prot · GD0990 · 1989-12-31 00:00:00 — De företag som både och har pratat om harlyckats på marknaden är jusl sådana företag som har fått stöd från samhälletför alt introducera ny teknik och satsa på design och marknadsföring. Det är delitet större förelagen, som har haft förutsättningar för att klara den byråkratisom den hittillsvarande stödpoliliken har inneburit. Från cenlerpartiets sida anser vi att det var fel att 1988och 1989 förändra lekopolitiken genom alt la bort målsättningarna. Del äralltid bra med en målsättning för en verksamhet, för att man skall veta vartman vill gå. Det finns alltid en viss nivå som inte skall underskridas, och jaganser alt den nivå som tekoindustrin har kommit den lägsta som kanaccepteras. Det finns bäde regionalpolitiska, försörjningspoliliska och ävenkullurpolitiska motiv för atl lekoindustrin skall vara kvar. När beslutet fattades om att inte omförhandlamultifiberavtalet, som löper ut , gjordes det mot den bakgrunden, framförallt från socialdemokratiskt håll, atl den tredje vägens ekonomiska politikhade gett företagen ekonomisk styrka för alt kunna klara del. Från hissade vi redan då varningsflagg ochsade all del inte var riktigt på det sättet. som del gjordes endevalvering och företa- gen på detsättet fick bättre konkurrensförmåga trappades det stöd som gavs av, och deflesta företag märkte inte någon särskild förbättring. vet vi dessutom atl den tredje vägens ekonomiskapolitik inte var så lyckosam. Den har hamnat i ett moras, och vi har storabekymmer med atl ta oss därifrån. En annan sak är alt avvecklingen av multifiberavtalet justnu förhandlas i . som de förhandlingarna pågår går vi i Sverigealltså ut och säger att vi avvecklar våra begränsningar De man talarom kan inte lösa sina problem genom att sälja sina produkter till . Viär en alldeles för liten marknad för att över huvud laget klara det. Inteheller skulle konsumenterna tjäna så förfärligt mycket på del. Jag såg ett par rader i den reservation under vilken HädarCars namn slår först. Den är avgiven av och . Därskriver man; "Importrestriktionerna har utöver högre konsumentpriser inneburitall utbudet av varor för konsumenterna har begränsats." Det är väl ändå all la i. Jag skulle nästan vilja säga attdet är nonsens. Vi har ett utbud av tekoprodukter i som är långt störreän vi egenlligen kan förbruka. Det är ett av de bekymmer vi har haft. När nu importbegränsningarna successivt har trappats nedhar lågprisimporten ökat och de företag vi har i har fått ökadebekymmer Flera av de företag som vi trodde var bärkraftiga och som var siarkaflyttar nu ul sin verksamhet från . Jag kan inte förslå att det kan varaen målsättning för svensk näringspolitik att så skall bli fallet. Vi lalar i många sammanhang om atl vi skall ha en levandelandsbygd, ett levande , levande bygder Jag skulle vilja påslå altförutsättningen för atl vi skall kunna ha de levande bygderna är all del finnssmåföretag. För oss på min hemort och på många andra ställen i ärtekoföretagen just de små förelag som ger bygderna deras liv tillsammans medjordbruket och skogsbruket. Del är därför det är olyckligt att man gör på dettasätt. Del hade varit rimligt att man deltagit i förhandlingarnaoch fört fram idén om att vi skall ha en fri världshandel. Det är vi tämligenöverens om vore bra. Vi borde vänta med atl göra någonting lill dess andraländer i också gör någonting. Vi borde rimligtvis kunna ha samma reglerpå det här området som EG har Här talas om EG;s frihandelspolitik. Men EG bedriverinte i det här avseendet någon frihandelspolilik. Hade svenska tekoföretagsamma regler som företagen i skulle de klara sig belydligl bättre. Men dethar de alltså inte fått. Den utveckling vi har haft har överraskatmånga. 1988 hade vi ca 24 000 anställda inom lekoindustrin. 