prot · GD09140 · 1989-12-31 00:00:00 — Närni presenterade det här skatteförslaget tog ni exemplet med en välbeställdfamUj med två barn för att pressa den socialdemokratiska riksdagsgruppen tillunderkastelse och därför att den skulle förstå hur hårt reformen drabbadehöginkomsttagarna. I ett exempel hade vardera maken en bruttoinkomst på Familjen hade vidare skuldräntor på . Familjen betalar väländå någon skatt även om man kan dra av dessa räntor. Lånen skall ju ocksåamorteras. 1 realisationsvinst och utdelningar på aktier hade familjen 400 000kr. kom man fram till att familjen förlorar på ett år.Det tycker man är ett fantastiskt slående exempel. Jag har talat medbankexperter, som använder detta exempel för att visa hur horribeltsocialdemokraterna beskriver effekterna av den föreslagna reformen. Närdet gäller kollektivtrafiken lägger man över ansvaret på stadskommunpolitiker, som redan har det nog besvärligt med att begränsa biltrafikenhär i staden och försöka åstadkomma förbättringar av kollektivtrafiken. Menhär gynnar man biltrafiken och slår till mot kollektivtrafiken med en moms på26%. Detta rimmar dåligt med våra trafikpolitiska mål, och det är heller intesärskilt solidariskt eller lojalt mot kommunpolitikerna i . Jagkommer så till bostadsutskottsordförandens anförande om bostadspolitiken ochskattereformen. Jag utgår från att riksdagsutskotten har ordförande sombegriper sig på sina arbetsområden. Ordföranden i bostadsutskottet lyfte framdet bostadssociala området. Men det finns inga förslag om hur man skallklara de bostadspolitiska problem som blir följden av skattereformen. Manpratar en massa men lägger inte fram några förslag. Ni måste väl även här haförslag till finansiering. Anf.19 () replik: sade att avsikten är att vi skall ha ett oförändratskatteuttag på företagssektorn. Det har jag förstått, och där har vi en av våramest kritiska punkter. och jag vet att man i valde enannan väg för att finansiera sina marginalskattesänkriingar; man tog ut en ökad skatt påföretagen som motsvarade sänkningen av inkomstskatten. Det är rimligt att göraså även i , eftersom vi har ett lågt skatteuttag på företagen. Jag troratt företagens skatteandel av BNP ligger på . Det är inte någon högbeskattning internafionellt sett. Såtill frågan om hur högt skatteuttaget blir. , som jobbar medskattefrågor i näringslivet har många sidor. En av hans mest positiva sidor äratt han är väldigt rak. Vid en av utfrågningarna i skatteutskottet ställde jagtill honom frågan: "Skulledet inte ha varit möjUgt att skapa ett ännu enklare företagsbeskattningssystemgenom att slopa SURV-en och i stället sänka skattesatsen fill exempelvis ?". På det svarade : "Det hade i och för sig varitmöjligt. Skälet är delvis politiskt" - vad nu kan ha menatmed "politiskt". Omlöntagarna skall betala , tycker jag att det ser bra ut att även företagenskall betala och inte . Så enkel tror jag faktiskt att frågan är. Hademan valt det alternativ som vi förespråkar, skulle man ha fått ett rakaresystem med mindre inlåsningseffekter, ett system där investeringarna styrs ditdär de ger den bästa avkastningen och gör den största nyttan och inte dit därde ger de bästa skattetekniska effekterna. Det är bra med raka och enklasystem, och det borde vi kunna vara överens om. Jagskall komma tillbaka fill fördelningsfrågorna, men jag vill nu säga attregeringens analys grundas på det faktum att alla får sin konsumfion ökad . Det är ett av baspåståendena, det man skuUe bevisa - VSB. Alla dessaanalyser bygger på ett slags cirkelresonemang. De bygger också på denegenartade föreställningen att hushållen inte kommer att förändra sitt beteende;de som har stora kapitaltillgångar kommer att fortsätta att ha exakt sammakapitalfillgångar Det är ett egenartat och djärvt påstående. Regeringensäger att man skall räkna bort decil 1. Då räknar jag bort decil 10 med sammalogik. Decil 5 får enligt regeringens egna siffror en ökning med 2,1, och decil9 en ökning med 3,7. Basal matematik ger en differens på till förmånför decil 9, som har det bättre ställt. Det kanske socialdemokraterna tyckerär litet, men med tanke på att 80-talet förde med sig vidgade klyftor, är envidgning av klyftorna faktiskt en vidgning av klyftorna enligtregeringens egna beräkningar. Naturligtvis är dessa beräkningar felaktiga, ochtyvärr i fel riktning för regeringen. 