prot · GD0916 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag blir därförmycket glad när utrikesministern säger att vårt mål nog är detsamma -det ärbara vägarna dit som är olika. Sverigehar nu blivit en konsultativ part när det gäller . Vårt land är alltsåett av de länder som är med och beslutar om fördragen om hur skallhanteras. måste verka för att blir det som ibland kallas envärldspark -själva ordet är inte det viktiga, utan innebörden i det.Världsmedvetenheten kring miljöfrågor ökar , så också intresset ochinsikten om nödvändigheten av att bevara orört. har här enchans att spela en pådrivande roll. Nusäger utrikesministern att denna konvention får betraktas som ett första steg,och om slutmålet då är en världspark undrar jag: Vilket är nästa steg som desvenska representanterna kommer att ta för att nå detta gemensamma slutmål? Först vill jag säga att jag helt kan instämma i beskrivningen av betydelse - där råder inte några delade meningar, inte heller 19 då detgäller målsättningen. Min personliga uppfattning är att vi gott kunde användabeteckningen "världspark" för det gemensamma slutmålet. Dess värre ärdet så i politiken att man ofta tvingas att göra en avvägning mellan detönskvärda och det som är politiskt möjligt att uppnå. Håller man alltför hårtfast vid det önskvärda når man inte det möjliga, utan hamnar ibland i detomöjliga. Jag fick just innan jag gick hit ett papper i min hand meden beskrivning av resultatet av de överläggningar som har hållits, och jagläser gärna upp vad som står där: "Ur miljöskyddssynpunkt blev Parismötet mycketlyckat. Substantiella framsteg gjordes på vissa specialområden som exempelvisavfallshanteringsfrågan. Helt i linje med miljörörelsernas önskan gickfördragsparterna här längre än SCAR;s rekommendationer. Stora framsteg gjordesäven vad gäller skydd av den miljön. De förebyggandemiljöskyddsinsatserna kommer att stärkas, men man kommer även att försökautarbeta katastrofplaner om en olycka skulle inträffa. Det 'stora' beslutet är emellertid att ett specielltmiljömöte för kommer att hållas . Syftet är att snarastmöjligt utvidga miljöskyddet i området. Mötet har ett vidsträckt mandat, ochalla förslag och idéer är välkomna att diskuteras. sökte under Parismötet att inta en 'brobyggarroll'i syfte att ett konkret resultat skulle uppnås. Bl.a. lades ett arbetspappersom tog fram de gemensamma tankar som fanns i de förslag som presenterats avandra länder. Från svensk sida är vi mycket nöjda med resultatet avParismötet. Dels har grunden för direkta och snabba miljöskyddsinsatser påspecifika områden förstärkts, dels kommer ett mer långsiktigt, allomfattandearbete att påbörjas." (vpk); Jag är mycket glad att utrikesministern tyckeratt "världspark" är ett bra begrepp. Jag tror också att vi frånsvensk sida kan göra stor nytta genom att använda det begreppet när vi talar omAntarktis. Det är ett begrepp som människor lätt kan ta till sig och somuttrycker vad många människor i hela världen känner skall vara målet ochambitionerna för det internationella samarbetet kring . Det gläder mig också att höra om det positiva resultatetfrån Parismötet. Såvitt jag kan förstå av den hastiga genomgången reglerardessa förslag mycket av den verksamhet som redan pågår. Jag skulle avslutningsvis vilja ha ett förtydligande. Omnu moratoriet för den nuvarande mineralkonventionen och det nuvarande målet ärett steg på vägen, anser då utrikesministern att det slutgiltiga målet skallvara en konvention som bevarar orört och som omöjliggör mineral- ocholjeutvinning i området? UtrikesministerSTEN ; Fru talman! Överläggningen var härmed avslutad. 