prot · GD09132 · 1989-12-31 00:00:00 — Motdenna bakgrund har DV funnit att en överflyttning av den summariska processentill KFM inte har så påtagliga fördelar att förslaget bör genomföras. Viddetta ställningstagande har DV lagt särskild vikt vid att denna sidofunktionhar stor betydelse när det gäller tingsrätternas lokala förankring." Tyvärr har inte regeringenlyssnat till dessa tungt vägande sakargument. Icenterreservationen nr 2 i detta betänkande, vilken jag yrkar bifall till,redovisas skälen till att vi yrkar avslag på propositionen och föreslår att domstolsutredningenerhåller uppgift att ta med denna fråga vid en helhetsbedömning. Jagkan inte förstå brådskan i detta ärende. Eventuella kostnadsbesparingar ärhelt försumbara. Rimligen bör inte heller arbetssituationen vid ,och tingsrätter vara ett skäl för att ta bort den summariskaprocessen från de övriga 94 tingsrätterna, som bevisligen klarar avarbetsuppgifterna på ett mycket bra sätt. Detär också förvånande att den berörda personalens synpunkter inte vunnit någotgehör. Jag måste säga att misstanken ligger mycket nära fill hands 1989/90:132 31 maj1990 1989/90:132 att anledningen till detta är att det här rör sig nästan uteslutande om kvin- nor Kvinnornas åsikter anses inte så mycket värda,tydligen. finna sig i att flytta från de 97 tingsrätternatill de 24 kronofogdemyndighe-Summarisk process j f ,j - anställning. Eftersomvi vet att de flesta kvinnor är lokalt bundna och inte kan flytta, kommer deraskompetens att försvinna från denna verksamhet. Är detta månne inräknat iregeringens kalkyl som justitieministern nu preciserat till minst 10 milj. krper år? Hur har regeringen för övrigt kommit fram till denna siffra? Kan vi häroch få en redogörelse för de plus- och minusposter som leder fram tilldenna bedömning? Jagvill slutligen nämna att i det fall centerreservationen inte vinner kammarensbifall kommer centergruppen att i andra hand rösta på reservation 1. Anf.33 (): Bakgrunden till denna proposition har andra redan nämnt och jag skallinte ta upp den. har i och för sig ingenfing emot att det sker enförenkling av den summariska processen. Men vi anser mycket starkt atttingsrätterna även i fortsättningen bör handlägga dessa mål. Regeringenbör därför återkomma med ett nytt förslag till lag om summarisk process såsnart som möjligt, där handläggningen föreslås ske vid tingsrätterna. Detfinns en rad skäl till att vi yrkat avslag på propositionen. Många avargumenten är redan framförda från denna talarstol från andra partier Jag skalländå upprepa dem för det är de väl värda. Fördet första är det viktigt att behålla den lokala förankring som Ungsrätternastår för Skall man överföra den summariska processen från 97 tingsrätter till24 kronofogdemyndigheter, är det uppenbart - det kan var och en räkna ut - attdet blir en försämring av rättsskipningens lokala förankring. Fördet andra kan en överföring av ärenden från tingsrätterna faktiskt, som redanär nämnt, få till följd att tingsrätterna i mindre orter helt enkelt kommer attläggas ned. Det har också uttryckts stor oro från de mindre tingsrätterna,eftersom den summariska processen i många fall utgör en ganska stor del av dentotala ärendemängden. Fördet tredje anser vi i att det är en viktig princip att kronofogdemyndigheternainte skall handlägga judiciella frågor Dessa frågor skall även i framtidenligga på domstolsväsendet. Fördet fjärde bygger förslaget i propositionen på att kronofogdemyndigheterna måstefå personell förstärkning för att klara av dessa uppgifter Enligt de uppgiftervi har fått, och vi har faktiskt gått ut till alla fingsrätter och frågat,finns det inget int-esse av att flytta över till kronofogdemyndigheten. Det varbara fyra stycken som förklarade sig vilja följa med eller kunde tänka sig attfölja med. Istället får man förmoda att det kommer att ta mycket innan kro nofogdemyndigheten har byggt upp den kompetens och den erfarenhet som finns hos tingsrätterna. kalkyleras det i propositionen med en besparing