1990 har densiffran gått ner till ungefär 21 500. Det är alltså en ganska kraftigminskning, och del är på ett litet område i som detta sker Mol den här bakgrunden hade det varit rimligt alt ha kvarmålet om atl en viss del av den svenska konsumtionen skall tillverkas iSverige. Jag tycker dessutom att det kunde vara rimligt att vi hade sammaregler för importen frän lågprisländerna som har Då skulle vi få enjämlik konkurrens. Jag lycker dessutom atl det vore rimligt att statensatsade på tekoförela-gen med industristöd. Jag kallar inte det, som KarinFalkmer sade, en sub- Subvenlionspolilik är en sak, satsningarpå en näring är någonting helt annat. Sådana måste vi kunna göra, det har vialltid gjort. Del måste vi våga göra om vi i fortsättningen vill ha eltnäringsliv. Det är rimligt att staten gör sådana satsningar Just de företag sombåde och har pratat om, som har klarat sig bra, hargjort del tack vare all de har kunnat tillägna sig den här typen av stöd ochkunnat utveckla sina företag. De är framgångsrika. Men också de har bekymmer . Också de överväger alt i nuvarande situation flytta ul sin verksamhet. Detskulle vara myckel olyckligt för oss om så blev fallet. Naturligtvis borde vi också som företrädare för landetSverige, för staten, för landslingen och kommunerna i större utsträckning köpade tekoprodukter vi behöver i . Vi har haft en debatt om uniformernatill vårt försvar Jag har inte backaten tum från den uppfattning jagredovisade då. Jag skall inte ta upp hela den debatten . Jag vill baraunderstryka viklen av att samhället har en upphandlingsförordning, som gör detmöjligt att lägga in sådana värderingar som att vi skall ha kvar en sådan härverksamhet i . Men vi har den inte om vi inte gör något. Företagenkommer inte alt kunna fortsätta under vilka omständigheter som helst. Det ärför sent att ropa efler dem den dag de är nedlagda. För många bygder i och framför allt föross i Sjuhä-radsbygden är tekoindustrin en mycket viktig näring. Därför hoppasjag att skall kunna fatta beslut som är till gagn för lekonäringen.Vi har försörjningspolitiska, regionalpolitiska och andra målsättningar som gårihop med att tekoindustrin kan bevaras för framtiden. Med delta vill jag yrka bifall till vårareservationer till detta betänkande, reservationerna 1, 3, 5, 8 och 10. Jag skulle också vilja säga fill , när hontalar om atl utvecklingsländerna skulle vara betjänta av att vi tar bort vårabegränsningsregler, all vi överskattar konsumenters förmåga atl köpaså myckel tekoprodukler att de uppfyller detta krav. Men man kan också sägaatl de länder som har begränsningsavtal kommer atl förlora på detta,eftersom de har en marknad i . Det kan de inte vela om de har sedan. Fördem är del ingen fördel all begränsningsavtalel försvinner Jag ser det inte somnågot egentligt stöd till dessa länder atl bedriva handel med dem, om vi inte ärberedda att betala rimliga priser för de produkter de säljer Under della anförande överlogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar 125 () replik; Det allra bästa hadenaturligtvis varit om vi i hade varit fullvärdiga medlemmar i , såatt vi där hade kunnat driva samma politik beträffande multifiberavtalet som vinu driver här i riksdag. 126LENNART BRUNANDER (c) replik: Jag delar inte uppfattning attdet vore så bra om vi just nu vore fullvärdiga medlemmar. Men jag förstår inteKarin Falkmers konsekvens i detta sammanhang. Å ena sidan vill moderaternavar med i EG, å andra sidan vill ni inte ha samma regler som EG. AnL 127 () replik: Konsekvensen är myckel enkel. Genom att i EGfå de länderna att gå in för frihandelspolilik, dvs. avbrytamuliifiberavtalen, skulle vi naturligtvis ännu bättre medverka tillutvecklingsländernas utveckling. Vi är nu med i EFTA. Jag kan bara som ensakupplysning lala om atl är elt land som över huvud taget inte harnågra mullifiberavtal med något land. 128 () replik: har över huvud tagel litet andraförutsättningar än vad har också i det här avseendet. De beskrivningarsom har gjorts av tekopolitik går inte att överföra på svensktekopolitik. Detta har varit uppe lill diskussion tidigare. Jag tror snarare för min de), att också vi,om vi hade varit medlemmar i , hade fått tillägna oss dess syn på dessafrågor Då hade vi haft de begränsningar som EG har Vi år ganska små. 1 vårt land bor 8 miljoner människor,medan EG omfattar 100 miljoner människor. Vi skall inte heller i det avseendetöverskatta vår förmåga. Då tror jag alt vi gör ett mycket stort misstag. Förste vice talmannen anmälde altKarin Falkmer anhållit atl till protokollet få antecknat atl hon inte ägderätt till ytterligare replik. 