prot · GD0941 · 1989-12-31 00:00:00 — Åttaskyddskonsulentdistrikt omfattas av försöksverksamheten, och varje distrikt haranställt en projektledare. Deras löner, resor, utbildning och kringkostnaderhar beräknats till 2,4 miljoner för ett budgetår. Men hur har beräkningen gåtttill för att kostnaderna skall rymmas under anvisade medel? Jo,anslagsuppföljningar har gjorts , och dessa har gett /86 beräknades det att överskottet på löneanslaget,hade gått, skulle bli 5,3 miljonen 1986/87 sågdet ut att bli 3,5 miljoner kvan 1987/88 var summan 5 miljonen 1988/89 varanslaget till löner 167 miljoner hade 147 miljonerförbrukats. Prognosen var 162 miljoner Då skulle det bli 5miljoner kvan Ett förslagsanslag kan ju inte överföras som ettreservationsanslag. Det är ju inte förbjudet att använda pengar som blir överfrån löneanslag till annat, t.ex. möbler och utbildning. Men det finnssärskilda anslag för dessa ändamål inom kriminalvården. Vad som tydligen händeförra året, då löneanslaget överskreds med , var att det inköptes förmycket av sådant som ansågs behövas, alltså en ren felberäkning. Eftersom detår har blivit 3,5-5 miljoner över beräknas 2,4 miljoner tillprojektledarna rymmas inom löneanslaget. Och medlen skall väl användas till detsom de är avsedda för? Skulle det emellertid mot förmodan visa sig att 2,4miljoner inte ryms inom löneanslaget kommer extra pengar att anslås. Flera talare har talat om försöksverksamhet i hela landet.Det finns naturligtvis budgetmässiga skäl att föreslå en lokal avgränsning.Man kan ju både lära sig något och tjäna pengar på att misstag inte upprepas iframUden eller görs samfidigt i hela landet. Detta påpekas också från lagrådet.Det har även tidigare bedrivits försöksverksamhet på det kriminalpolitiskaområdet, försök som i praktiken har varit lokalt avgränsade, t.ex.Ulleråkerprojektet under 1979-1982. Ett av huvudskälen till att lokalt avgränsadförsöksverksamhet föreslås är att vi i inte utan vidare kan överföraerfarenheterna från och fill svenska förhållanden. Vi måstesjälva pröva detta för att få ett så säkert underlag som möjligt vidutvärderingen. Det är många frågor av både praktisk och annan art som skallbesvaras, bl.a.: Hur stora bhr arbetsplatsbankerna? Hur stor är de dömdasförmåga att klara av den uppgift som de har dömts till? Hur stor äråterfallsfrekvensen? Blir den lägre inom samhällstjänsten? Då behövstingsrätterna, om man inte har denna påföljd att jämföra med. Jag vill säga något om det som har sagts omförsöksverksamhet och likabehandling av alla. Innan kom tilljustitieutskottet föreslog en försöksverksamhet med alkoholtestgenom utandningsprov på vissa platser i landet. Strider inte dennaförsöksverksamhet mot grundsynen att alla skall behandlas lika inför lagen? Jag kanske hinner säga något om de 15-17-åringar som intedöms till fängelse. Det föreslås att dessa skall få samhällstjänst somalternativ till skyddstillsyn för att de skall få stöd, gemenskap ochåteranpassas. Det är just detta som är mål och uppgift enligtsocialtjänstlagen. Det finns redan inom en form avsamhällstjänst, bl.a. i , där några av de värst utsatta ungdomarna harfått jobb på bilverkstäder, byggen och på en båt - det senaste omdiskuterat.Denna möjlighet att återanpassa ungdomar till samhället har alla kommunen I många länder finns samhällstjänst, och den används somalternativ till frihetsstraff. Det har i praktiken visat sig att det har varitsvårt att döma 15- De som har dömts till fängelse är ofta hårt belastade, och desom inte har hunnit så långt på brottets bana är omogna och klarar inte alltidav en strikt schemalagd arbetsplan på minst 40 fimman Erfarenheterna haralltså visat att stökiga 15-17-åringar inte har den stabilitet som är nödvändigför att klara av de krav som samhällstjänst innebär Samma åsikt hade ävenskyddskonsulenterna i och . KENTLUNDGREN (mp): Jag skall inte gå i polemik med om siffror Jagkonstaterar att pengar i form av extraanslag garanteras i detta sammanhang. Jagkommer att vara mycket observant