11 §Svar på fråga 1989/90:120 om försvinnande Per Stenmarck har frågat mig vad regeringenämnar göra mot bakgrund av vad som framkommit under besök i . Att man från sovjetisk sida till överlämnade vissa föremål som tillhört bevisar mycketriktigt varken att Wal-lenberg lever eller att han är död. Det styrkeregentligen bara vad som medgavs , nämligen att varitfängslad i , Jag ser det emellertid som positivt att Wallenberg-föreningeninbjudits till för samtal och att en dialog uppenbarligen kommiti gång. Föreningens ordförande och har redan informerat mig om besöket. Två medlemmar avföreningen är alltjämt kvar i , bl.a. för att besöka fängelset i vill vi nu höra vad de har att berätta. Regeringen är självfallet inställd på att fortsättaansträngningarna att söka klarhet i frågan. Vi förväntar oss också att man påsovjetisk sida nu skall gå vidare i detta arbete med större öppenhet änhittills. Jag får för övrigt själv tillfälle att ta upp frågan pånytt vid mitt besök i . PERSTENMARCK (m); Jag ber att fä tacka utrikesministern försvaret på min fråga. Det är ett i huvudsak positivt svar. Jag delar ocksåbedömningen att det är glädjande att en dialog nu har kommit i gång. Den senaste veckans händelseutveckling har gett nyaförhoppningar om att vi skall få ett trovärdigt besked om vad sominträffade när försvann från vid andra världskrigetsslut och därefter togs i sovjetisk fångenskap. Det är fullt uppenbart att det i finnsen öppnare attityd till denna typ av frågor. Detta antyds också iutrikesministerns svar. Självfallet hänger detta inte enbart samman med denökade press som känner från andra länder, utan det beror i hög gradockså på personförändringar i ledarskikt under de senaste åren.En ny ledning, utan prestigebindningar till frågans ursprungliga handläggning,har redan inneburit vissa öppningar. Det mest överraskande med händelserna under den föregåendeveckan är att , efter att i mer än fyra årtionden ha förnekat förekomstenav arkivhandlingar och dokument om , nu plötsligt överlämnarsådana. Den självklara slutsatsen är naturligtvis att det, om KGB i alla dessaår har sparat körkort, adressbok och diplomatpass, voremärkvärdigt om man inte också hade mer detaljerade upplysningar, som islutändan skulle kunna innebära en lösning på hela gåtan. Det är mot denbakgrunden som krav på förnyade insatser från regeringen skall ses. Jag vill avsluta med att fråga; Hur bedömerutrikesministern att regeringens framtida agerande kommer att påverkas av densenaste veckans händelseutveckling? 1989/90:16 24oktober 1989 Jag har alltså haft ett samtal med och . Tvåmedlemmar i föreningen är kvar i men kommer hem snart, och jag villgärna avvakta de samtalen innan jag bestämmer mig mer i detalj för hurregeringen skall agera - men det är klart att vi skall agera. PERSTENMARCK (m): Jag har förståelse för att utrikesministern vill ha dessa samtal först,innan det går att säga någonting mer definitivt. Underförra veckan överlämnade en lista på ett tjugotalvittnen som och framåt uppgivit att de har träffat RaoulWallenberg i Vladimirfängelset öster om . Samtliga dessa vittnesmålgäller tiden efter det att påstått att skulle haavlidit. Det senaste vittnesmålet är så aktuellt som , då RaoulWallenberg uppges ha setts på fängelsets sjukhusavdelning. Minfråga blir: Kommer utrikesministern vid sitt besök i att följa upp ävendenna del av ärendet, så att dessa vittnesmål blir ordentligt genomgångna? UtrikesministerSTEN : Fru talman! Överläggningenvar härmed avslutad. 12 § Svar på fråga1989/90:113 om ökad valfrihet i boende för äldre har frågat mig om vilka villkoren är för att statligtstöd via den s.k. boendeservicedelegationen skall lämnas till samarbetsprojektetmellan kommuner och ideella organisationer för att öka valfriheten i boendet. Ansökningenom stöd till projekt för utveckling av samordnad boendeservice bereds föreregeringsbeslut i en särskild delegation knuten till medföreträdare för bl.a. . Utgångspunktenför beredningen är att det skall handla om försök med nya former för samverkanmellan flera olika parter till förmån för ett gemensamt resursutnyttjande dådet gäller att tillhandahålla service åt de boende. Projekten skall vidare hatill syfte att - öka möjligheten för äldre, handikappade ochlångvarigt sjuka att bo kvar i vanliga bostäder samt - främja sociala kontakteroch motverka isolering. - präglas av öppenhet och tillgänglighetför alla boende