1989/90:140 13 juni1990 20 LARSHEDFORS (s) replik: Jag skall svara på frågor. Jag kan först konstatera attBo Lundgren i det ena fallet, när det passar hans syften, talar omlångsiktigheten, om att man på lång sikt skall få ned skattetrycket. Men i detandra fallet, när det gäller finansieringen, är han mycket kortsiktig. Då hållerhan sig till förslag från moderat håll. Om man studerar förslagen frånmoderaterna finner man att de har långsikfiga effekter Man finner också att deti vissa fall sägs rent ut att de har långsiktiga effekter Jagkan ta några exempel för att visa vad det är fråga om. 1992 lägre statlig skatt för beskattningsbara inkomster över 170 000kr. Detta kostar skall det finnas ett grundavdragför barn på , och 1993 skaU detta grundavdrag vara på Reformerad inkomst- och företagsbeskattning 15 000 kr.Detta kostar i genomsnitt . vill inte ha någonpensionsfondsbeskattning. Detta gäller naturligtvis , och detkostar i genomsnitt 5 miljarder . De vill inte ha ensärskild löneskatt. Detta kostar 5 miljarder Jag skulle kunna räkna upp postefter post där moderata samlingspartiet bjuder över detsocialdemokratiska förslaget med underfinansiering som följd. tar återigen upp fördelningspolitiken. Vihar faktiskt, , beräkningar som visar att centerpartietsfördelningspolitik är sämre än socialdemokraternas. För att bara göra en litenparentes vill jag säga att jag inte riktigt kan förstå ständigaattacker på bidragen. Det är ju just bidragen som har den största och bästafördelningspoUtiska träffsäkerheten. Att sänka momsen på maten, som centernföreslår, har ingen fördelningspolitisk träffsäkerhet gentemot barnfamiljerna.Att höja barnbidragen har däremot en kraftig fördelningspolitisk träffsäkerhet.Det är av den anledningen vi kan säga att förslag i förhållandetill det socialdemokratiska förslaget missgynnar barnfamiljerna. uppehåller sig vid företagsbeskattningenoch säger att vi skall betala vår reform med den. Sedan hänvisar han tillReagans . hade fakfiskt under skatteutskottets resa till att lyssna på ett stort antal experter som enstämmigt förklarade attdet inte var kapitalet som fick betala den skatteökningen utan löntagarna ochkonsumenterna. Talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker 21 (): Det beslut kommeratt fatta är ett av de viktigaste . Jag kan inte erinra migatt jag själv under mina år i har varit med om ett på det ekonomiskaområdet mera betydelsefullt beslut. Det är också till sitt omfång ett av demest omfattande beslut som någonsin fattat. Kanske är det det mestomfattande . Århundradets skattereform eller ej - det är i allahändelser ett stort beslut. Därom råder inget tvivel. Under mina åtta riksmöten har jag från denna talarstolofta riktat besk krifik mot den av regeringen och det socialdemokrafiskaparfiet förda skattepolitiken. Låt mig , herr talman, inleda med att berömmasocialdemokraterna för att de till slut har kunnat samla ihop sig tUl dagensbeslut. Inte minst med den senaste valrörelsen och de angrepp som då riktadesmot folkparfiets skattepolitik i färskt minne är det lätt att föreställa sigatt genomförandet av detta skatteförslag fordrat en rejäl dos avsjälvövervinnelse. Det skall därför i mina ord inte tolkas in något annat änett ärligt menat beröm fill socialdemokraterna för detta. Det har tagit på tokför att komma fram fill detta beslut. Det är den reservation jag villgöra, och detta återkommer jag till längre fram. Jagvill också här uttala min tillfredsställelse över det konstruktiva och öppenhjärtigasätt på vilket samtalen mellan våra partier har kunnat föras. Socialdemokratinhar uppenbarligen fått betala ett betydande politiskt