på att så verkligen sker, och jag kommer attväsnas ganska ordentligt om detta sjabblas bort. När vi talar om människor, iall synnerhet unga människor, är en sådan chans som samhällstjänsten kaninnebära alldeles för viktig för att försvinna. SigridBoikéus, jag har respekt för , men beträffande ungdomar sombefinner sig på en kriminell bana och som är i straffbar ålder, stökiga15-17-åringar, vill jag säga följande. Om dessa ungdomar inte klarar avsamhällstjänst, hur i herrans namn skall de då klara av att leva i samhället iframtiden? Det handlar om social träning, och jag ser samhällstjänsten som ensocial träning. Om den sedan skall sortera under eller kriminalvårdenkan man diskutera. Men om man rör sig i dessa fack med samhällstjänst, kan jaginte förstå varför inte skyddstillsyn enligt kriminalvårdsstadgan skulle kunnaersättas med samhällstjänst, som ligger inom samma område. 1989/90:41 7december 1989 Det var just det som sades om de stökiga tonåringarna som jag reageradepå. sade att de är omogna och att de har svårt att passa tidenDet är just den arbetsträningen som är oerhört värdefull. Därför skulle dessaungdomar tidigt behöva komma under en fast handledning. I de fall där dettahar gjorts i vissa kommuner inom har det visat sig att detta påsikt är möjligt, visserligen med tålamod, men det går Det är i detta sammanhangjag vill instämma i vad sade, nämligen att det är den socialaträningen som är absolut nödvändig, annars kommer dessa ungdomar inte att kunnafå sin rättmätiga plats i samhället. De kommer att hamna i den utslagna gruppensom står utanför SigridBoikéus talade om alkoholtest. Det är riktigt att detta hände före min tid iutskottet, och jag känner inte till detta närmare. Men jag vet att det påförsök sätts upp kontroller och spärrar litet här och där i olika län. Och detär icke jämförbart med att kriminella handlingar, som det här handlar om, somegentligen skall rendera fängelsestraff, på vissa håll leder till samhällstjänstoch på andra håll till fängelsestraff. Det är också med tanke på det som jag ärnågot förvånad över att man är så ovillig att se att samhällstjänst ingår iett slags kontrakt, att samhällstjänst skall ersätta fängelse och att man dåinte heller vill ha ett villkorligt fängelsestraff. Bryts överenskommelsen ärdet egentligen det utdömda fängelsestraffet som bör gälla, det fängelsestraffsom vederbörande alltså skulle ha dömts till, om han eller hon inte hadeaccepterat det kontrakt som man sedan bryter Jag tycker att det 1989/90:41 7december 1989 ärett ologiskt resonemang ifrån socialdemokraternas sida. SIGRIDBOLKÉUS (s); Jag hann i mitt förra inlägg inte med att ta upp jourdomstolar, som såmånga har berört. Vi instämmer i att det är viktigt med en snabb handläggningav ungdomsmålen. fick vi en ny lag, där just skyndsamheten ihandläggningen betonas. Yttrande från socialnämnden skall avgesfill åklagare. Vid den preliminära utvärderingen av det försök med åttaåklagarmyndigheter som jag nämnde i mitt inledningsanförande har det visat sigatt det i försöksdistrikten i genomsnitt har gått fram till åklagarbeslutoch fram till dom. I undersökningsdistrikten har det gått igenomsnitt fram till åklagarbeslut och fram till dom. Det äralltså en skillnad på en månad. Närvi i justitieutskottet besökte hovrätten i fick vi enredogörelse för hur socialtjänst, polis- och åklagarmyndigheter samarbetat föratt få till stånd en skyndsammare handläggning av ungdomsärenden. Det går attåstadkomma snabb handläggning. Jourdomstolar är för mig något av snabbdomstolanMen även när det gäller ungdomsmål måste det finnas tid till att höra berördaparter som kan bidra till ett bra underlag för en dom; polis, brottsoffer,vittnen, sociala myndigheter och åklagare. "Hellre fria än fälla"måste ju gälla även för ungdomar, och allt skall göras för att inte en oskyldigskall bli dömd. Angåenderesurserna är det klart utsagt att om anvisade pengar inte skulle räcka, såkommer erforderliga medel att tillskjutas. LARSSUNDIN (fp): Vi är tydligen, , överens om vikten av kortarehandläggningstider när det gäller ungdomsmål, men vår poäng här är att införandeav jourdomstolar ytterligare skulle korta av handläggningstiderna. Det äralltså poängen i vår reservation. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) betänkande 1989/90:KrU7 m.m. Enligt regeringsformen är det staten själv som beslutar om sin egendom.Riksdagen fastställer hur förvaltningen skall ske av de statliga egendomarna. Riksdagenföreslås av kulturutskottet att göra en hemställan som är ytterstovanlig, kanske unik. Ett enigt kulturutskott föreslår regeringen att skänkaeller deponera det s.k. fårbrevet till . I vårt land finns det två medeltida laghandskrifter medanknytning till . Bägge har inom sina pärmar det s.k. fårbrevet inågot olika versioner Det äldsta är daterat 1298 och finns på kungl.biblioteket. Det är det som är aktuellt. Det har utfärdats av och ingår i en bok. eller Den kungliga boken, som ihuvudsak innehåller landslag från tidigare på 1200-talet.Till denna lag har senare fogats den äldsta versionen av fårbrevet. tar upp regler om fårskötsel. Många av dereglerna gäller . Det är roligt att läsa fårbrevet. Där talas om vaden man på skall göra om grannens får går in på hans mark och betar merän en gång, om fåren skulle gå in upprepade gånger osv. Förutom fårskötsel tasi fårbrevet upp något om valfångst, förhållandet mellan husbonde och tjänare,vad man skall betala för inkvartering, en inkvartering som ställer sig dyrareju oftare öl serveras till måltiderna. Det intressanta med fårbrevet är språket. Man har fidigareräknat med att det färöiska språket är härlett från nordnorskan, men vad man nuvet genom språkforskning, särskilt på de tillägg som har gjorts till fårbrevet,är att det har funnits och finns ett särskilt färöiskt språk. med fårbrevet lämnade Bergen och kom tillFäröarna . Detsamma gäller inte denprakthandskrift som finns vid . Den är i bättre skick. Den harinitialbokstäverna till styckena utskrivna - det saknas i den version som vi nuuppmanar regeringen föra tillbaka över haven. Den nu aktuella lagboken hamnade i Sverige.Efter att ha återvänt till Bergen med den siste lagmannen som hade hand om denkom den till Antikvitetskollegiets samlingar i och ca 100år senare till KB. föreslår nu att uppmanaregeringen att får göra resan tillbaka till öriket. Men, herr talman, utskottet understryker mycket starkt attställningstagandet inte får tas till intäkt för en ändring i praxis i frågorom återlämnande av kulturföremål till ursprungsländer. I fråga om återlämnandetav har utskottet funnit att speciella förhållanden råden Först och främst finns det på inga medeltidahandskriften över huvud taget finns är dessa två, som befinner sig iSverige, plus några diplom i . Ett överförande av boken skulle dessutomstärka den nationella och den kulturella identiteten i detta örike. Utskottethar sammanträffat med representanter för och fått klart för sig denoerhört stora betydelse man där fäster vid att hemma hos sig få förvara dennaskrift. För mig - det vill jag gärna säga - har också det nordiska sambandethaft betydelse. Dessutom har vi kvar ett exemplar på universitetsbiblioteket iLund. Jag vet att man på upplever den härdagen, , som en mycket stor dag. Min önskan är att också kan känna litet av glädje, när vi nu fattar detta ytterstovanliga beslut. ÅKEGUSTAVSSON (s): från Bandhagen säger följandei ett brev "bör få sitt brev. Vi får åka dit om vi villstudera färöisk historia. Det finns ingen anledning för oss att tjyvhålla påderas brev. Dessutom är det väl en känslomässig sak. Det är fråga om'rötter' och känslor Öborna känner säkert starkt att är en del avderas 'rötter', och det är väl trevligast för dem att ha sitt brev. Och detkänns ju trevligare för oss att ge det tillbaka, och ej ha det på KB." Det härbrevet visar att också svenska folket engagerar sig i denna fråga. uppvaktades vi i kulturutskottet av engrupp från under ledning av landsarkivarien . Vifick klart för oss att det handlar