i området, - ha en tydlig lokal prägel samt - ge de boende och andra partermöjlighet till insyn och inflytande på plane- Prot. 1989/90:16 ringen och genomförandet har totalt 81 projekt fåttsammanlagt 85 milj. kr. i stöd i enlighet Svar på frågor med dessakriterier. Tack för svaret, bostadsministern. I svaret anges det att 81 projekt hitintills fått stöd.Vet bostadsministern hur många av de 81 projekt som har fått statsbidrag somhar en organisation som samarbetspartner? Nej, inte exakt hur många som har en kristenorganisation som samarbetspartner. Men i så gott som samtligautvecklingsarbeten medverkar olika intresseorganisationer, fackligaorganisationer och ideella organisationer. I så gott som samtliga projektfinns alltså föreningsverksamhet i olika former med. Anser bostadsministern att det ärtänkbart med en organisation som samarbetspartner till landsting ochkommun i sådana här ärenden? Det kan jag inte se något som helst skäl föratt man inte skulle kunna ha. I den mån sådana projekt har redovisats kansäkert delegationen i sitt förord tänka sig att ge stöd för detta. Jag kan intese några principiella hinder för det. Det svar som jag fick är en utmärktförteckning över vilka kriterier som bör gälla. Om t.ex. alla krav förstatsbidrag som regeringen angivit här är uppfyllda och regeringen ändå avslåransökan, kan man då få veta vad det är som varit avgörande för avslaget? Regeringen brukar inte specialmotivera sinabeslut. Detsamma gäller när man tar ställning i den här sortens frågor. Om allt detta stämmer för en objektivbetraktare, tror man att det bör utgå statsbidrag. Är det då någon poäng medatt komma in med en ny ansökan, om man med ledning av de anvisningar sombostadsministern har lämnat mig här tycker sig ha uppfyllt allt detta? Det är var och en obetaget att komma in medansökningar. Men om en ansökan till ett speciellt projekt har avslagits, bör man i så fall 23 Prot.1989/90:16 försöka hitta någon ny utgångspunkt, innan man går in med enförnyad ansö-24 oktober 1989 kan. P " ° " Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på fråga 1989/90:117 om verksamheten vid SIDA har frågat mig om det förhållandet,att en enda SIDA-tjänsteman handlägger bistånd till befolkningsprogram, återspeglarden vikt regeringen lägger vid världens befolkningsproblem. Bistånd inom befolkningsområdet är en central del avutvecklingssamarbetet. Familjeplaneringens betydelse för människors, isynnerhet kvinnors och barns, hälsa och utveckling är uppenbar. har varit pionjär bland biståndsgivarna påområdet. är detta en viktig del av det bilaterala samarbetet, ochingår som en integrerad del inom ramen för landprogrammen främst inomhälsosektorn. Dessutom finns ett tiotal särskilda befolkningsprogram. Den betydelse vi traditionellt tillmäter frågan visar sigockså i vårt fortsatta starka stöd till internationellafamiljeplaneringsfederationen, IPPF, samarbetsorgan förfamiljeplaneringsorganisationer i mera än hundra länder. hör till de länder som bidrar mesttill multilaterala program inom befolkningsområdet. Detta hör också samman medbefolkningsprogrammens karaktär. Detta års ökning om av det svenska bidragettill , , visar vilken vikt regeringen tillmäterbefolkningsfrågan. har också varit bland de främsta bidragsgivarna tillväridshälsoorganisationens, WHO:s, olika program, som relaterar till familjeplanering,och en aktiv förespråkare för familjeplanering i , Jag vill tacka biståndsministern för svaret.Det är glädjande att regeringen inte har glömt de här viktiga frågorna, utanfortfarande säger sig vilja värna om dem och kämpa för dem. Det har tyvärr blivit ganska tyst om de här frågorna.Under 60-talet debatterades de mycket och livligt. Vi var då, som jaguppfattar det, betydligt mer aktiva i världen beträffande de här frågorna. har vi blivit ganska tysta. Även om vi ger bidrag tar vi inte upp frågornatill debatt. Jag tror att det i sig är ett problem att vi intedebatterar de här frågorna. Befolkningsökningen är fortfarande ett stort hotmot vår framtid. Vi