129ROLF L (vpk): Vpk har hävdat atl den svenskatekoindustrin är värd att bevara och utveckla. Skälen för delta är många. Tekoär en bransch med traditioner, det är en bransch som är starkt kvinnodominerad.Det är troligen den enda industribranschen med fler anställda kvinnor än män.Man kan säga atl kvinnlig tradition och erfarenhet har förts över lill ochvidare inom och av modern industri. Tekoindustrin sysselsätter också elt stort anlalmänniskor, även om antalet nu snabbi minskar För elt par år sedan var det 25000, och är vi, om ulvecklingen fortsätier som den gjort de senste åren,snart nere i 20 000 anställda inom teko. Tekoindustrin har också stor lokal betydelse.Sjuhäradsbygden i är t.ex. fortfarande starkt beroende avtextil- och konfektionsindustri. Det innebär att nedgången för den svenskatekon slår ojämnt och orättvist. Det är först och främst förvärvsarbetandekvinnor som drabbas av nedgången, och det är först och främst Sjuhäradsbygdensom drabbas och har drabbats av den. Del är också uppenbart att branschen behöver stöd. Delinser även regeringen. Men ulvecklingen visar atl del stöd som harutgått och som utgår är otillräckligt och felinriktat; det har inte löstbranschens problem, och det finns ingenting som tyder på att det kommer attlösa branschens problem. Det är över huvud taget en mycket nedslående bild avutvecklingen som redovisas från SIND i Teko 89. Det är en minskning iproduktionsvolym, det är en minskning i antalet anställda, och man är långtifrån den gamla målsättningen, som visserligen är upphävd men som tidigaregällde för inhemsk tekoproduklion, dvs. att av tillförseln till densvenska marknaden skulle komma från svensk industri och alt 1978 årsproduktionsvolym skulle upprätthållas. Vpk har aldrig gått med på att dessa mål upphävts. Vitycker alt del är värdefullt med mål, och vi tycker atl dessa mål skall gälla.I della är vi överens med och . Målen skall varagrunden för en offensiv satsning inom teko. Det behövs offensiva satsningarsom utgår från att tillverkning av kläder, skor och textilier är en svenskbasproduktion som är av belydelse för hela landet och för hela samhället.Därför efterlyser vi ett genomarbetat och långsiktigt program med dennainriktning, en inriktning mol all utveckla svensk teko, tillföra modernteknologi och salsa på design, marknadsföring och export. förslag, som har presenterats i betänkandet och ireservationer till betänkandet, om utvecklingslån kan med fördel ingå i ensådan offensiv satsning. Elt betydande problem för svensk teko som har berörts avde föregående talarna, fast med olika infallsvinklar, är konkurrensen fränlågprisländer Vi i vpk accepterar inte att de importbegränsningar som i i multifiberavtalet avskaffas från , åtminstone inte ulanatt konsekvenserna för svensk teko utreds noggrant. Vi har, inom parentessagl, svårt alt förstå att regeringen, som är anhängare av EG-inlegrering, ochde partier som är anhängare av EG-inlegrering i denna fråga vill gå snabbarefram än sin förebild, EG. En förutsättning för atl avskaffa imporlbegränsningarna ärför vår del att vi får garantier för att produktionen i exportländer sker påsådant sätt atl del är acceptabelt frän social och miljömässig synpunkl, dvs.atl det införs socialklausuler när det gäller import av lekoprodukter. Den offentliga upphandlingen är givetvis också av storbelydelse. Vi lycker att svenska produkter måste kunna köpas i störreutsträckning av staten, landstingen och kommunerna, än vad som är möjligt . Det kan medföra ökad säkerhet och ekonomiska fördelar, och det kaninnebära det stöd som svensk lekoindustri behöver för att kunna slå på egnaben. Det är