prot · GD09103 · 1989-12-31 00:00:00 — Uppenbarligen räcker det inte medbetyget 3 i det relativa betygssystemet. Det bör tydligen vara ett högre betyg,kanske betyget 4, något som har krävts av högskolans företrädare. Anf.78 Utbildningsminister : Herr talman! Där måste jag polemiseramot . Jag tycker nämligen alt man för att få betyget 3 i svenskaskall kunna stava. Jag är inte beredd att höja betygskravet och säga att maninte behöver kunna stava för atl få betyget 3. Det vore aft ställa för lågakrav. På den punkten skiljer vi oss ål. AnL79 (): Då får vi alltså ställa krav på lärarna att de är betydligt hårdare isin belygsättning, så att våra små elever kanske redan i lär signågonting. AnL80 Utbildningsminister : Herr talman! Möjligen inte hårdare isina betygskrav, men däremot framgångsrikare och effektivare i sinundervisning. AnL81 (): Hur avser då utbildningsministern att få dem effektivare i sinundervisning? Det var ju en av kvinlessenserna i min fråga. Anf.82 Utbildningsminister : Herr lalman! Genom atl se lill att detillämpar den kursplan för ämuet svenska som gäller för , AnL83 (): Låt oss då seframtiden an med förhoppnirig. Överläggriirigenvar härmed avslutad. 15 § Svarpå fråga 1989/90:511 om utbildningen av värnpliktiga Prot. 84Försvarsminister ; ] ] har frågat mig om inte försvaret brister P F g i sinuppgift med anledning av den vandalisering som ägde rum på ett tåg med värnpliktigaför en lid sedan. har också frågat vilka åtgärder jag tänkervidta med anledning av det inträffade. Del är olyckligt alt det i samband med "muck"har utvecklats traditioner bland de värnpliktiga som ofta innebär alltförmycket alkoholdrickande. Detta i kombination med en högt uppskruvad stämningkan ibland få mycket tråkiga konsekvenser Givetvis är del fullkomligtoacceptabelt att sådana här saker inträffar i sambarid med de värnpliktigasresor Hksom i andra sammanhang. Det bör dock framhållas att det varit ettlitet antal värnpliktiga som genom sitt uppträdande gett merparten av sinakamrater på tåget dåligt rykte och åsamkat dem elt halvt dygns längre resa. Det är viktigt att man har klart för sig all devärnpliktiga inte är i tjänst Urider resorna till och från förbanden ulan underden tiden är att betrakta som civila resenärer Det är alltså det civilasamhällets lagar och förordningar som gäller Om någon skall ställas tillansvar i del här fallet är det alltså lill polisen som saken skall anmälas. När det gäller vilka åtgärder som skall vidtas medanledning av det inträffade konstaterar jag atl saken ärföremål för polisutredning. Jag utgår ifrån alt berörda myndigheter kommer attvidta de åtgärder som utredningen kan komma att föranleda. I avvaktan påresultatet av Utredningen ser jag ingen anledning atl vidta någraåtgärder i fråga om de värnpliktigas resor 85 (): Jag tackar försvarsministern för svaret. Jagkonstaterar att delta alltså är en civil fråga. Såvitt jag förstår har även de värnpliktiga som frånbörjan inte deltog i vandaliseringen drabbats av något slags raseri och slängtut en massa föremål, statens egendom, som hämnd för atl de fick stanna kvar påett stillastående tåg. Del var alltså inte fråga om något litet antalvärnpliktiga. Jag tycker all det är egendomligt att värnpliktiga betersig på det här sättet, vare sig det sker eller undermilitärtjänstgöring. Jag ser frågan i det vidare perspektivet hur vi skallkunria stoppa våld och varidalism. Jag ser frågari ur synvirikel. Del pågår t.ex. en diskussiou orii skolans bristanderesurser År det inte dags all riågon gång ifrågasätta vandalismen i skolornaoch i deras omgivningar? Jag anser all vi måste få till stånd en diskussion omansvar och solidaritet. Jag efterlyser något slags gruppansvar även inom detmilitära. Grupptrycket kan utövas på många sätt. Frågorna hopar sig: Har de värnpliktiga på resan åtföljtsav valda förtroendemän? Hade inte befälet kunnat ingripa? Eller har del överhuvud taget inte funnits någol befäl med på tåget? Jag har ytterligare enfråga, som 1989/90:103 