lever i den priviligierade delen av världen, där vi harmöjlighet att välja hur många barn vi vill ha, medan större delen av världensbefolkning inte har den möjligheten. Jag serdet som en risk att SIDA inte har en särskild avdelning för dessa frågor.Särskilda människor arbetar exempelvis med kvinnofrågor, trots att 24 de är integrerade i all övrigverksamhet. Jag skulle gärna se att vi ökade möj- ligheterna att arbeta medde här frågorna och drev debatten om dem hår- Prot. 1989/90:16 dåre. Jag ger rätt i attde här frågorna debatteras för litet, både i och internationellt.Däremot tror jag att vi fortfarande med rent samvete kan säga att vi gör storainsatser. Jag tror inte att man kan mäta våra insatser bara genom att titta påvad det står på tjänstebeteckningen för olika SIDA-medarbetare. Man får se påSIDA:s totala arbetsinsatser för befolkningsfrågorna, och de insatserna ärfortfarande stora. Jag håller dock inte för uteslutet att de kan ökaytterligare. Det trycks särskilt i miljösammanhang starkt på att man skall taupp befolkningsfrågor, och det är framför allt i samband därmed som vi kommeratt göra det. MARIANNESAMUELSSON (mp); Jag tackar för det, och jag hoppas också att vi skall lyckas med attdriva dessa frågor. Bilden är dock ganska mörk. Befolkningsökningen i exempelvisAfrika är , vilket betyder en fördubbling . av invånarnaskulle då vara under . Det är en totalt ohållbar situation. Glömmer vi dehär frågorna, riskerar vi att hamna i en situation där ingenting längrehåller. Jagär glad för att biståndsministern arbetar med dessa frågor, och jag hoppas attvi internationellt skall bli mera pådrivande i dessa sammanhang. ärett litet land med i förhållande till de stora länderna små penningresurser,och vi måste därför driva dessa frågor mycket hårt. Överläggningenvar härmed avslutad. 14§ Svar på fråga 1989/90:122 om ändrade regler för fyllnadsinbetalning av skatt beslutades att en avgift skall tas ut påfyllnadsinbetalningar som görs året efterinkomståret, men endast på den del fyllnadsinbetalningen överstiger 20 000 kr.Reglerna tillämpas på juridiska personer utom dödsbon redan fr.o.m. men påövriga skattskyldiga först . Detotala fyllnadsinbetalningarna uppgår till mycket stora belopp. För fysiskapersoner var fyllnadsinbetalningarna ca 13 resp. 15miljarder kronor. För de juridiska personerna fick de nya reglerna omedelbar effekt,vilket avspeglas i att fyllnadsinbetalningarna för deras del sjönk från ca 12miljarder kronor 1988 till ca 1989. Dennya avgiften bör ses som en kostnad för den skattekredit som lämnas. 1 ettmarginalskatteläge om motsvarar den en årlig ränta på . Settsom en kostnad för en kredit som ges utan någon prövning är avgiften låg. När de nya reglernautformades var vi medvetna om att det kan vara svårt 25 för en skattskyldig attredan den 18 januari räkna ut sin slutliga skatt. Därför infördes fribeloppetpå . Därigenom ges skattebetalarna en rejäl marginal, som tar hänsyntill svårigheterna att beräkna slutskatten. Jag avser inte att ta initiativtill en ändring av reglerna. GUDRUNNORBERG (fp); Jag tackar finansministern för svaret, men jag beklagar attfinansministern inte vill ändra på de här reglerna. För en företagare eller enenskild person som vill göra en sen fyllnadsinbetalning finns det ingenmöjlighet att hinna få vare sig löne- eller räntebesked. Det är därför här faktisktfråga om en skatt på skatten, som det är mycket svårt att värja sig emot.Tidigare har man haft rimlig tid på sig att göra en deklaration och att räknaut hur mycket skatt man skall betala, så att man kunnat undvika straffavgift.Det är nästan en förolämpning mot enskilda personer och företagare att det tasut en sådan här skatt på skatten. Ävenför en ordningsam person, som sköter sin deklaration och betalar sin skatt, mensom har svårt att exakt beräkna denna kan det vara svårt att undvika avgiften.Man tvingas nu tidigt försöka göra upp ett slags bokslut gissningsvis för atträkna ut storleken av sin skatt. Jag beklagar än en gång att vill ändra