fördelar som måste vägas in. när man fattar beslut om offentligupphandling. Med det här vill jag yrka bifall till reservationerna 1,3, 5 och 9, dvs. de reservationer som jag står bakom. AnL L30REYNOLDH FURUSTRAND (s); beslutade vi här i omindustripolitiska åtgärder för tekoindustrin inom en ram på 255 milj. kr,räknat på en treårsperiod från /90. slog då fast attdet krävdes fortsatta stödåtgärder, så att lekoföretagen skulle få möjligheteratt ytterligare stärka sin konkurrenskraft. Densenaste rapporten, Teko 89, som utgivits av statens industriverk och sominnehåller en bedömning av industrins ulveckling och möjligheter för denärmaste åren, slår också fast atl de föreslagna åtgärderna blir nödvändiga. I SIND;s rapport konstateras tyvärr att 1988 blev eltoväntat svagt år för svensk tekoindustri. Produktionsvolymerna beräknas haminskat inom textilindustrin och med inom trikå- ochkonfektionsindustrin. SIND gör också den bedömningen att minskningen ärungefär likartad, även om en mycket liten förbättring kunnat noteras. I årets budgetförslag föreslås nu atl 85 milj.kr skall anvisas för /91 till industripolitiska åtgärder förtekoindustrin. Merparten av beloppet, minst 60 milj. kr, skall enligtregeringens önskemål gå till branschfrämjande åtgärder, och det gäller då främstområden som exportstöd, teknikspridning, produktutveckling, design samtutbildning. Högst 25 miljoner skall användas för forlsatl verksamhet med låntill rationaliseringsinvesteringar, I sju motioner las stödet till tekoindustrin upp frånolika utgångspunkter I en moderatmolion krävs atl stödet till tekoindustrinhelt skall upphöra, I en folkparlimolion vill man inte gå lika hårt fram utananser att 5 miljoner, då reserverade för Proleko. I encenlermotion anser man alt 150 milj. kr skall avsättas för atl genomföra enform av utvecklingslän. Dessa lån kallades avskrivningslånoch hade något annan karaktär I en vpk-molion vill motionärerna ha elt heltnytt lekoprogram, och man vill också att möjligheten till utvecklingslänprövas. Det är onekligen en brokig väv som dessa olikaförslag utgör. Jag vill understryka att jag har den största respekt för minamotståndares synpunkter, men jag delar dem inte. Frågan är om väven inte meroch mer börjar likna en gammal sliten trasmatta, som några på den ena sidanförsöker repa upp och några på den andra sidan försöker lappa i. De rationaliseringslån som finns har tillkommit för attge framför allt konfeklionsindustrin, som ofta är arbetskraftsiniensiv,möjlighet atl åstadkomma bättre effektivitet och bättre rationaliseringar.Frågan om utvecklingslån har. på initiativ, prövats av statenspris- och konkurrensverk. SPK konstaterar i en särskild undersökning alt deföreslagna utvecklingslånen av olika anledningar var en sämre stödform än denuvarande ralionali-seringslånen. har de senasteåren avslagit förslag om all införa s.k. utvecklingslän. Det finns, som jag ser det, framför allt två skäl till attäven nu avslå ett sådant förslag. Del första är alt utvecklingslänen har enmera generell karaktär. De utgör alltså ingen möjlighet att koncentreraresurserna till företag med en eventuell utvecklingspotential. Del andra skäletär att införandet av den föreslagna låneformen skulle komma att uppfattas somatl skulle göra ett avsteg från vad vi förbundit oss lill ihandelspolitiska avseenden. Som jag tidigare nämnt beslutade vi här iriksdagen om ett treårigt åtgärdsprogram för lekoindustrin, och jagär övertygad om atl åtgärderna är både rikliga och i visst avseende nödvändiga.Visst kommer det all krävas insatser av varierande slag, och visst är detviktigt alt SIND gör en kontinuerliguppföljning av ulvecklingen inom branschen och kanaliserar insatserna på bästasätt. Vi sade att de små och medelstora företagenmåste uppmärksammas mera. och det är angeläget all del arbetet får fortsätta. Jag kommer själv från en valkrets där det finns två sloralekoförelag, ett i och ett i , och jag har åkt runt iSjuhäradsbygden. Jag har sett och ser fortfarande hur förelagen