17 april1990 jag får återkomma tillsedan försvarsministern besvarat de nu ställda frågorna. Som jag redan framhållit är det oacceptabelt att sådana här sakerinträffar Det som hände under denna tågresa hör emellertid till de sällsyntaundantagen och skall därför enligt min mening inte tolkas så, att försvaretskulle ha misslyckats med sin utbildning av de värnpliktiga. Systemet medchartrade tåg mellan och har tillämpats i princip varjehelg , och det fungerar normalt mycket bra. Idetta sammanhang vill jag även upplysa om att de militära myudighe-terna iBoden har ett särskilt system för resorna i samband med utryckningen frånförbanden. Eftersom tidigare erfarenheter har visat att dessa resor i allmänhetär mycket stökiga följer militärpolis med på dessa tåg och svarar förordningen. De värnpliktiga får inte förvara någon alkohol på förbandet där detjänstgör Från förbandets sida kan man därför kontrollera atl de värnpliktigairite tar någon alkohol med sig på tåget , eftersom devärnpliktiga är i tjänst fram till dess att bussarna som tar de värnpliktigadirekt till tåget kör in på kasernområdet. Som jag har nämnt finns detdock ingen möjlighet för de militära myndigheterria att agera när devärnpliktiga reser från till , eftersom de värnpliktiga dåstartar resan som civila resenärer Slutligen,herr talman, ser även jag mycket allvarligt på det som frågeställaren hartagit upp. Jag är inte helt övertygad om att alla de åtgärder som bör vidtashar vidtagits. AnL87 (): Försvarsministern sade att det sista inte har sagts i denna fråga, ochdet tar jag som ett positivt besked. Jagundrar om sådana här händelser skulle kunna tas upp på de militära enheternavid den allmänna utbildningen. Anser inte försvarsministern att frågan bordediskuteras inom försvaret bland de värnpliktiga i vidare mening inför muck, dådet kan befaras att något skall hända? Jag kan försäkra frågeställaren att frågor av denna art har tagits upp,och de diskuteras inför varje sådant tillfälle. Överläggningenvar härmed avslutad. 16 § Svar på fråga1989/90:531 om underhållet av flygmotor RM 8 har, med härivisning till en fråga till mig den 13januari 1989 i samma ärende, ånyo frågat mig vilken tidsplan och beslutsgångsom gäller för det fortsatta underhållet av flygmotor RM 8 till flygplanViggen. Försvarels materielverk tecknade femåriga avtalmed FFV om underhåll och med Flygmotor om tekniskt produklslöd avflygmotor RM 8. Under slutet av avtalsperioden inleddes förhandlingar om nyaavtal med verkan från . Jag svarade attdet av olika skäl hade uppställ förseningar, varför materielverket vid den tidpunktenhade begärt en förlängning av avtalen med företagen lill . Regeringen har, sedan materielverket under hösten 1989redovisat sin bedömning av underhållsfrågan, medverkat till atl förhandlingaroch kontakter har tagits mellan berörda parter Av delta skäl har under åren1989 och 1990 ytterligare förlängningar av det gällande avtalet begärts avmaterielverket fram till för all medge alt förhandlingarriaskulle kuuna slutföras. Inriktningen är, i likhet med vad jag sade i mitt svar , således alt ett beslutsunderlag skall föreligga . Jag inser attBirger kan ha svårt all tro mig med hänsyn till att jag uttryckte migpå i stort sett samma vis . Men jag kan, utan att avslöja något om depågåeride förhandlingarna och kontakterna, försäkra attärendet inte legat still under del gångna året. Vi är nu enligt min bedömningtrots alll avsevärt närmare ett beslut i frågan jämfört med . Jagavvaktar det slutliga resultatet av de pågående förhandlingarna ochkontakterna. Regeringen kommer därefter alt slutligt bereda ärendet. AnL 90 (); Jag ber atl få tacka försvarsministern försvaret. När jag ställde en liknande fråga fick jaguppfatlningeri alt elt regeringsbeslut skulle fallas urider våren 1989.