pris för detta nödvändigabeslut. Det är en effekt, det är jag angelägen att framhålla, som ingen annanän socialdemokraterna själva förorsakat. Jagvill också, herr talman, gärna tiU protokollet få antecknat ett tack till defolkpartister som, ofta i form av ideellt arbete, har medverkat till dagensreformförslag. betänkanden 30 och 31, som av formella skäl debatterasseparat, är en följd av den överenskommelse om skatterna som efter omfattandeförhandlingar kommit fill stånd mellan och socialdemokraterna. Detfinns i detta andra steg, liksom i det första, inslag som vi uppskattar ochandra som vi hellre skulle sett en annan lösning på. Vi är från folkpartietssida ändå beredda att ta ansvar för reformen i dess helhet. Somframgår av betänkandena har vi på en del punkter reserverat oss. På dessapunkter stödjer vi självfallet inte förslagen i proposifionerna. i sitt inlägg att ta upp dessa punkter Somjag sade är debatten av formella skäl uppdelad på två delar Jag villdärför göra det förtydligandet att vi för vår del valt talarordningen så, attAnne ges möjUgheten att, som sig bör, avsluta och för delgöra ett sammanfattande inlägg om debatten och ställningstaganden. Dagens beslut om en genomgripande reformering av det svenskaskattesystemet handlar om långt mera än skatter I själva verket handlar det omSveriges framtid som modern industrination. Efteren av en mycket kraftig och envis högkonjunktur, i vilken densvenska industrin gått för högvarv, borde ekonomin ha varit ett glädjeämne ivårt land. Likväl talar vi inte om ekonomisk succé utan om ekonomisk krisi . Och detta tal är dess värre inte obefogat. Ävenom takten varit lägre, har vi i själva verket under en följd av år på 80-taletgjort om de ödesdigra misstagen . Främst genom underlåtenhetenatt göra något åt ett totalt misslyckat skattesystem har vi intekunnat klara en vettig lönebildning i vårt land. Inflationen har tillåtitshärja. Förunderlåtenheten att göra något åt alla de ödesdigra systemfelen i svensk ekonomi,av vilka vårt gamla lapptäcke till skattesystem är det allvarligaste, vilarett tungt ansvar på socialdemokraterna. Det skattesystem som skulle fördela resurserna rättvist och medverkatill ett fortsatt välfärdsbygge i vårt land har gjort bankrutt. I stället hardet kommit att utgöra ett hinder i arbetet för fortsatt välfärd genom att intestimulera fill arbete och sparande. När vi nu har gått fill verket för attåstadkomma något annat har vi från sida speciellt försökt hålla ettpar kriterier levande under arbetet. Fördet första: Ett nytt skattesystem måste medverka fill ekonomisk effektivitet. Vimå ha aldrig så stolta och högtflygande planer på social rättvisa, men klararvi inte ekonomin, klarar vi inte heller att ta hand om vad vi i folkpar- 1989/90:140 13 juni1990 1989/90:140 13 juni1990 tiet brukar kalla detglömda . Vi klarar inte heller solidariteten med de fattiga ländernaeller miljön, varken här hemma eller utomlands. Fördet andra: Ett nytt skattesystem måste anpassas till en ökad internationalisering. Viser med skälvande glädje hur murar och diktaturer raseras i vår omvärld.Hoppets låga tänds hos folk efter folk. Gränserna öppnas eller raderas ut. Vimåste vara lyhörda för det fantasfiska som sker i vår omvärld och aktivtmedverka till ett ökat internationellt samarbete. Skattesystemet måstestimulera och inte förhindra en sådan utveckling. För det tredje: Ett nyttskattesystem måste vara neutralt. Skattesystemetskall anpassas till människornas behov - inte tvärtom. Fritt konsumtionsvalmåste vara huvudprincip. Naturliga undantag där samhället genom beskattningenbör styra utvecklingen utgör alkohol, tobak och miljö. I övrigt bör statenhålla fingrarna borta. Subventioner döljer verkligheten och förhindrarrationella val. För det fjärde:Skattesystemet skall vara så enkelt som möjligt. Komplexiteteni dagens skattesystem innebär orättvisor och rättsosäkerhet. Arbetet på attgöra skattesystemet enklare måste gå vidare. Den enskildes rättssäkerhet måstestärkas. För det