på reglerna. Ordningsamma människor med någorlunda vanliga inkomster bör veta omderas skatt skiljer sig mer än . från den skatt som de har betalat in.Det är inte fråga om krav på exakta beräkningar. För många uppgår den slutligaskatten totalt inte till så mycket mer än . Dengrupp som här berörs är rörelseidkare. Jag kan begripa att de kan hasvårigheter att snabbt få sina bokslut färdiga. Men kan de förvarade pengar som det gäller på bank eller på annat sätt få avkastning på dem, ochde förlorar ingenting på det. Avgiften motsvarar ungefär den ränteinkomst somman gör. Det är alldeles fel att påstå att vi är ute efteratt ansätta skattebetalarna på något sätt i detta sammanhang. Vi vill i ställetskapa större rättvisa mellan dem som är tvungna att betala sin skatt precis pådagen och aldrig kan dra nytta av stora skattekrediter samt dem som kan göradetta. Jag vill påminna om att det stod en stor majoritet bakom beslutet iriksdagen på den här punkten. I den majoriteten ingick dock inte vi folkpartister, och vi fortsätteratt hävda att vi tycker att reglerna är felaktiga. Det är inte lätt för enföretagare att i förväg beräkna storleken av sin skatt. Det är en ganska inveckladprocedur. Det är mycket begärt att enskilda företagare skall tvingas göra dettajämsides med alla sina andra arbetsuppgifter. Jag kan inte förstå varför mangår tillbaka till en sådan ordning. Det kan bara vara av ekonomiska skäl, dvs.att staten vill ta in den här avgiften utöver skatten. Jagbeklagar än en gång att denna avgift införts. Jag tycker inte att företagareskall behöva drabbas av det här. Märkligt nog blev det bra mycket lättare sedan denna avgift kom till.Företagen tyckte att det var lämpligt att låna 12 miljarder av staten . lånar de inte mer än sex miljarder. Tydligen blev det heltplötsligt mycket lättare att räkna ut sin skatt. Det är uppenbart att man häranvänt sig av en möjlighet till en kombination av kredit och skatteplanering.Gudrun behöver inte hymla med att företagen har använt dennamöjlighet. Det är mycket väl känt. GUDRUNNORBERG (fp); För det första tycker jag att man kan diskutera om företagen verkligenlånar de här pengarna, dvs. om det är fråga om en kredit. För det andra är detinte alls säkert att det har blivit lättare att beräkna skatten och att kommaifrån fyllnadsinbetalningarna. Företagen har naturligtvis fått lägga ned mycketmera energi för att klara sig ifrån avgiften. Det finns kanske uppgifter somdet är viktigare för företagen att lägga ned energi på och som vore angelägnareför än att de skall klara sig från avgifter som finansministern vill taut. 1989/90:16 24oktober 1989 Överläggningenvar härmed avslutad. 15 § Svar på fråga1989/90:130 om följderna för konstnärer m.fl. av skattereformen frågar om jag avser att undanta konstnärer och andrafria yrkesutövare från skattereformen. Remissbehandlingenav skatteutredningarnas förslag (SOU 1989:33-36) har just avslutats ochberedningsarbetet pågår inom . Jag är inte beredd att nukommentera frågan ytterligare. GUDRUNSCHYMAN (vpk): Detta är naturligtvis ett svar som jag beklagar. Jag kan förstå attfinansministern inte kan ge några konkreta besked i det här läget, men detskulle ändå vara roligt att höra om finansministern tycker att det här är ettproblem. Det gäller grupper av yrkesverksamma frilansande konstnärer av olikaslag, ibland med egna företag, som har problem redan med dagens skattesystem.De behandlas på samma sätt som stora, vinstgivande företag, vilket det mycketsällan är fråga om. förslag från skatteutredningarna som föreligger finns en ovisshet omhuruvida dessa personer skall anses driva näringsverksamhet eller skall ansesha inkomst av tjänst. Det är mycket motstridiga uppgifter om detta. Jag har imin fråga pekat på en rad förslag som skulle försvåra för denna typ avyrkesutövare att arbeta över huvud taget. Det finns också en storupp-rördhetöver svårigheterna att göra sin röst hörd. Det gäller ett mycket svårgenomträngligtämne, med många volymer och ett stort antal sidor att