Ärendets handläggning har alltså dragit ul på liden. Det här är en mycket viktig fråga för kommun. Över400 arbetstillfällen kan bli berörda. Anslällda, kommuninvånare ochkommunledning känner självfallet oro när de inte vet hur framtiden kommer allgestalta sig. är en kommun med riågot över 14 000 invånare. Jaghar tidigare gjort jämförelsen all 400 arbelstillfälleri i motsvararöver 4 000 arbetstillfällen i en kommun av storlek. När del gäller regeringenshandläggning vill jag slälla elt par kompletterande frågor till försvarsministern.Kommer regeringen att göra en fullständig samhällsekonomisk bedömning införärendets avgörande? Min andra fråga är mycket korl. När kommer del slutligaregeringsbeslutet atl fattas? Det slutliga ställningstagandet när delgäller underhållsleve-ranlör för RM 8 är som jag har sagt ännu inte gjort. Detvore fel av mig alt kommentera ärendet innan det är avgjort. Med tanke på desiffror som har redovisat vill jag ändå tillägga atl BirgerAndersson inte skall vända sig till mig när del gäller arbetsmarknadsfrågor.För dessa har regeringen en utmärkt arbetsmarknadsminister Beträffande sista fråga vill jag sägaatl så fort som regeringen har fattat sitt beslut kommer den också att meddeladet. 3 protokoll 1989/90:103 Prot.1989/90:103 AnL 92 (): 17 april1990 Herr talman! Jag skall be alt fåkomplettera med ytterligare en fråga till Den vill jagformulera på följande sätt: Kommer försvars- P 1 b ministern atl diskutera dettaärendes handläggning med arbetsmarknadsmi- Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Meddelande om svar på interpellation 1989/90:146 AnL 93 Försvarsminister ; Jag vill meddela att jag inte inom denföreskrivna tideri kommer all kunna besvara interpellation ommobbning inom försvaret. Anledningen är all har varit förhindradatt ta emot svaret vid del planerade tillfället. Jag har kommit överens medHans Lindblad om att interpellationen skall besvaras . 18 § Svar på fråga 1989/90:485 om automatiskhastighetskontroll AnL 94 Civilminister ; har frågat vilka åtgärderjustitieministern tänker vidta med anledning av planer påatt göra automatiska hastighelskontroller med kamera som identifierarfordonet. Enligt strider verksamhetuppenbart mot vad justitieutskottet uttalat, nämligen all straffet skall träffaden som begår en straffbar gärning. Arbetet inom regeringen är så fördelal all det är jag somskall svara på frågan. budgetproposition redogjorde jag för minsyn på planerna att införa automatisk hastighetsövervakning. Jag anser attdenna typ av trafikövervakning kan utgöra ett intressant komplement till demetoder som används i polisarbetet. Den försöksverksamhet med automatisk hastighetsövervakningsom nu inletts bygger på vedertagna straffrättsliga principer. Några särreglerför det straffrättsliga ansvaret vid hastighetsöverlrädelser som upptäcks vidautomatisk haslighetskontroll har inte införts. Det är således enbarl fordonets förare vidöverträdelsetillfället som träffas av sanktionen. Frågan om vem som har varitförare av fordonet måste klarläggas innan ell straffrättsligt ansvar kan bliaktuellt. AnL 95 (): Herr talman! Jag ber först allfå tacka för svaret. Det är juen grundläggande rättsregel, som jag framhållit i min fråga, alt endast den som överträder lagen skall kunna straffas. Detta är alltså inte åt gärdat, och pågår en försöksverksamhet. Nuvarande syslem när del gäller 34 bevisföringen är dessutom sådantall del är staten eller samhället som skall bevisa att någon haröverträtt en lag. blir del i stället föraren lill ett regi- Prot.1989/90:103 streral fordon som inför staten skall bevisa all del icke är häri som harkört detta fordon. Man vänder alltså på bevisföringen i ungefär samma utsträck- \ \ ning som man vände påden i bevissäkringslagen. Detta är en ganska rask PF g väg mot en rällsröla. Vemträffas av dessa böter? Den som åker mc och som inte är förpliktigad atl haregistreringsskylt framtill träffas inte. Den som råkar ha solglasögon på signär han kör förbi denna kamera träffas inte. Den som har solskyddet nedfälltnär han kör förbi kameran träffas inte. Vari ligger rättvisan? Rättsskipningeni detta fall börjar anta rouletthjulels träffsäkerhet. Ett