på ca 10 miljoner i samband med reformen. Det går inte riktigt ihop. 36 Enligt förslaget skulle av ärendena ligga pådataband, och det kom- mer enligt de uppgifter vihar fått att ta innan ADB-hanteringen på databand är heltgenomförd. Att det dä blir övergångsproblem är alldeles självklart. Fördet femte är det, som redan har framförts, helt fel att föregripa den nusittande domstolsutredningen. För att man skall kunna göra en helhetsbedömningbör även den summariska processen ingå i den översyn man nu gör avdomstolssystemet. Förslagetkan alltså starkt ifrågasättas både från rättssäkerhetssynpunkt, vilket är detviktigaste, och från effektivitetssynpunkt. Med detta yrkar jag bifall till reservation nr 3, och jagvill också meddela att vi om den faller kommer att stödja reservation nrl. 1989/90:132 31 maj1990 34 (): I justitieutskottets betänkande nr 31 behandlas regeringens propositionnr 85 om ny summarisk process. Förslaget innebär att lagen om lagsökning ochbetalningsföreläggande samt lagen om handräckning upphävs. De sammanförs ny lag om betalningsföreläggande och handräckning. Kronofogdemyndighetenföreslås bli handläggare av den nya summariska processen i stället förtingsrätterna. Utskottettillstyrker regeringens förslag, och jag yrkar bifall fill hemställan ijustitieutskottets betänkande nr 31 och avslag på de reservationer som fogatstill betänkandet. Avmeddebattörernas tidigare inlägg här framgår att debatfintresset mindreriktar sig mot förslagets sakliga innehåll men desto mer tar sikte på frågan omde små tingsrätternas överlevnad, en fråga som egentligen inte alls är aktuell. Fråganom förändringen av den summariska processen har en lång utre-dandets historia,och man måste alltså säga att frågan är väl genomlyst. Låt mig ge någraexempel. Lagberedningen1963 föreslog att målen om betalningsföreläggande skulle flyttas fråndomstolarna till kronofogdemyndigheterna. inom föreslogs att lagsökning ochbetalningsföreläggande skulle slås ihop till en process och hanteringen flyttastill kronofogdemyndigheten. Detta fullföljdes då inte. inom föreslogs att hela lagsökningsförfarandetskulle reformeras men att det skulle vara kvar i tingsrätterna. Förslaget fickvila i avvaktan på rättegångsutredningens pågående arbete. upphörde diskuterades på nytt ensammanläggning av de båda processerna och ett infogande av lagen omhandräckning. Detta förslag fick återigen vänta i avvaktan på rättegångsutredningensarbete. År1982 föreslog rättegångsutredningen ändringar i processen, men utredningenville ha handläggningen kvar vid tingsrätterna. Efter remissbehandlinglämnades denna fråga utanför det fortsatta reformarbetet. Ettskäl till att regeringen har avvaktat med den nu aktuella reformen har varitpågående arbete med ändrad kronofogdeorganisation. 1989/90:132 31 maj1990 ganisation blev klar 1988och är alltså av sådan art att de föreslagna ändringarna kan genomföras. har till justitieutskottet lämnat ett yttrande rörandeförslaget till ny summarisk process. Det är ett intressant yttrande. En bredmajoritet i utskottet ställer sig bakom förslaget. Endast ochmiljöpartiets representanter anförde avvikande mening. Majoriteten ilagutskottet uttalade bl. a. att det är angeläget "att rättsordningenerbjuder borgenärerna ett snabbt, billigt och enkelt förfarande för att deskall kunna få sina fordringarindrivna . Ett ineffektivt system för indrivning för sålunda lätt med sig attden allmänna betalningsmoralen i samhället försäm ras. --- Brister i indrivningssystemet medför att borgenärerna tvingas ställa upp meraoförmånliga villkor än vad som eljest skulle varit fallet, något som drabbarbåde de försumliga gäldenärerna och dem som betalar ." Lagutskottetsäger vidare att lagsökningslagen inte fullt ut tillgodoserkraven på snabbhet, effektivitet och låga kostnader. En annan betydande nackdelär enligt lagutskottet att borgenären först tvingas utverka en exekutionsurkundhos tingsrätten för att därefter vända sig till kronofogdemyndigheten för attfå den