utvecklas, hurgamla maskiner ersatts med nya och tekniskt mycket avancerade, hur nerslitna lokaleroch dålig arbetsmiljö förbättrats på ett näst intill revolutionerande sätt. Den här utvecklingen har tillkommit tack vare en klok ochförnuftig politik, och den har skapats av en kunnig och kompetent arbetskraftoch förelagsledning. I ett avseende kan jag dela den uppfattning som bl.a.förs fram i en vpk-molion, nämligen alt utvecklingen av lekobranschen inte ärödesbestämd, utan regeringspolitiken och riksdagsbesluten avgör vilkamöjligheter branschen får Vi har lyckats bra, och vi kommer sannoliktatt göra det framöver också. frågade om del skall införas någraylleriigare begränsningar när det gäller importen av tekoprodukterBegränsningarna skall upphöra fr,o,m, 1991, och min bedömning är den all omutvecklingen går i den riktning som vi anvisat, så kommer inga ytterligarebegränsningar att behöva införas. Med det anförda ber jag atl få yrka bifalllill utskottets hemställan och avslag pä reservationerna. Prot,1989/90:90 AnL 131LENNART BRUNANDER (c); liknade tekopoliliken viden gammal trasmatta och sade alt en del håller på och repar upp den, medanandra lagar till. Del är ingen tokig beskrivning egentligen. Moderater ochfolkpartister har ju länge hållit på och repat och slitit i mattan för atlförsöka förinta den. hjälper socialdemokraterna också till alt riva uppmattan, medan vi från sida försöker, i den mån vi klarar av det,alt laga lill den. Det här är tyvärr elt mönster som vi ser Sedan redogjorde för den, som hansade, överraskande dåliga utveckling som svensk teko hade fått 1988 och 1989,Det är nog riktigt alt det var någol överraskande, för vi hade kanske väntatoss atl det skulle bli något bättre än vad del har varit. Men, som ReynoldhFurustrand kanske drar sig lill minnes, varnade jag redan när besluten togs1988 och 1989 för den här utvecklingen. Vi kunde redan då se atl den tredje vägens ekonomiskapolifik inte var så gynnsam, inte var så bra för de här företagen - och inteför några andra heller för resten. Därför har besluten fått ödesdigrakonsekvenser Det är synd, tycker jag, alt inte socialdemokratin harlänkl om litet grand med anledning av del här, och jag skulle vilja ställafrågan lill ; Har utvecklingen ändå inte gett elt motivtill och borde den inte har gett er en fundering om alt ni borde ändra på endel saker, så atl det hade blivit en bälire ulveckling och så att de svenskaföretagen hade fått något så när jämförbara förhållanden med de företag somfinns ute i ? AnL 132HÄDAR (); Låt mig inleda med alt yrka bifall lillreservationerna 2, 4 och 7. Sedan, , kan vi hälla med kommunisternaom att utvecklingen inte är ödesbestämd. Men enligt min uppfallning är delinte i första hand staten som avgör om utvecklingen för svensk teko kommer attbli ljusare eller mörkare, ulan det är i första hand kraften och styrkan hos demänniskor som driver tekoföretagen i , Det är ändå, måste jag utgå ifrån, även socialdemokratinsuppfattning att det förhåller sig så, för även om ni vill lägga utytterligare 85 miljoner i branschstöd är också er uppfattning att del nu ärsista gången som ett sådanl stöd skall ges. Det tyder väl på atl någonslanslångt, långt, långt in i den socialdemokratiska hjärteroten finns trots alltnågon liten tilltro till de människor som arbetar i förelagen i olikabefattningar, en tro på alt de kan göra någonting, även när inte staten griperin med olika kryckor, för mer än så är del ju sällan staten kan åstadkomma. Sedan tyckte att det var såöverraskande att det fanns olika åsikter om tekopolitiken och beskrev dem somnågon form av lapptäcke. Ja, del finns olika åsikter om tekopoliliken, och detfinns en viss konsekvens i åsikterna om tekopolitiken. Jag tycker inte alt dentekopolitik som , vpk och också företräderär en klok tekopolitik, med 30-procentskvoler för den svenska delen av de tekoproduktersom används i , Jag har argumenterat mot den under lång lid och mångagånger, men jag har också erfarenheten alt de är konsekventa i sin