löjets skimmer kanmåhända komma att dras över della. Ibrottsbalken 15 kap, 5 § stadgas straff för dem eller den som obefogat åtalareller falskeligen åtalar någon annan för brott. I 6 § sägs att det är straff påalt falskeligen ange någon för brott eller obefogat ange någon för brott. Jagskulle kunna föreställa mig att rätt många av dessa fall kan bli just sådanafall. Då är frågan vilka ingrepp man möjligen skall göra i underden här prövotiden som undanröjer detta och som gör att polisen vågar börjadelge folk misstanke om hastighetsöverträdelse. Såvitt jag förstår bygger del mesta av det som här harsagl på missuppfattningar om hur reglerna tillämpas. Jag har försökt att svarapå frågan, nämligen att det är fordonets förare vid överträdel-setillfället somträffas av sanktionen. Vem som har varit förare av fordonet måsle klarläggas,innan det blir fråga om straffrättsligt ansvar och åtal av skilda slag. Dellabygger hela försöksverksamheten på. Jag lycker alltså alt det mesta GöranEricsson sagt i sill anförande faller under bordet, AnL97 (); Min kritik och mina invändningar mol försöksverksamheten bygger inte påatl jag försöker stjälpa den genom atl missförslå vad som händer. Vad jagförsöker göra är all här i kammaren klargöra all exempelvis de som råkar hasolglasögon, köra en mc ulan registreringsskylt eller ha solskyddet nerfälltinte drabbas. Jag menar, herr lalman, all rättsstaten måsle väl ändåvara så funtad och uppbyggd att så många som möjligt som begår en hastighelsöverlrädelsenalurliglvis skall fällas. Har man en automatisk haslighetskontroll blir detelt slumpmässigt avgörande av vem som skall fällas. Allrasist, herr lalman! I del här landet hade vi 530 mord, dråp och misshandelsfallmed död som följd Vi klarade upp 339. Vi hade 1114 våldtäkter Viklarade upp 423. Min fråga är då: Skall vi sätta prioriteringarna inompolisväsendet på hastighelsöverträdelserna och ytterligare försämrauppklaringsprocenten vid andra brott? Jag tror att var och en som har lyssnat på inser atl det förhåller sig tvärtemot vad han säger: Ingen behöver väl ha en diskussion här i om huruvida mord och våldtäkt är allvarligare 35 brott änhastighetsöverlrädelser Men om själv säger alt så många sommöjligt av dem som begär hastighelsöverlrädelse bör fällas till ansvar, är dädelta ett försök all med mindre resurser än vad som åtgår klara ut många avde hastighetsöverlrädelser och andra överträdelser mot gällande regler som nuförekommer? borde stötta sådana här försök i stället för attmisskreditera dem med, som jag tycker, en del obefogade ling som inte har meddenna försöksverksamhet att göra. Del går faktiskt ibland att identifiera enperson även om denne har solglasögon, om nu bärandet av sådana skulle sättas isystem. Jag tycker att denna försöksverksamhet har sin berättigade plats, omvi nu skall spara resurser inom polisväsendet. 99 (); Sedan urminnes tider har rättssystemet i dethär landet varit uppbyggt så, att del är gärningsmannen som skall misslänkas. Irättegångsbalken finns myckel klara regler för hur delgivande av misstankeskall gå till och vilken styrka del då skall vara. Det gäller inte minsl höjdenpå straffet för brottet. Vad jag är ute efter atl försöka diskutera med civilministernär frågan att detta system med automatisk hastighetskontroll inte skall få denföljden att oskyldiga människor som råkar vara ägare till en bil som är utlånadskall drabbas av atl få en stämning med posten och kallas till polisstation förförhör; Vem körde din bil? Ja, det kanske var en vän eller en nära släkting.Skall man ange dessa? Det blir en fullständigt orimlig situation. Jag tror attdenna försöksverksamhet som sådan är tämligen onödig. Man har ute i iflera länder testat sädana system. Det är rätt lätt atl få reda på vilkelutfall de har gett. Jag vill bara skrida lill försvar för de många människorsom kommer alt bli rädda, förskräckta eller möjligen ledsna och få svärapsykiska handikapp på grund av det system vi diskuterar. Ingen behöver vara rädd. Däremot borde detvara i värt gemensamma intresse alt vi använder polisens resurser där de bästbehövs - till svårare brott. Överläggningenvar härmed avslutad. 