studera, där det användsett mycket svårt språk osv. 1989/90:16 24oktober 1989 Företrädareför dessa yrkesgrupper har gjort en uppvaktning och har även genomfört enhearing i frågan. Detta kan inte vara obekant för finansministern. Jag skulleunder alla förhållanden vilja få en kommentar från finansministern om huruvidahan anser dessa personers skatteförhållanden vara problematiska och ett beskedom huruvida man inte bör tänka litet extra på denna grupp av yrkesutövare. Jag skall avslöja för att vi har en rad besvärligaproblem att försöka lösa i samband med skattereformen. Det här är ett av dem. GUDRUNSCHYMAN (vpk): Ja, det betvivlar jag inte. Det är väl inte för intet som det pågåröverläggningar på och på andra ställen. Jag har alltså full förståelseför att finansministern och regeringen i övrigt tycker att dessa frågor ärproblematiska. Men jag vill ändå fråga om det inte finns speciella skäl attsäga någonting till dessa grupper av yrkesutövare och att ge dem åtminstonenågot halmstrå. Annars kan man säga rakt ut att det här är en så liten gruppoch att den konstnärliga utövningen i vårt land är så betydelselös att manfaktiskt struntar i den här frågan. Överläggningenvar härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1989/90:137 om förhandsbesked i taxeringsfrågor framhöll jag här i kammaren att den långaväntetiden hos rättsnämnd i ärenden om förhandsbesked varotillfredsställande. Bakgrunden var att väntetiden hade förlängtstill drygt . har handläggningstiden successivtförkortats. Den är nu nere i . Inom övervägs för närvarandeett förslag från om att handläggningen av vissadispensärenden skall flyttas ut från , något som skulle avlastarättsnämnden och dess kansli. Jag räknar med att kunnapresentera ett förslag om detta. Då bör också ställning kunna tas till fråganom några andra åtgärder bör vidtas för att ytterligare förkorta väntetiden i förhandsbeskedsärendena. 1987 diskuterade vi den här frågan, det gör vi nu 1989, ochfinansministern talar om åtgärder som skall vidtas 1990, Enökning av tidsutdräkten inträffade , Det var en mycket dålig utveckling.Tidsutdräkten har minskat till vad den kanske var från början. Manmåste säga att statens kvarnar mal långsamt. Jag tycker väldigt mycket omsymmetri. Det är beklagligt att det är på det här viset. faktisktatt skattebetalarna har rätt att begära av staten att sådana här förhållandenrättas till, och att de rättas till ganska snabbt. skall man flytta ut dispensärenden från riksskatteverket.Men hur har det gått med den omorganisation som senaste gången vi talades vidom det här - - skulle lösa det här problemet, ? Det problem vi har haft är inteorganisationen, utan det är personalomsättningen och framför allt det faktumatt antalet dispensärenden har ökat mycket kraftigt, och de måste ocksåhandläggas. Det är omständigheter som inte har samband med hur vi organiserararbetet. Det har alltså varit rätt stor omsättning av personal, och antaletärenden har ökat kraftigt. Det är sakförhållandena - jag säger detta för denhändelse är intresserad av dem. Vi talade om personalomsättningen sist också,. Den skulle vi klara av med omorganisation, om jag inte minns fel.Den politiken har då tydligen misslyckats och personalomsättningen ökat. Detär mycket beklagligt. Vad är det då för åtgärder, utöver att flytta utdispensärendena, som skall lösa problemen 1990? När vi får skattereformen,1991, kommer det att finnas ännu mycket mer att fråga om - lagarna kommer inteatt bli särskilt klara. Vad skall göra? Det är faktiskt ett kravfrån skattebetalarna att de skall veta vilka regler som gäller. Staten kräverju mycket av medborgarna. Jag har redan svarat på frågan vad vi tänkergöra. Det är alltså inte mycket man tänker göra. Jagär helt övertygad om att jag kommer att stå här och ställa samma fråga 1991.Jag kommer att påminna finansministern om det här problemet. Sedan kanske vifår en annan finansminister. Överläggningen var härmed avslutad. 17§ Svar på fråga 1989/90:116 om verksamheten vid luftfartsinspektionen