inställning. På samma sätt känner jag igen den argumentering, ihuvudsak, som kommer från . De har varit litet darriga ett litettag. Jag hade anledning atl debattera tekopolitiken även med förnågra år sedan, i varje fall i delar och detaljer, där det fanns ett inslag avprotektionism. Kanske får vi, om den som anmält sig som sista talare idebatten finns kvar, se ytterligare en liten släng av det från moderathåll. Men som helhel har och kunnat argumentera frånsamma utgångspunkter Det är socialdemokratin som har rört sig och svängt pågungbrädan. Det är roligt, tycker vi, att argumenteringen här i kammaren och påannat sätt har förmått socialdemokraterna atl komma till en klokare ståndpunkt.Men jag tycker inte, om man själv överger sina ursprungliga idéer och åsikter,atl man skall vara så överraskad över atl andra slår fast vid sina. Det ärfaktiskt jusl det som har hänt inom tekopolitiken. Slutligen, fru talman, är och jaguppenbarligen överens om att det vore orimligt om man i del här läget, närimportrestriktionerna skall vara avskaffade , inför nyaimportbegränsningar Jag gläder mig åt det konstaterandet, och jag hoppas attReinoldh Furustrands och min uppfattning i detta avseende också skall vara densvenska regeringens. AnL 133KARIN FALKMER (m); Industristödet har pumpats in i tekoindustrini . Det måste vara mer än rimligt att , i en högkonjunktur medgott om arbeten, låta branschen slå på egna ben. Den trasmatta talade om är mernedsliten än vad den hade behövt vara, inte beroende på brister i stödpolilikenutan beroende pä den socialdemokratiska tredje vägens politik. 134 (): det var intelekopolitiken jag liknade vid en gammal trasmatta. Det var de olika förslageni betänkandet, där några vill ta bort stöd och några vill öka slödelytterligare. Vi kommer inte att ändra inriktning, , Påden punkten tror jag alt jag måste göra besviken. Jag troratt den utveckling som vi har slagit in på är den rätta. Deninternationalisering vi också verkar i och får del av gör atl vi måste la värtansvar för den framlida inriktningen. frågade om jag inte har tilltro tillmänniskorna. Visst har jag tilltro till människorna. Jag nämnde i mittinledningsanförande alt jag har åkt runt och filial på hur dessa industrier harutvecklats. Jag har umgåtts och umgås med människor som verkar inom dessaindustrier, och jag har sett vad man kan åstadkomma. Jag träffar fackligaföreträdare och företagsledare som gör fantastiska insatser Jag är emellerlid övertygad om all denna bransch, för atlkunna få förutsättningar alt stå på egna ben, vi har anvisatbehöver de olika former av stöd som vi också har tagit fram. Jag tror inte genom atl klippa bort dessa stöd kan få branschen att stå påegna ben. Men långsiktigt är det naturligtvis målet. När vi titlar oss omkring i vär omvärld ser vi vilkaenorma problem motsvarande företag i andra länder har Strukturerna i dessaföretag är helt annorlunda än strukturerna i de svenska. De svenska företagenborde alltså ha synnerligen mycket bättre förutsättningar atl hävda siglångsiktigt. Jag är också fullständigt övertygadom all den framtida importpolitiken kommer att se annorlunda ut , Jaghar respekt för kunnande som gammal uirikeshandelsminisler, och jagkänner att del är viktigt och angeläget att vi tar vårt ansvar när del gällerde länder som har behov av alt i delta land föra in de varor de kan tillverka. Anf, 135LENNART BRUNANDER (c); säger att del inte blirnågon ändring i fråga om den socialdemokratiska politiken. Att svensktekoindustri har bekymmer, att delar av den flyttar sin verksamhet frånSverige och andra delar går i konkurs och lägger ned kommer inte alt påverkaden socialdemokratiska politiken. På den punkten säger att han gör migbesviken. Men det är inte bara jag som blir besviken, utan alla tekoarbetare iVingåker och på andra ställen blir också besvikna. De är besvikna, därför altsocialdemokraterna inte bryr sig om dem längre. Prot,1989/90:90 Den socialdemokratiska tekopoliliken syftade ett tag tillatl stärka den svenska tekoindustrin.