femte:Skattesystemet måste vara rättvist. Detfinns begränsningar för vad man kan åstadkomma i rättvisa genom skattesystemet.Dagens skattesystem utgör en illustration till vad som händer när alla målskall åstadkommas genom skattesystemets försorg. Resultatet blir i ställetökad orättvisa. Under arbetet med reformen har ett betydande arbete lagts ned på attåstadkomma ett så rättvist utfall som möjligt i ett statiskt perspektiv, dvs.vid själva omläggningsfillfället, mellan olika grupper av skattebetalare. Detsäger sig i det närmaste självt, att en reform med syftet att sänkamarginalskattesatser som tenderat att få en orimlig nivå, med naturnödvändighetpå papperet innebär större skattesänkningar för relativt högavlönade än förrelativt lågavlönade. I normalfallet minskas dock denna effekt i högutsträckning av att höginkomsttagare också vanligtvis har betydligt större avdragän låginkomsttagare. Detkan i detta sammanhang vara intressant att konstatera att när en skattereformmed liknande innehåll genomfördes i ökade skatteinbetalningarnaprocentuellt mycket kraftigt för gmppen höginkomsttagare medan de minskade, omän i mindre grad, för låginkomsttagarna. Det torde finnas goda skäl att antaatt samma sak kommer att bli fallet i vårt land. Denbetydelsefulla vinsten för grupper med lägre inkomster kan dock inte avläsasvid omläggningstillfället. Den uppkommer i stället genom att samhällsekonomin,och därmed levnadsstandarden, förbättras. Attsådana s.k. dynamiska effekter uppstår är aUa överens om. Som jag sade idebatten kan det finnas skäl att inte i det korta perspektivetöverdiskontera dessa förväntningar All erfarenhet från skatteutskottets"jakt på dynamiska effekter" i visar att det tarnågon tid innan de uppkommer Detsamma kan i detta fall antas gälla här. Debatten under skattereformens framväxt har handlat mycket om rättvisa,och det är naturligtvis inget fel i detta. som enligt folkpartietsmening är fel är att hela det bakomliggande syftet, att åstadkomma ettekonomiskt effektivt skattesystem, blivit så litet debatterat. Att debatteradetta syfte - som jag konstaterade inledningsvis handlar det ju om Sverigesframtid som modern industrination - har inte varit lika intressant för övrigaoppositionsparfier Eländes elände skulle kunna tjäna som samlande bedömning förvissa parfiers insatser då det gällt att informera, eller snarare, desinformerasvenska folket om reformens innehåU. Otaligaär de debattartiklar jag läst, huvudsakligen skrivna av moderater ochcenterpartister, där debattören letat upp varenda krona då det gäller finansieringen,men däremot helt förbigått att skatten på arbete och sparande sänks rejält ochhelt förbigått vad som kommer att hända i framfiden. Jag återkommer något tilldetta fenomen när jag avslutningsvis kortfattat granskar de övriga partiernasnågot mediokra insatser i arbetet på att ge nationen ett vettigt skattesystem. Det är naivt att tro att man skulle kunna genomföra stora besparingaroch nedskärningar i sociala välfärdssystem som man genomför enmarginalskattereform med på papperet stora skattesänkningar förhöginkomsttagare. Tvärtomär de höjningar av sociala förmåner, t.ex. bostadsbidrag och pensionstillskott,som genomförs med förändringarna av skatteparagraferna egentligeninte annat än en följd av det självklara förhållandet att man inte kan ge storaskattesänkningar åt låginkomsttagare som redan betalar liten eller ingenstatsskatt alls. Moderaternaoch talar också med förakt om den rundgång som enligt derasmening skulle uppkomma genom den helt nödvändiga höjningen av barnbidraget.Jag tycker att ni skall sluta med det. Vad är det i detta avseende för skillnadmellan vårdnadsbidrag och barnbidrag? Om barnbidrag som finansieras medskattemedel är rundgång, är väl vårdnadsbidrag finansierade med skattemedelockså rundgång? Och vårdnadsbidrag skall vi ha. Det hoppas jag vi är överensom. Efter detta konstaterande faller det sig naturligt att övergå fill attgranska de andra partiernas insatser samt att bemöta