och jag - sitter i högskolestyrelsen.Vi följer noga den forskning som bedrivs vid högskolan. Jag måste säga att jagför min del är ganska imponerad av det arbete som man där utför När vi antogforskningspropositionen anslog vi faktiskt medel till forskningresurser förhögskolan: Det har på tidigare talare låtit som om man inte hade fåttnågonting. AnL 95 ()repUk: Jag menar naturligtvis inte att hela den forskning som bedrivs vidhögskolan i inte skulle vara värd namnet. Jag menade att om partiernahade stått vid sina löften i valrörelsen , hade vi fått en forskning vidhögskolan i som i ett nationellt perspektiv kunnat mäta sig medforskningen vid de traditionella universiteten. Jag kan bara konstatera att , trots att hon ärsuppleant i utbildningsutskottet, inte har dragit något strå till stacken viddet beredningsarbete som vi har gjort inför behandlingen av forskningsverksamhetenvid de regionala högskolorna. Anf.96 () replik: När det gäller våra löften om forskningsresurser till vill jagsäga att det handlar om ett långsiktigt arbete att utveckla högskolan, och detär ett löfte som vi inte viker ifrån. Jag förstår att syftar påden universitetsdiskussion som har förts i tidigare. För min del måstejag säga, och det har jag sagt tidigare i många sammanhang, att jag tycker attdet är innehållet i verksamheten som är det viktiga, inte i och för sig namnetpå verksamheten. Anf.97 () replik: Det sista sade om att det inte är namnet påverksamheten utan innehållet som är det avgörande, kan jag hålla med om. Förmin del får gärna döpa högskolan i till Abraxas baraden byggs ut och det blir en vettig forskningsverksamhet där som kan vara tillgagn för utvecklingen i länet. Jagtror att det är bråttom, att vi inte kan vänta på nästa forskningspropositionnär det gäller att bygga ut forskningsverksamheten vid högskolan i ,just mot bakgrund av den situation som vi ser att håller på attsegla in i. AnL98 (): Inom regionalpolitiken finns det två typer av problem: glesbygdensproblem och tätbygdens problem. Mycket har sagts om glesbygdens problem,och där vill jag bara lägga till några hoppets ord om hur tekniken kommer att hjälpatill att vitalisera glesbygden och hjälpa männi- Prot. 1989/90:138 skor sombor långt från storstadens buller, om vi låter tekniken få en chans. Det är nämligen så attbland de mest glädjande tekniska framstegen är de ] 7! som skett inomdatatekniken. Redan är kommunikationer via modem och °'""/""' telelinjer standard, redanhar telefonmöten blivit vanliga. ser ''" - ae med glädje på den utvecklingen men anser också att beslutsorgan och myndigheterborde ta ännu bättre vara på möjligheter att låta människor arbeta hemma.Vinsterna i form av förhöjd livskvalitet, minskade transportkostnader och merdecentralisering är stora.