verkställd. Det är enligt lagutskottet tämligen tidsödande. Utskottetser därför "med tillfredsställelse att regeringen nu framlagt förslagtill en ny ordning för den summariska processen". framhållervidare att "den reform av exekutionsväsendet som genomfördes harskapat förutsättningar för att kronofogdemyndigheterna skall kunna svara förhandläggningen av den summariska processen". Osökt inställer sig här frågan varför det inte var möjligt att få likabred majoritet i justitieutskottet bakom ett förslag, som av lagutskottet fåttså bra omdömen. Enhuvudtanke i förslaget är att göra det enklare för vanligt folk. En annan äratt öka effektiviteten genom att beslut och verkställighet i de klara fallenläggs hos samma myndighet. Det behövs i det enkla fallet bara en ansökan tillkronofogdemyndigheten, som efter hörande av svaranden kan fastställa sökandensrätt om den inte bestrids av svaranden. Verkställigheten följer i normalfalletautomatiskt, och här tjänar den enskilde på förenklingen. Det behövs alltsåbara en ansökan och inte som först en till tingsrätten och därefter, sedanärendet handlagts, ytterligare en till kronofogdemyndigheten. Attprocesserna slås samman gör det också rättssäkrare. Risken för formfel börrimligen bli mindre. I värsta fall kan någon förlora sin rätt genom svårighetenatt fillämpa krångliga bestämmelser Detär angeläget att understryka att tingsrätterna även fortsättningsvis skallhandlägga de ärenden som är tvistiga. Avdirektiven till domstolsutredningen framgår att tyngdpunkten i den framtidarättsskipningen skall ligga i första instans, alltså tingsrätterna. Bakom dettaligger synsättet att domstolarna skall ha en stark lokal förankring och ettvitalt lekmannainflytande. Detär mot den bakgrunden ytterst märkligt att grundar sin reservation påargumentet att överflyttningen av den summariska processen leder tillnedläggning av Ungsrätter Liknande tankar förs fram av . Det finns inte, somjustitieminister framhöll i ett frågesvar i kammaren ,några aktuella planer på domstolsnedläggningar Enligtreservationerna 2 och 3 av resp. är ett tungt vägande skälmot överflyttningen av den summariska processen att handläggningen innehållerjudiciella inslag, alltså rättsskipning. Sådant skall vara förbehållet domstol. Utskottsmajoritetenhar en annan mening beträffande frågan om rättsskipningen och ser inga hindermot att kronofogdemyndigheten handlägger de otvistiga målen och samtidigtsvarar för verkställigheten. Det är just en av fördelarna med den föreslagnaordningen. För sin uppfattning har också utskottet stöd hos lagrådet. tillstyrker förslaget och delar inte de invändningar som anförs ireservationerna 2 och 3. Motbakgrund av de debatter som förts i andra sammanhang kring betydelsen av attfölja lagrådets uppfattning, är det uppseendeväckande att reservanterna såenvist hävdar sin ståndpunkt. Den av och undertecknadereservation nr 1 använder inte det judiciella argumentet. Det är såledesendast och som förfäktar en uppfattning på tvärs motlagrådets. Departier som yrkar avslag på propositionen brukar ofta uttala sig för att denoffentliga sektorn skall drivas effektivt. De anser att produktiviteten är förlåg. Här finns nu ett förslag som ger ca 10 milj.kr i besparing. Förslaget ärdessutom väl utrett - en fråga som varit föremål för överväganden sedan 1963kan knappast sägas vara ett hastverk. Partiernahar alltså chansen att leva upp till sina effektivitetsambitioner Då sviktaremellertid beslutskraften och man samlar sig till ett yrkande om att fråganskall utredas ytterligare - nu av domstolsutredningen som får bli den livbojman famlar efter för att slippa ta ställning. Och detta trots att bådemoderaternas och kamrater i lagutskottet sagt att förslaget ärbra. Detförhåller sig något annorlunda med . Man har tydligen bestämt sig föratt man skall avstå från den här effektiviseringen för att kunna hävda attcentern slår vakt om landsbygden. De små tingsrätternas överlevnad skallgaranteras av att de även fortsättningsvis skall handlägga den summariskaprocessen. 