om just det som brevskrivaren nämnde -alltså om identitet och rötter Dessutom fick vi klart för oss att det ärviktigt att "seyöa-braeviö", som fårbrevet heter på färöiska, kommerfill just därför att det handlar om de enda kända handskrifter avofficiell karaktär som finns från medelfiden. Efter det att kulturutskottet gjort sitt ställningstagandehade jag ett samtal med på telefon. Jag skall nöja mig medatt säga att jag nog aldrig har haft ett samtal med någon som varit lyckligareän . "Vid sina överväganden har utskottet kommit tillslutsatsen att det är motiverat att den på kungl. förvaradeKungsboken med fårbrevet överförs till . Det bör ankomma på regeringenatt pröva i vilket sammanhang detta skall ske." Därmed harMonica Kronlund i Bandhagen fått svar på sitt brev. För mig personligen var det naturligtvis också en storglädje att vid det första sammanträdet där jag tjänstgjorde som ordförande fåklubba utskottets enhälliga ställningstagande. Med detta hoppas jag också attriksdagen säger att skall få sitt "seyöabraeviö". Jag yrkar bifall fill utskottets enhälliga hemställan. KARINFALKMER (m): Jag äntrar talarstolen i ren glädjeöver kulturutskottets behandling av motionerna om fårbrevet och över det beslutsom kommer att fatta. , under valrörelsens slutspurt påFäröarna hade jag förmånen att som representant för moderata samlingsparfietbesöka vårt sys-ter-/broderparti där - folkeflokken. En oktoberlördag i samlades folkeflokkensmedlemmar under temat Kvinnor behövs i politiken. Folkeflokkens kvinnligapolifikers anföranden och efterföljande diskussioner hölls på färöiska. Det var under detta besök på som jag kom tillinsikt om den oerhört stora betydelse som det färöiska språket, dess historiaoch dess bevarande har för färöingarna och om den vikt som man fäste vidförhoppningen om att fårbrevet skulle få återvända hem. Med denna insikt och med den nyfikenhet som detta väckthos mig sökte jag mig till kungl. Där kvitterade jag ut Kungsbokenoch tillbringade en kulturell högtidsstund tillsammans med det gamladokumentet. Sedan gickjag hem och skrev min motion. Jag gläder mig nu tillsammans med färöingarna överkulturutskottets ställningstagande och över det beslut som i dagkommer att fatta. Det här vittnar om stor medvetenhet om hur viktigt detta medkulturarvet är för alla människor och om den djupa samhörighet som finns mellanSverige och . LARSSUNDIN (fp): är, som vi har hört, en kungligfäröisk förordning från medeltiden, vilken utfärdades i . Som framgårav namnet rör förordningen den på öarna så viktiga fårskötseln. Brevet finns påKB, kungl. , här i , inbundet i den s.k. , somunder medelfiden av allt att döma var den färöiske lagmannens ämbetsexemplar avlagen. kom boken 1780 frånAntikvitetsarkivet. Hur boken hamnat där vet man inte riktigt säkert. Men detkanske inte spelar så stor roll att man inte vet det. I fårbrevet finns det färöiska ord och uttryck som gör attbrevet är en enastående källa till kunskap om det färöiska språket. Det harsagts att fårbrevet är det mest betydande färöiska dokument som över huvudtaget finns. Självfallet är av stort kulturhistoriskt intresse. Jag behöver kanske inte, herr talman, tillägga att detlänge har varit en stark önskan från färöiskt håll att med fårbrevetöverförs . Dessa handskrifter från medeltiden har naturligtvis ettstort symbolvärde för människorna på , där man inte äger en endahandskrift från medeltiden. Ett överlämnande av skulle säkert -precis som utskottet säger - stärka färöingarnas nationella och kulturellaidentitet, särskilt som man håller på att bygga upp ett universitet medbetoning på historisk och språklig forskning och undervisning. Vi motionärer från , dvs. ochjag, delar helt utskottets mening, nämligen att ett beslut om att geregeringen till känna att bör överföras till inte får skapaett prejudikat. Det är ett undantag som gör i den nordiskasamhörighetens namn. Jag yrkar,herr talman, bifall till utskottets hemställan. Också jag känner mycket stor glädje över attriksdagen kan fatta ett beslut som är så viktigt för folket på ochöver att det här dokumentet äntligen kan återfinna sin hemort på . När en tremannadelegation från besöktekulturutskottet såg jag på dem som ingick i delegationen att de också var förvissadeom att dokumentet förr eller senare skulle kunna hämtas hem. Det har tydligenoerhört stor betydelse för det färöiska folkets identitet. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan i betänkandet. Man kom på den här idén efter kontakter med färöingar. Jagvet inte vad detta med kontakter söderut skulle kunna betyda när det gäller minmoUon, 1988/89;Kr320, om återlämnande av vissa kulturskatter - alltså vad det 4 protokoll 1989/90:41 Det gäller då , och Böh-men, ja, överhuvud taget . Min motion handlar om vissa kulturskatter som mer ellermindre har stulits från andra länder Företrädesvis rör det sig om krigsbyten-1.ex. den s.k. Silverbibeln, den s.k. Djävulsbibeln och ll;s avDanmark tronhimmel på . Av kulturutskottets betänkande framgår med önskvärdtydlighet att det inte kan komma i fråga att eller regeringen skullefatta ett beslut som är så genomgripande att det innebär att dessakulturföremål skall återföras till ursprungsländerna. Det gäller då ,, , och . Både regeringsformen och lagen om kulturminnenanförs som effektiva barriärer när det gäller ett sådant handlande. Därför ärman inte heller motiverad att kartlägga alla dessa föremål, som till övervägandedel ingår i det svenska kulturarvet. Jag är också numera fullt medveten om att jag skulle kastaut nationen i barbari om motionen vann bifall. Jag har därför underlåtit atthävda motionens intentioner och drar mig tillbaka, slickande mina sår Jag fåralltså vänta tills någon i de här angivna länderna själv uppträder hos oss ikulturutskottet och vill hämta hem dessa kulturskatten (); ' Herr talman!Jag vill med glädje konstatera att inte har följt upp sin motion iform av en reservation till utskottets betänkande. Det ligger mycket i deåsikter som här framförde som motiv för detta handlande. Jag kanlägga till, att den dagen kanske aldrig kommer när något av vårt kulturarvkrävs tillbaka av ett annat land. Skulle det ske, tror jag att det sker långtefter det att jag och har lämnat . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under12§.) 10 § Meddelande om ärendebehandlingen fredagen den 8december TREDJE VICE TALMANNEN: har meddelats att voteringar denna dag kanförekomma till . Detta besked gäller endast under förutsättning av attvoteringen i UbU9 om kommunalt huvudmannaskap för lärare m.fl. på skolområdetär avslutad . Arbetsplenum beräknas pågå längst till . Även dettabesked gäller under förutsättning av att skoldebatten är avslutad och voteringhar kunnat äga rum i detta ärende . l989/90;UbU7Vissa högskolefrågor (prop. 1988/89:100 delvis). Detta betänkande är föranlett ävenproposition där framför allt i och dess lokaliseringbehandlades. Regeringen hade begärt bemyndigande om att få utlokalisera del av utbildningen, dock icke hela, till . Man hade räknat medatt byggkostnaden skulle uppgå till ungefär 300 milj. kn Det visade sig emellertid rätt snart att det inte gick attsamla en majoritet i utskottet för denna proposition. En rad olikaöverläggningar vidtog. Utskottet behandlade också många motioner om avslag påpropositionen och motioner med förslag om att ärendet skulle analyserasnärmare. Så blir det uppenbarligen också. Utskottet har enhälligt fattat ett beslut om att inte nuta ställning fill regeringens förslag, utan efterlyser i stället en meranoggrann analys. får vi se var i kommeratt hamna. har nämnts, liksom Rålambshov, och andra alternafiv. Det är också några andra områden som tas upp i dettautskottsbetänkande, och jag skall uppehålla mig vid två frågor. Den ena gällerkvaliteten på den högre utbildningen, och det andra sakområdet som jag villberöra gäller en förlängning av sjukgymnastutbildningen. Man kan säga att detställningstagande som vi moderater har gjort i det senare ärendet är en följdav den principiella