19 §Svar på fråga 1989/90:486 om polisens skyldighet att underrätta anhöriga omdödsfall AnL 101 Civilminister ; har frågat mig om polisens rättatt besluta om rättsmedicinsk undersökning innan underrättelse sketl tillföräldrar vars barn dött utanför ell sjukhus. fråga knyter an till ell fall som inträffat iHelsingborg . Saken har granskals av JO. Bestämmelserom olika former av rättsmedicinska undersökningar finns Prot. 1989/90:103dels i kungörelsen om rättsmedicinsk obduktion, dels i cirkulär frånsocial- styrelsen. Det finns inte, som påpekat isin fråga, någon ullryck- [ lig regel om skyldighet för polisenatt underrätta anhörig lill en avliden per- var pa Jragor son innannågon form av rättsmedicinsk undersökning vidtas. Polismyndigheternatillämpar emellertid i praktiken de aktuella bestämmelserna som om detfaktiskt föreligger en skyldighet att underrätta föräldrarna. Detta betraktassom både självklart och naturligt. Någon uttrycklig regel om detta har därförinte ansetts vara nödvändig. Detsom hände i i del aktuella fallet är djupt beklagligt. Såvitt jagkan se beror det dock snarare på ett förbiseende vid ärendets handläggning änpå brister i regelsystemet. har också uttryckt sitt beklagandeöver den tragiska händelsen. Anf.102 (): Jag lackar för svaret. Som vi vet log JO tag i saken. JO konstateradeatl fadern uttryckligen önskade att modern skulle få ta farväl innan barnetrördes. Detta stod tyvärr inte i primärrapporlen, men del stod uttryckligenatt modern var bortrest. Då kan man fråga sig; Hur - för atl användaministerns ord - kan man tillåta ett förbiseende som gör att polisen kan bortsefrån någonting så självklart som alt modern skall få möjlighel atl la farväl avsitt barn före en obduktion? Låt mig få påpeka all jag lycker att detär oacceptabelt atl man inte ändrat lagen så all en rättsmedicinsk obduktionär likartad med vanliga obduktioner Detta konstaterade JO . Dettabehöver för resten inte civilministern svara på, för det är socialministernsområde. Dåär min fråga; Kan ett sådanl hår förbiseende ske hos andra polismyndigheter?JO har ju också konstaterat i sin akt atl en mera omsorgsfull genomgång avrapporten bort föranleda kontroll huruvida modern fått la farväl. Vad äregentligen en mera omsorgsfull genomgång, eller en mindre omsorgsfullgenomgång, som det tydligen var i fallet i ? Polismyndighetenhar lill JO svarat: "en rad samverkande olyckliga omständigheter".Vad är det? Vilka rutiner har man när del tillåts "en rad samverkandeolyckliga omständigheter"? AnL103 Civilminister : Herr lalman! Det tillkommer inte mig altgä in på hur man skall tolka JO -del får JO göra själv. Jag har ullryckl delsom jag tror vi är hell överens om, nämligen all della var en mycket beklaglighändelse. Detta kan inträffa i, hoppas vi, myckel sällsynta fall i situationerdär del kan vara flera samverkande omständigheter kan inträffa vare sigdel finns lagregler eller inte. Det känner vi till från rättshistorien. Jagtror inte atl del finns några som helst olika meningar om della. Man är hos polisen mycket väl medveten om hur angeläget det är attde anhöriga får möjlighet alt ta farväl i de former som brukar förekommer Jagbetraktar detta som en beklaglig händelse som inte skall behöva inträffa igen. AnL 104SIW (); Någon lucka fanns det tydligen ända irutinerna, eftersom man efter det iriträffade lade till ett observandum för altylleriigare mirii-mera riskerna för alt det skulle hända igen. Jag fick inte svar från ministern på frågan; Har andramyndigheter rutiner med observandum, så alt detta irite så lätt iriträffar där? I det enskilda fallet gjordes det mycket snabbt obduktion,och då vill jag fråga ministern; Hur snabbt har en myndighet rätt atl agera?Var går gränsen för avvägning mellan den anhöriges rätt atl ta farväl ochrätleri för rättsmedi-ciriCri alt få göra