1989/90:132 31 maj1990 35 (); Jag vill först helt kort till säga att lagutskottethar tagit fasta på propositionen och har inte behandlat helheten. Det är någotsom förtjänar att framhållas. säger att vi inte har tagit ställning; de små tingsrätterna kommerinte att försvinna. Tvärtom har justitieministern här sagt att de skall få varakvar Men då förstår jag inte brådskan med alla de här små stegen. Faktum är attdet ändå fanns en idéskiss där man hade gått mycket långt, en idéskiss som deflesta har opponerat sig mot med all kraft. Ändå har vi sett hur man bit förbit genomför de här små stegen som tillsammans naturligtvis gör att det blir enhelt förändrad situation för våra tingsrätter Det är inte aktuellt , mendet kommer att medföra stora förändringar . Varför har man så bråttom,, att man inte kan vänta på 1989/90:132 enhelhetsutredning? Varför är det så nödvändigt att ta bit för bit när man ändå skall göra en stor översyn? Jag är orolig, ochGöran har ingalundastillat min oro med det han här framförde. ummaris process partier har sagt att det är viktigt urrättssäkerhetssynpunkt att de lag- liga instanserna är sånära människorna som möjligt. Ändå strävar socialdemokraterna med hjälp avkommunisterna att ta steg för steg från detta. Vi har sett hur nedläggning avpostkontor, apotek, konsumbutiker, en och annan ICA-affär, skolor ochförsäkringskassor börjar uttunna den levande landsbygd som alla säger sig ståbakom. Om små steg får fortsätta är jag rädd att det iförlängningen blir tingsrätterna. Nästa steg blir hanteringen avbouppteckningar eller något annat. Jag vill ha svar . Varför harsocialdemokraterna och så bråttom? Anf.36 (); har egentligen en omöjlig uppgift i att försökaförsvara det här regeringsförslaget. Det visas också av att han måste ta tillolika nödargument. Uppräkningen av de olika utredningar som harsysslat med den här frågan stärker den uppfattning som vi i har,nämligen att man bara har sett till de utredningar som har sysslat explicit medden här delen och att man inte har tagit hänsyn till helheten. Det är ett av destarka argument som vi här för fram. tycker också att vi inte har tillräckliga skäl att hävda att det blirförändringar när det gäller domkretsindelningen och att detta skulle leda sämre lokal förankring av rättsväsendet. Men den myndighet som har attbevaka det här området, nämligen , har klart talat om vilkarisker man löper om man gör den här förändringen, vilket jag fidigare nämnde.Detta, , måste väl ändå vara någonting som man måste ta hänsyntill? Närdet gäller kritik mot moderata samlingspartiet och folkpartietatt de har ändrat uppfattning från lagutskottet fill justitieutskottet kan denaturligtvis svara för sig själva. Jagtycker att det är hedrande att partierna efter det att man har diskuteratfrågan och kommit fram till att detta inte egentligen var vad man ansåg, då tarhänsyn till sakskälen och ändrar sig. Jag tycker inte att det finns någotnegativt i detta. Nuupprepar det som justitieministern har hävdat,nämligen att detta skulle innebära en besparing på 10 milj.kr. Jag villdå ytterligare en gång be förklara hur man har kommit fram tilldenna summa. Denna förändring skulle inte leda till några nedläggningar avtingsrätter Kan här garantera att detta förslag, eller någotannat förslag, inte kommer att leda till att tingsrätter kommer att läggas ned? Anf.37 (): Jag vill först säga följande till . Lagutskot tet har ur sitt perspektiv naturligtvis gjort helt riktigt. Vad det hade attpröva var huruvida det var rimhgt, sett ur kronofogdemyndigheternas synpunkt, 40 att de handlägger dessa ärenden. utgör justitieutskottetsansvarsområde, och det är därför som vi i utskottet har synpunkter på detta.Dessutom kan jag påminna om att det inte är så ovanligt att mankan ha delade meningar Jag kan som exempel bara nämna ett ärende, nämligentrafiknykterhetsbrotten. Sedansäger att frågan är väl genomlyst. Ja, man kan se detta urmånga olika synpunkter räknade sedan upp en massa