hållning som vi intar i den första av de frågor som jagnämnde, dvs. kvaliteten på den högre utbildningen. Tyvärr - jag stryker under tyvärr - finns det anledningatt hysa tvivel beträffande den högre utbildningens kvalitet i ,framför allt om man sätter in den i ett europeiskt perspektiv. Senast ,när utbildningsutskottet besökte , framkom det i samtal somjag där hade att det, när det är fråga om att skicka svenskaforskningsstipendiater utomlands, tyvärr , i varje fall när detgäller humaniora och samhällsvetenskap, är en begränsad kvalitet på det somdessa forskare har åstadkommit. säger utskottsmajoriteten att "en av de självklaraförutsättningarna i dagens högskola är att utbildningen skall vara av högkvalitet". Dessutom tillfogar man att all utbildning enligt högskolelagenskall "vila på vetenskaplig grund". Detta är inte mycket annat än ordens makt över tanken.Vilar verkligen all postgymnasial utbildning i på vetenskapliggrund bara därför att det är inskrivet i högskolelagen? Alla vet naturligtvisatt så inte är fallet. Det kommer att dröja decennier innan all högre utbildningkan vila på vetenskaplig grund - om den nu över huvud taget skall göra det. Detfinns naturligtvis åtskillig postgymnasial utbildning som inte behöver vila påen vetenskaplig grund. Vi har dragit denna gränslinje, men vi får akta ossför att säga, att eftersom nu högskolelagen skall vara det gällande, får allutbildning automafiskt en hög kvalitet och kommer automatiskt att vila på envetenskaplig grund. Så är det alltså inte. Vi hoppas nu alla att det skall bli möjligt för Sverigeatt delta i EG:s utbytesprogram och . Utbildningsministernbrukar ofta sitta här när vi diskuterar utbildningsfrågor, men han gör det intei dag. kan jaginte ställa frågan till honom hur långt det har gått och vad som har hänt i deförhandlingar som skulle börja alldeles efter det att en del av utbildningsutskottetlämnade Utskottsmajoriteten anför också att denhögskolepedagogiska kommitté som arbetar kommer att ta sig an en hel del avde problem som vi berör när det gäller kvalitetsfrågorna. Man pekar på den nyaexamensordning som har föreslagits av UHÄ. Det är nog gott och väl, men det ärmycket annat som återstår och som vi har tagit upp i andra sammanhang. Detgäller tillträdeskraven, och det gäller framför allt att det skall finnaskompetenta lärare på högskolan, där vi vet att en förfärande stor del inte ensär forskningsutbil-dade. Utskottets majoritet borde i och för sig inte ha haftsärskilt svårt att ansluta sig till det krav som förs fram i den moderatapartimotionen i detta fall, nämligen att det gäller att se till att den högreutbildningen har bästa möjliga kvalitet, så att det blir möjligt för svenskastuderande att utan alltför stora ansträngningar följa med undervisningen i denutbildning som vi hoppas att de skall få en chans att genomgå ute i , ominte annat i följd av Eras-mus införande. Alla svenska studerande bör komma upptill en kompetens som är densamma som studerande inom de olika han Ett av de exempel som vi har på att det är tvivelaktigt ivilken utsträckning som denna kompetens verkligen finns gäller justsjukgymnastutbildningen. Den är på 100 poäng i , och det är den kortastesjukgymnastutbildningen i hela . Här har ställts ett krav, som vi intehar haft svårt att ansluta oss till, på att sjukgymnastutbildningen skallförlängas. EG sätter en gräns vid , all utbildning som är skallvara kompetensgivande. Den svenska utbildningen är bara två och ett halvt årDet är möjligt att de här litet mer byråkratiska reglerna kan kringgås, mensäkert är det inte. Sjukgymnastutbildningen är dessutom oerhört pressad ochblir pressande för eleverna. Utskottet säger att det finns en påbyggnadsutbildning medtvå olika varianter på 20 poäng. Det är gott och väl - det är inte någon somhar sagt att det inte skall vara så - men å andra sidan är det den kortareutbildningen som ger en legitimafion, som det i detta sammanhang är fråga om.Utskottets påstående är alltså inte särskilt relevant.