den kritik som har riktatsmot från våra bröder och systrar i övriga oppositionspartier. Detförefaller praktiskt att ta dem i omvänd storleksordning. Låt mig börja medmiljöpartiet. Miljöpartietvill ha ett grönt skattesystem. Såvitt jag kan utläsa av dess partimotion skallbeskattningen i detta gröna system följa två huvudprinciper. Man vill beskattaändliga råvaror och miljöförstöring. Eftersom beskattningen syftar till enkraftig reducering av skattebasen kommer dessa skatteintäkter att snabbtsjunka. Denandra skattekällan som tänker sig är högre skatt på arbete. Däremotär man frikostig med avdrag. Sålunda lovar man runt ett allmänt avdrag om åriigen för hobbybetonade verksamheter, utan att räkna med den fullakostnaden för detta. påstående att svenskarna skattefuskar såmycket att man inte behöver räkna denna skattesänkning fullt ut gör i sanningmiljöpartiets förslag till ett av skattereformens märkligastefinansieringsförslag. Själva har de tydligeninte räknat med att de åtgärder de föreslår skall be- 1989/90:140 13 juni1990 tyda några förändringar ibeteendet hos svenska folket. Men enligt alla ekonomiska lagar så får givetvismiljöpartiets skatteförslag just en sådan verkan, och den blir kraftig, ochdärför spricker också ballongen. Attlägga om hela det svenska energisystemet till förnyelsebara energikällor, attlägga om trafiksystemet till miljövänliga järnvägs- och fartygstransporter, ärgigantiska uppgifter och utmaningar för svensk industri. Dessa uppgifter löserman inte genom att bekämpa modern industriproduktion och uppmana folk attstanna hemma från jobbet för att spela musik och byta tjänster med varandra.Miljöpartiets politik är i detta avseende politisk svindel, och derasskattepolitik är grunden i denna svindel. Attvpk - numera v - yrkar avslag på skattereformen kommer självfallet inte som enöverraskning. Däremot förvånar den nymornade omsorgen om småföretagen som iverbal form kommer till uttryck i vpk:s partimotion. handlar det också baraom ord. När det gäller handling förs läsaren av vpk-aktstycket snabbt fillbakafill verkligheten. Allavet ju att bakom vartenda avslag på motioner innehållande rättvisekrav försmåföretagen har det stått en socialistisk majoritet i vilken vpk oftast varittungan på vågen. Det gäller krav som rättvisa och likformiga avdrag förpensionspremier, krav om 400-timmarsgränsens avskaffande - för att nu baranämna ett par regler där rättvisa för egenföretagarna nu skapas genomuppgörelsen. Annarsär det uppenbarligen vpk:s avsikt, och kan jag förstå,att fortfarande skall ligga i världstopp då det gäller marginalskatter,skyhögt över de skattesatser som av allt att döma kommer att gälla i deöststater som kastar av sig det kommunistiska oket. När vpk i motionenbeklagar sig över att beredningen av reformen gått för fort, jämför manuppenbarligen inte med de öststater som i en rasande takt reformerar sinaskattesystem för att anpassa dem till marknadsekonomi. Nej,alldeles uppenbart är att vpk haft för mycket bestyr och bekymmer med att jagakonsonanter för att riktigt kunna hänga med. Det är inte utan att manvärdesätter att fillhöra ett parfi som står med båda benen på jorden, när manser bekymmer att likt en sovande höna hålla balansen på ettben - det vänstra. Närriksdagen behandlade reformens första etapp kunde ingen undgå att notera spännviddeni uppfattningar mellan och . De båda hade inte mer änavslutat sina inledande anföranden här i kammaren förrän något som måstebetecknas som det fria kriget brakade loss. Situationen är i sak densamma äveni dag, även om man är litet snällare mot varandra. Närmoderaterna vill sänka skatterna, vill höja. När egenfligenvill ha mervärdeskatt på energi, fast man vrider sig som en orm, vill istället ha punktskatter När egentligen vill ha en anpassning tillEG, fast man även på denna punkt vrider sig som en orm för att sUngra sig, villcentern inte ha någon anpassning till EG. Jo,på en punkt passar galoscherna. Det gäller matmomsen. Här tar hjälp avEG, trots att EG