utredningarLåt mig då påminna om att av de utredningar som nämnde är tredepartementspromemorior Enligt min uppfattning är det ganska bra medparlamentariskt sammansatta utredningar, för då vet man på ett ungefär hurkammaren och i någon mening ser på frågan. Dessadepartementspromemorior gick dessutom på tvärs mot varandra, och det var ganskavarvat. En del har ansett att ärendena skall handläggas av kronofogdemyndigheterna,och en del har ansett att de skall handläggas av tingsrätterna. Detintressantaste av allt, , är att den parlamentariska utredningsom senast har tittat på denna fråga, nämligen rättegångsutredningen, ansågatt denna handläggning skulle ligga kvar hos tingsrätterna. Sedan kom på nytten departementspromemoria som går åt annat håll. Det är av detta skäl som jaganser att det är tveksamt att man drar en slutsats av departementspromemorior,vilket man faktiskt gör, och inte av resultatet från en parlamentarisktsammansatt utredning. Sedansäger att det blir billigare, enklare och snabbare om man föröver den summariska processen till kronofogdemyndigheten. Den som noga har lästbakgrunden till att denna förändring behövs har förmodligen kommit fram tillsamma sak som jag, nämligen att snabbheten är beroende av problemen meddelgivning. I departementspromemorian var utgångspunkten att delgivningenskulle föras över till kronofogdemyndigheten och att man där skulle få ansvaraför det. visade det sig i remissomgången att det inte gick att få stöd fördetta, och därför har förslaget tagits bort. En av de delar som skulle snabbapå verksamheten, nämligen delgivningen, och som är ett stort problem , äricke löst. Det kommer att bli detsamma även om den förs över tillkronofogdeverksamheten. Detfinns även ett annat problem, nämligen de formföreskrifter som finns ochsom behöver ändras. Men formföreskrifterna kan faktiskt förändras om de skallbehållas kvar hos tingrätterna. Det är i vart fall inget skäl till att de skallflyttas till kronofogdemyndigheten. Vidarenämnde vanligt folk. Jag undrar hur mycket "vanligfolk" som vänder sig till domstolen för att få hjälp. Det är faktisktinkassobyråerna som har hand om denna verksamhet. 1989/90:132 31 maj1990 38 (): anser att det är litet märkligt att miljöpartiettycker att det är en viktig princip att kronofogdemyndigheterna inte skallhandlägga judiciella frågor utan att det skall ligga på domstolsväsendet. Jagskall ge en bakgrund. Regeringsförslaget bygger på en inom justitiedepartementetupprättad promemoria. Denna promemoria har remissbehandlats. Många av desakunniga remissinstanserna var kritiska till att den summariska processenskulle handhas av kronofogdemyndigheterna. 1989/90:132 31 maj1990 innebär att man bör se densummariska processen som ett förstadium till verkställigheten - men dettasynsätt är icke invändningsfritt. Isin nuvarande utformning har den summariska processen huvudsakligen enjudiciell karaktär Det var något som tillmättes en avgörande betydelse närdenna process en gång flyttades från den exekutiva myndighetentill domstolen. Enligt 11 kap. 3 § regeringsformen får inte utan stöd i lagrättstvist mellan enskilda avgöras av någon annan myndighet än domstol.Bestämmelserna innebär inte något förbud mot att låta myndigheter avgörarättstvist, även om det finns en strävan att låta domstolar handha rättsskipningsuppgifterna.Men från principiella utgångspunkter är det i viss mån betänkligt att låtakronofogdemyndigheterna handha uppgiften att pröva mål enlig det förslaget föratt en viss materiell prövning skall äga rum. Detta är i allt väsentligt kritikenfrån remissinstanserna. Detmåste anses som en ingripande åtgärd när det första betalningskravet i densummariska processen kommer från kronofogdemyndigheten. En sådan ordning måsteanses strida mot den allmänt förhärskande uppfattningen om vad kronofogdemyndigheternaskall syssla med. På kan det finnas en fara för att denna nyordningmedför att allmänhetens förtroende för myndigheterna minskar och att detfortsättningsvis kommer att bli svårt för folk i allmänhet att skilja mellan endömande och en verkställande myndighet. Det tycker vi är mycket onödigt. 39 (): En av de främsta uppgifterna i domstolsutredningen är att renodladomarrollen och domstolarnas arbete. Den summariska processen är i första handinte en fråga för rättsbildade, dvs. domare och andra inom domstolarna, utanden handläggs av annan personal. Jag tycker att det ligger i linje medresonemanget om renodling att det steget tas. Jagtror heller inte att det är ett särskilt stort steg som tas. Ser man t.ex. påLjusdals tingsrätt, som har förekommit i debatten tidigare, är denna typ avärenden ganska få. Enligt normer för hur behovet av personalberäknas åtgår det 0,5-1 person för att handlägga dessa frågor iLjusdals tingsrätt. Detta har alltså inte någon större omfattning i de småtingsrätterna, något som man ibland får intrycket av att en del hävdar. Närdet gäller mitt argument att detta skulle vara av intresse för vanligt folk,tycker jag att skall lyssna på vad säger omförankring på landsbygden osv. Det här handlar inte om hantering av vanligtfolk, utan det är inkassobyråerna som egentligen handhar detta. Då fallerGunilla Andres argument att systemet skall vara väl utspritt över landet. Jagmenar att med de kronofogdemyndigheter som finns i länen och de kontor somfinns ute i länen, får man goda möjligheter att klara kontakterna medmyndigheterna. Detkan naturiigtvis vara svårt att överblicka besparingseffekten. Men den har iolika sammanhang bedömts till 10 milj.kr Beloppet framkommer när man ser påomfattningen av den personal som handlägger ärendena och den personalnivåsom .kronofogdemyndigheterna anger att de behöver när de har tagit över densummariska processen. Det är alltså ett mindre antal människor Det beror intepå att de handläggare som finns i tingsrätterna arbetar ineffektivt, utandet beror på den rationalisering som ligger i förändringen av processen. Somargument mot förändringen anförs att det skall göras investeringar fördatorprogram och maskinvara. Det är en kostnad som uppkommer vad eller som.Tingsrätterna kan inte fortsätta att handlägga denna typ av ärenden utandatorstöd. Det pågår en omfattande datorisering av tingsrätterna. Det är enkostnad som jag tycker att man inte skall belasta det här ärendet med, utan denkostnaden uppkommer enligt min mening under alla omständigheter 1989/90:132 31 maj1990 40 (): Jag hann inte i min förra replik kommentera besparingsfrågorna somGöran tog upp. framgår att man också skall se över organisationsformen.Det har en mycket stark anknytning till det faktum att man nu flyttar densummariska processen. Närdet gäller besparingarna har i princip argumenterat för att densummariska processen inte borde flyttas över från tingsrätterna. Det är sammakostnader som uppkommer hos kronofogdemyndigheter som hos tingsrätter. Om manrent faktiskt behöll verksamheterna hos tingsrätterna, genomförde ADB-stöd ochtog fram en bra programvara, skulle även antalet människor inom tingsrätternasom sysslar med dessa frågor avsevärt minska. Den enda konkreta besparing somhar kunnat påvisas, åtminstone anser jag det efter läsning av propositionen ochbetänkandet, är att man skulle vinna 20 tjänster på det faktum att verksamhetenflyttas över till kronofogdemyndigheten. 20 personer har pekats ut. 110personer skall nyanställas inom kronofogdemyndigheten, och sedan skall någrasparas in genom att ADB-stöd och enklare formföreskrifter införs. Både ADB-stödoch enklare formföreskrifter kan föras in i tingsrätterna. Den slutsats somkan dras är att ingen inom tingsrätterna skall sägas upp, ingen vill flyttaöver och att det kommer att bli en kostnad i stället för en besparing. Anf.41 (): återkommer till frågan om den lokala förankringen ochhur vi ser på det inom . Jag hävdar att detta är ett led i vårallmänna strävan att se till att hela skall leva. Omverksamheten ordnas så att tingsrätterna inte kan finnas kvar, försvinner dearbetsplatser som det är fråga om. Det är väl helt klart.