obduktionen? AnL 105 Civilminister ; Det som år relevant i sammanhanget är altmyndigheterna naturligtvis har uppmärksammat detta, lika väl som jag har gjort det. Det är ytterligt beklagligt, men det är inte ell skältill att säga att det finns risk för alt del skall inträffa igen. Man ärytterligt väl medveten om situationen och om betydelsen av all de anhörigaskall kunna ta farväl, och det har jag understrukit i mill svar till SiwPersson. AnL 106 (): Skall jag lolka ministerns svar så all del ärbara inom som detta olyckliga har kunnat inträffa,därför att man där inte haft de tillräckliga rutinerna, som andra polisdistrikttydligen har? AnL 107 Civilminister : Herr lalman!Del var en total vantolkning av vad jag sade. AnL 108 (); Låt mig också få slälla en fråga lillministern när det gäller rutinerna hos myndigheten och den byrå som har hand omtransporterna för rättsmedicinen. Där blir det också elt utrymme för tolkning.Vem ärdet som bestämmer om transporten av den avlidne till rättsmedicinen? Tarpolisen hänsyn till all del skall vara så lätt som möjligt förbegravningsbyrån? Är det myndigheten som avgör, för alt se till atl manverkligen lever upp lill den rättssäkerhet som sägs finnas? AnL 109 Civilminister ; Del finns rutiner för sådana här fall, mendet är inte rätta tillfället att här ge en lång, grundläggande redogörelse förhur systemet fungerar, om del är del vill ha. Jag har svarat på defrågor som har ställl. AnL 110SIW (): Jag konstaterar att civilministern inte villge några ytterligare svar, och del är bara atl beklaga. Han har den förmånenframför mig; om han inte vill fortsätta kan jag inte forlsalla. Överläggningen var härmed avslutad. 20 §Svar på fråga 1989/90:489 om löneskillnaderna mellan män och kvinnor AnL 111 Civilminister ; har frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder så all staten som arbetsgivare minskar de enligtuppgift ökade löneskillnaderna mellan män och kvinnor Som vet är det i första harid eri frågaför arbelsmarkria-deris parter att komma överens om löner och andraanställningsvillkor Tillgänglig statistik för det statliga arbetstagarområdelvisar att den genomsnittliga månadslönen för kvinnor var 11200 kroch för män . Statistiken visar vidare en viss tendens lill ökadegenerella löneskillnader mellan kvinrior och män under senare delen av1980-lalel. Del finns däremot enligt inget somvisar att kvinnorna är lönemässigt missgynnade i förhållande till männen inomsamma yrkeri på del statliga området, I samband med den senaste avtalsrörelsen uppmärksammadedock parterna på det statliga arbetstagarområdel att det finns behov av atl kunnajämföra kvinno- resp. mansdominerade arbeten av lika värde. Ett parts-gemensamtarbete kommer därför att inledas i syfte att utveckla metoder ochsystem för della. Del framgår närmare av löneavtal förstatstjänstemän m.fl. (RÄLS 1989-90). Parterna har avsatt högst 60 milj. kr som skallanvändas för lö-rieirisalser på kvinnodominerade yrken i de fall detkonstateras löneskillnader mellan arbeten av lika värde. Enligt min menirig bör resultatet av dessa åtgärderavvaktas, iririari mari kan bedöma om det behöver göras någol ytterligare. Jagär övertygad om all arbetsgivarverket känner sitt arbetsgivaransvar när detgäller atl uppnå jämslälldhetsmålen. Jag kommer givetvis all tillsammans medjämslälldhetsministern noggrant följa utvecklingen. AnL 112MAGGI (vpk); Jag skall be atl få lacka för svaret, men jagtycker atl statsrådet tar lilel för lätt på frågan. Löneskillnaderna ökar faktiskt. Jag länker inte användanågra statistiska uppgifter, eftersom statistik kan användas på många olikasätt. Jag har sett uppgifler som visar på betydligt större löueskillriadermellan män och kvinnor än dem som statsrådet tar upp i sill svar Löneskillnaderna ökar, och bakgrunden till det är att denmarknadsanpassning som regeringens politik i allmänhet har inneburit också harlett lill alt det har skell en marknadsanpassning inom den statligapersonalpolitiken. Den har förändrats .