aldrig skulle godkänna förslag till sänkt matmoms.Ibland passar det. fortsätter sitt fördelningspolitiskaillusionsnummer, trots att man för länge sedan upptäckt att momsen är det sämsta fördelningspolitiskainstrument som står att finna då det gäller att hjälpa barnfamiljer ochpensionärer. Nusäger att detta inte är bevisat. Jo, , i varendautredning som har företagits i detta ämne har det bevisats. Fråga ,som var med och utredde denna fråga! Slå även en signaltill , som på ett ärligt sätt följde upp utredningensresultat. Nufyller på med illusionsnumret att utlandet kommer att betalaenergiskatterna för oss om vi fortsätter med punktskatter på energin. Trots vet att resultatet av dessa trolleriförsök blir ökad arbetslöshet och sämrebytesbalans när konjunkturen vänder neråt fortsätter man föreställningen. Moderaternaär inte bättre. får ursäkta, men insatser för att gevårt land det bättre skattesystem som det förtjänar och så innerligt behöver ärinte precis av det heroiska slaget. Närvi har ägnat dagar och kvällar, helg som vardag, åt konstruktivt arbete för attutforma vetfiga skatteregler, har ni använt tiden till att på ett destruktivtsätt desinformera svenska folket om innebörden av förslagen. Det har i långaavsnitt varit deprimerande osakliga aktstycken som era små ungmoderater legati med som blå remmar i trappuppgångarna i sin iver att sprida ut. Ert röstfiskei grumliga vatten under denna process tillhör inte de mest ärorika avsnitten ilandets politiska historia. Jag skall inte inför denna ferie uppmana tillkontemplation, men säkert är det berättigat. Inom skäms vi inte för våra insatser då det har gällt attge landet ett skattesystem som stimulerar fill arbete och sparande och så långtdet är möjligt förhindra skattefusk och ineffektivitet i ekonomin. Vigick till förhandlingarna med rågångarna klara. Riktlinjerna för folkpartietsskattepolitik slog vJ fast vid vårt landsmöte . Beslutetföregicks av ett genomgripande arbete i en synnerligen välkvalifi-cerad internarbetsgrupp. Det presenterades i skriften i februari1987. 1 sina bärande principer överensstämmer det förslag som debatterashär i kammaren med det som arbetsgruppen.från lade fram. Jag är somfolkpartist självfallet inte ledsen för detta. Ett påpekande kan dock vara påsin plats. Frånfolkpartiets sida menar vi inte att arbetet med reformeringen av vårtskattesystem är färdigt i och med denna reform. Vikfiga avsnitt återstår attförbättra. Det gäller t.ex. den s.k. särskilda redovisningsmetoden samt fråganom att göra handelsbolaget till skattesubjekt. Här har också överenskommelseträffats mellan och socialdemokraterna om fortsatt utredning. Ävennuvärdesavskrivningen och periodiseringsfonderna skall utredas vidare. Enligtfolkpartiets mening måste fortsättningsvis skattereformen följas upp under deår som kommer Det är självklart att det inte går att genomföra en reform avdenna omfattning utan att den kommer att vara behäftad med fel. Det är vi heltinförstådda med. Också kapitalbeskattningens konsekvenser måste följasnoggrant sedan reformen trätt i kraft. Det är särskilt viktigt i en värld medökande internationell ekonomisk integration. Förmögenhets- samt arvs-och gåvobeskattningen har inte omfattats av ut- 1989/90:140 13 juni1990 4Riksdagens protokoll 1989/90:140-142 1989/90:140 13 juni1990 Det är viktigt att även på dessa områden förslag om lägreskatter snabbt läggs fram av regeringen. kommer i sitt anförandeatt ta upp förslag på dessa områden. Med dagens beslut kommer möjligheter att skapas för en bättreutveckling av svensk ekonomi. Därigenom kommer också möjligheter att skapas fören successiv sänkning av skattetrycket. Momsen kan sänkas, och ekonomikan länkas in på rätt spår. Jagyrkar därför, herr talman, bifall till hemställan i det betänkande vinu debatterar med undantag för de punkter där vi reserverat oss. I syfte attunderlätta beslutsfattandet avstår jag från att yrka bifall fill reservationernamen hänvisar till innehållet i desamma. Anf.22 BO () replik: