prot · GD0932 · 1989-12-31 00:00:00 — i har frågat mig om jag är beredd alt medverkalill förändringar i lagstiftningen så att åldersgränsen för inköp av alkohol isystembutiker blir densamma som myndighetsåldern. Förinköp av alkoholdrycker i en systembutik måste man vara , men för atl bliserverad på restaurang behöver man bara vara . Vid inköp av öl, klass II, gäller också 18-årsgränsen. Rättenatl göra inköp i systembutik har tidigare haft anknytning lill myndighetsåldern.Sambandet bröts , när myndighetsåldern sänktes lill utan attåldersgränserna i alkohollagstiftningen ändrades. Inte heller när 1977 årsalkoholpolitiska beslut fattades ansågs det lämpligt att sänka åldersgränsentill för inköp i systembutik. InomNorden är myndighetsåldern även i , och , medanåldersgränserna för inköp av alkoholdrycker varierar. har en enhetlig18-årsgräns. har samma regler som , medan har en20-årsgräns för såväl försäljning i systembutik som servering av sprit pårestaurang. För öl och vin som serveras på restaurang gäller däremot i Norgeen 18-årsgräns. IUSA har åldersgränserna höjts till i praktiskttaget samtliga delstater. Motivet för höjningen av åldersgränsen i harfrämst varit hänsyn lill trafiksäkerheten; ungdomar är överrepresenterade ialkoholrelaterade trafikolyckor. En samordning med myndighetsåldern har alltsåinle betraktats som självklar, vare sig i eller i andra länder. Missbrukav alkohol medför risk för svåra medicinska och sociala skador. En särskiltutsatt grupp är unga människor. Del är då naturligt alt samhället söker skyddade unga med hjälp av särskilda regelsystem. Åldersgränser för inköp ochservering är elt uttryck för della. Också andra regler som finns i 2Riksdagens protokoll 1989/90:32 1989/90:32 24november 1989 Svarpå interpellationer och fråga alkohollagstiftningen tarsikte på all motverka alkoholkonsumtion hos unga människor. Alt påverkaungdomens inställning till alkohol är viktigt. Information, opinionsbildandeinsatser och andra förebyggande insatser riktar sig i stor utsträckning lillungdomar. Folkrörelser, de ungas egna organisationer samt kommunala ochstatliga myndigheter är vikliga aktörer i dessa sammanhang. Undersökningarav alkoholvanor bland ungdomar visar atl del ägt rum en markant ökning avalkoholkonsumtionen i ungdomsgrupperna . Debulåldern för alkoholhar sänkts, och antalet berusningstillfällen bland unga har ökat. uppgår ökningen av den totala alkoholkonsumtionen iungdomsgruppen lill . Färskaundersökningar pekar också på att del finns ett samband mellan ökningen avantalet våldsbrott och en ökad tillgänglighet av alkohol. Ensänkning av åldersgränsen för inköp av alkohol vid systembutiker skulle sannoliktöka alkoholkonsumtionen bland ungdomar. Jag är inte beredd alt verka för ensådan utveckling. I stället finns del enligt min mening skäl all överväga enhöjning av serveringsåldern till , vilket också uttaladeföregående vecka. Den frågan bereds i . i (m): Jag tackarför svaret. Närjag gick i skolan fick jag lära mig av min zoologilärare atlstrutsen inte finns i vill tillstånd i . Strutsen har den egenskapenalt den när den blir attackerad av problem sticker ner huvudet i sanden. Närjag följer den svenska alkoholdebatten kan jag konstalera alt strutsensannerligen finns i vårt land. Närman ser hur myckel alkohol vi konsumerar i per invånare och år ochjämför med andra länder, kan man få ell inlryck av all industriell, social,ekonomisk och kulturell verksamhel inle fungerar i någol land förutom Sverige.Så är inte fallet - del vet vi alla myckel väl. Jagtycker inle om all statsrådet i svaret talar om ungdomar, när jag talar om enprincipfråga. Del handlar om människor som är myndiga, som alltså, inte längreär ungdomar. Atl man lar ifrån dem rätlen att köpa en flaska lätt vin påSystembolaget är hell ofattbart och går inte att försvara - om man nu inleskall likna en struts. En18-åring har räll att della i valen till riksdag och kan ävenbli invald i . kommer säkert någol parti, i ivern alt stödjaungdomarna eller för att verka ungdomsvänligt, atl lansera en kandidat med klarchans atl bli ledamot i riksdag. Vad händer då? Jo, då får den härpersonen della i övergripande alkoholbeslul, men köpa en flaska lättvin påSystembolaget får han eller hon inle lov att göra. Var någonslansfinns konsekvensen i delta? Skulledet sedan vara så äventyrligt all jag - om jag är kvar i vid deltillfället vet man ju inle - på milt rum skulle bjuda denna ledamot som inlefyllt på ell glas vin, är lagstiftningen i det fallet litet suddig. Menskulle jag vara s.k. skickebud och köpa en flaska vin till en ledamot av riks- dagen som inte fyllt 20 årär jag kriminell. Atl logiken lyser med sin frånvaro är väl hell uppenbarl. Närman fyller kan man ta körkort. Del klarar fakliskl de flesta svenska18-åringar. Då får de ta del stora ansvar del innebär atl framföra bil itrafiken. De måste fatta snabba och ibland mycket avgörande beslut. Men köpa enflaska lällvin på Systembolaget, del får de inle lov alt göra. Pojkarnakan t.o.m. få göra värnplikten. Har man ekonomiska resurser, får man delta ihur stora transaktioner som helst. Det kan handla om miljonbelopp. Men betala34:50 kr. för en flaska lättvin på Systembolaget, det får man inte lov attgöra. Mankan, herr talman, få lov atl la del största ansvaret som kan läggas påmänniskor, nämligen att uppfostra egna barn. Men köpa en flaska lällvin för altfira ditt bröllop eller ditt barns dop, det får du inte lov atl göra om du intehar fyllt . Detfinns massvis med andra exempel inom detta område där all konsekvens och alllogik lyser med sin frånvaro. Jag skall bara nämna ett till. Föratt bli anställd som försäljare på Systembolaget räcker del inle längre alt manär myndig, utan man måste ha fyllt och får då bara sälja till dem som harfyllt . Har man däremot fyllt kan man gå på restaurang och bliserverad sprit av en 18-årig servitör. Jag skall inte upprepa mig om konsekvenseller inkonsekvens. Jag tycker de här exemplen räcker. Jag är väl medveten om alt alkoholen har ställt till en del problem.Men jag undrar om det egentligen är alkoholen som är grunden till problemen.Där finns bakomliggande faktorer. Jag skall till slut säga atl jag faktisktinle tror atl statsrådet själv tror på del han själv har skrivit isvaret. Gå ut och förklara för myndiga människor mellan att de fårlov atl göra allting annat i samhället, men köpa en flaska lällvin är dem inleförunnat! 1989/90:32 24november 1989 Svarpå interpellationer och fråga Jag skall för min del inte la upp någon alkoholpolitisk debatt med StenAndersson i . Jag får bara konstalera all kanske har haftlitet otur med sin interpellation så till vida all sedaninterpellationen väcktes hade en omfattandealkoholpolitisk debatt. Jag vet inle huruvida utnyttjadetillfället alt della i den debatten och lala om för sina riksdagskollegor vilkastrutsar de var. Dendebatten utmynnade alltså i ett uttalande från sida, i vilket manbegärde alt regeringen skall överväga en 20-årsgräns också för servering pårestaurang. Delta kommer atl prövas i samband med den översyn avalkoholpolitiken som sker i . Vi konstaterar att det alltsåfinns ett riksdagsuttalande med myckel stor majoritet. Det hade kanske varitriktigare att de synpunkter som nu framför, och som hannaturligtvis har rätt alt ha, hade framförts , när den alkoholpoliliskadebatten hölls, än alt vi skall hålla på och replikera om dem . Medanledning av många exempel på inkonsekvenser, att man har rättall sitta i och fatta beslut om man skulle komma in här som 18-åring,men all man inte har rätt alt gå och köpa en flaska vin Svar på interpellationer och fråga påSystembolaget, vill jag bara helt kort säga atl detta kan exempUfieras hur långlsom helst. Man kan faktiskt sitta i utan all ha körkort, trots atlman är betydligt , men ändå ha rätt atl delta i beslut om hurkörkorlslagstiftningen skall vara utformad. kan förmodligen likalitet som jag köra jumbojetflygplan. Men behövs det en lagstiftning somreglerar vad som skall gäUa på flygsäkerhetens område är vi båda bemyndigadealt sitta i och delta i beslut i det avseendet, osv. Detta är ingetunikt för alkohollagstiftningen. Jag konstaterar bara all hargjorl elt uttalande som går i precis motsatt riktning mot vad , och del uttalandet kommer regeringen atl pröva vid översynen avalkoholpolitiken framöver. STENANDERSSON i (m); Jag trodde faktiskt att statsrådetHulterström hade så mycket verklighetsanknytning atl han hade förstått ochibland märkt att vi i denna riksdag har fattal beslut som saknar all förståelseutanför detta hus. Det beslut vi eventuellt kommer att fatta i den här frågankommer att tillhöra den kategorin. Det var inte jumbojet, körkort och hela det program somstatsrådet tar upp som jag talade om. Jag sade att en människa i sombhr är myndig och får göra aUling, har alla rättigheter och allaskyldigheter som en myndig människa har och skall ha, men köpa en flaskalättvin med en alkoholhalt på tycker statsrådet inte att han ellerhon skall få göra, för det kan vederbörande inte hantera. Jag såg statsrådet i en debatt i TV . Hanhade problem med att försvara skatteomläggningen. Det är exakt samma exempel.Delta kan han inte försvara. Jag skulle vilja se statsrådet ute på en skola därdel finns 1819-åringar stå och tala om för dem: Ni har alla möjligheter ochfår göra allting, men köpa en flaska lättvin är er inte förunnat. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 1989/90:29 om prioriteringarnainom vården Margö har ställt fyra frågor tillmig: Anserregeringen att sjukvårdens nuvarande andel av BNP på är lagom stor? Finns det någonpraxis för de prioriteringar som sker i vården ? Går del atlpåvisa alt några patientgrupper får slå tillbaka genom dess prioriteringar? Finns det,enUgl regeringens mening, behov av riktUnjer för framtida prioriteringar inomvården? Hälso- och sjukvårdens andel av BNP säger egentligen inlenågol om de faktiska resursbehoven.Den refererade procentandelen används vanligtvis för att göra internationellajämförelser, offentliga debatten hävdas ofta alt hälso- och sjukvården har otillräckligaresurser. menar vissa debattörer atl det finns tillräckligt medresurser, men att dessa inte utnyttjas effektivt, bl.a. beroende av att del tartid för verksamheten atl anpassa sig till nya medicinska landvinningar. Jag ärför egen del inte beredd att ange hälso- och sjukvårdens resursbehov i termerav kronor, antal anställda eller något annat Uknande mått. Enligtde erfarenheter som har sker prioriteringen i del vardagUgaarbetet inom hälso- och sjukvården tämligen enhetligt och enligt värderingarsom är gemensamma för alla delar av landet. Dessa värderingar bygger påkunskaper och erfarenhet från utbildning och daglig yrkesverksamhet. På varjemottagning och avdelning inom hälso- och sjukvården prioriterar personalen deinsatser som skall göras utifrån en bedömning av vilka medicinska behov sompatienterna har. Endast undantagsvis finns det på central nivå formuleradekriterier för prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Ett exempel på vårdsom genom centralt vidtagna åtgärder getts en särskild prioritet är det bidragpå 140 milj. kr. fr.o.m. som regeringen ställt tillsjukvårdshuvudmännens förfogande för att minska köerna till gråstarrs- ochhöftledsoperationer samt kranskärlsingrepp. Detfinns inga kända studier som visar atl prioriteringar inom det dagUgavårdarbetet leder till att några patientgrupper får stå tillbaka. Regeringoch riksdag har genom hälso- och sjukvårdslagen ställt krav på att hälso- ochsjukvården skall planeras med utgångspunkt i befolkningens behov. I dettaligger bl,a. att planeringen skall gälla avvägningen mellan olika hälso- ochsjukvårdsinsatser. Det åligger varje sjukvårdshuvudman att fatta beslut omprioriteringar inom det egna området. När del gäller medicinskaställningstaganden som berör enskilda patienter, kan sådana beslut endastfattas av vårdpersonal. Nationelltfastställda riktUnjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården skullelätt kunna bli ett hinder för utveckling av nya tekniker och metoder somsyftar till att öka verksamhetens kvalitet och utnyttja resurserna på etteffektivt sätt. 1989/90:32 24november 1989 Svarpå interpellationer och fråga MARGÖ (vpk): Jag tackarstatsrådet för svaret. Vårhälso- och sjukvårdslag föreskriver en vård på lika villkor för hela befolkningen.Prioriteringar utifrån andra än rent medicinska bedömningar strider inte baramot en humanistisk människosyn utan också mol vår lagstiftning. Från den utgångspunktenhar jag en viss förståelse för att socialministern svarar undangUdande på minafrågor för att undvika en svår och känsloladdad debatt. Nuär det ju inte jag som direkt väcker den här debatten; den är inle ny. Fråganom prioriteringar i vården har väckts av bl.a. sjuksköterskefackels ordförandeInger på debattsidan i en av våra morgontidningar Hon efterlyser enöppen debatt om dels vilka kriterier som gäller för prioriteringarna ,dels vilka kriterier som kanske måste gälla för framtidens vård. Jag kan hållamed henne när det gäller den första delen av hennes eflerlys- 1989/90:32 24november 1989 Svarpå interpellationer och fråga Och jag väntade medspänning på att någon ledande sjukvårdspolitiker skulle ge sig in i den härdebatten, men tyvärr fick jag vänta förgäves. Därför har jag vall alt i ställetta upp diskussionen här med socialministern. från finns en intervju med det socialdemokratiskalandstingsrådet . Journalisten hänvisar till hälsovårdsforskarenJohan , som har hävdat alt del förekommer en dold priori-teringsgånginom vården, så att ohka vårdbehov inte ställs direkt mot varandra i depoUtiska besluten. Och han frågar om det stämmer med sjukvårds-landstingsrådetsegen erfarenhet. Hon svarar: "Javisst känner jag igen beskrivningen. är elt sätt all överleva för dem som skall fatta besluten. Jag är rädd föratl den slora beslutsvåndan skulle bryta ut om alternativen offentligenställdes mol varandra." Jagskall inle kommentera del på annal sätt än alt säga atl jag somsjuk-vårdspohtiker i också känner igen beskrivningenoch tycker alt den är riklig. Harsocialministern några synpunkter på sin partikamrats uppriktiga svar på den härfrågan? finns också en intervju med kUnikchefen förthoraxkirurgen på . Han sammanfattar på följande sätt allafaktorer som vägs in i den medicinska bedömningen vid valet av vilka som skallfå vård och vilken vård som skall ges: Det hela är en sammanväg-ning av"vetenskap och beprövad erfarenhet, kostsamma kliniska utredningar,kännedom om individen, medicinska kunskaper, fantasi och empati". Han tilläggeratt del inle går att objektivera hur mycket som helst. Bland de svårmätbarafaktorerna finns även sådant som patientens vilja att överleva och dra nytta avoperationen, dvs. hans vilja atl efter operationen söka sig tillbaka till delliv han levde innan han blev sjuk. Jagtror alt de här bägge intervjuerna tillsammans ger en bra bild. Det sker inomvården prioriteringar på flera nivåer, dels mellan områden som fåruppmärksamhet, t.ex. kärloperationerna, höftoperationerna och starroperationerna,dels de trista, oglamorösa områdena som har så svårt att få uppmärksamhet -reumatikervård, psykiatri, långvård, delar av kvinnosjukvården osv. Och sedansker del en prioritering mellan patienterna till de här olika grupperna - dvs.vilka som skall få vård och vilken vård de skall få. Jagundrar om vi skall fortsätta alt låta sjukvårdens prioriteringar ske i deltysta och som politiker bara gömma oss bakom vårdpersonalens medicinskasjukvårdsansvar. En förutsättning för all vi skall få en seriös debatt är altvi som politiker vågar se sjukvårdens verklighet och la den här debatten ocksåom den är svår. Vilket ansvar anser sigsjukvårdsminislern ha i den här debatten? Riktlinjerna för hälso- och sjukvårdens utveckling har beslutals avdenna riksdag, och del skedde . Med en politiskt styrd sjukvårdär det naturligt alt ansvaret för vårdköerna är politiskt. Just nu åvilardella ansvar den socialdemokratiska regeringen och dess riksdagsgrupp. Närriksdagen lade fast riktlinjerna var vi moderater myckel kritiska. Vi varnadeför regeringens tanke atl man snabbi kunde dra ner på den kvalifice- rade sjukvården ochakutsjukvården. Vi varnade i våra reservationer för de konsekvenser som haruppenbarals av den monopolisliska politiken. Jag skall därför, herr talman,ange våra förslag till prioriteringar; Vi måste ge vård ål dem som är svårast sjuka. Vi hardärför föreslagit en särskild vårdgaranti. Med den skulle man ha rätt tilloperation inom rimlig lid på del egna sjukhuset eller på ett annat sjukhus,inom ett privat alternativ eller, om landets resurser inte räcker, i ullandel. Vi måste få en verklig valfrihet inom vården. Vihar därför föreslagit en allmän, obligatorisk sjukvårdsförsäkring. Vi måstesläppa fram och ge frihet ål de privata alternativen. Privata initiativ,läkarmottagningar, sjukhem, operalionscentraler m.m. skall uppmuntras i slällelför all bekämpas. Alla goda krafter måste kunna samverka. Vi måste bygga en bättre äldrevård med alternativoch valfrihet. Rehabi-lileringsmöjligheterna inom vårdenheterna måsteförstärkas. Förbättra vårdsituationen för de åldersdementa, bl.a. genom ettutbyggt gruppboende! Landstingens verksamhet måste renodlas! Landstingenskall koncentrera sig hell på sjukvård, som med fördel kan drivas i bolag medbåde ekonomiskt och medicinskt ansvar. Patienterna skall ges frihet alt väljavar och av vem de skall få sin vård. Vi behöver en professionell medicinalstyrelse samten länsläkarorganisa-tion som bättre kan hävda de medicinska intressena. När vi diskuterade narkotikafrågan försöktesocialministern göra gällande att det inte existerade någol vårdmonopol. Villinte socialministern mot den bakgrunden rekommendera alt socialdemokratiskapolitiker slutar atl angripa City Akuten och liknande privata alternativ påmarknaden? Margö frågade, med utgångspunkt i elt citat av ettuttalande i av en partivän lill mig, vad jag har förinställning lill en öppen debatt om prioriteringar inom sjukvården och vilketansvar som jag anser mig ha i det sammanhanget. Jaghar nalurliglvis läst inlägget av SHSTF:s ordförande . Det finns en öppen debatt, och inlägg och även Margö In-gvardssonsinterpellation är exempel på atl del faktiskt förs en öppen debatl omprioriteringar inom sjukvården. Sjukvårdenär över huvud taget ett av de flitigast debatterade områdena. I den mån jagöver huvud taget kan påverka detta är det naturligtvis för atl bejaka en öppendebatt om dessa frågor. Del rör sig om vikliga frågor för oss som enskildamänniskor och för hela samhället. Någon annan inställning kan man naturligtvisinle ha. är en sak atl ha en öppen debatt om vilka allmänna riktlinjer som skallgälla. Man får hoppas alt det inte uppfattas som att politikerna griper in isjälva vården. måste prioriteringar av olika slag göras. Det skerdagligen och stundligen på varje akutintag, och del skall inte styras av politiskabeslut. 1989/90:32 24november 1989 Svarpå interpellationer och fråga 1989/90:32 24november 1989 Svarpå interpellationer och fråga Deprioriteringar som görs på politisk nivå kan exemplifieras på många olika sätt.Jag har ett exempel på en prioritering, nämhgen att anslå extra pengar. Enannan prioritering som håller på atl diskuteras, och där det tycks råda enganska bred politisk enighet, är äldreomsorgen inom sjukvårdsområdet. Vi vetännu inle riktigt vilka slutsatser som skaU dras. En parlamentarisk kommittéhar lagl fram ett förslag, som skaU bilda grund för ett riksdagsbeslut. Självfalletmåste det ske prioriteringar, men det måste också ske en fördelning mellan vadsom är de politiskt betingade prioriteringarna som gäller den allmännautvecklingen och vad som gäller själva vården där just den medicinskakompetensen har en avgörande plats. Någotytterligare vill jag inte säga så länge vi håller oss till de allmännaprinciperna. Det finns annars myckel atl säga i sjukvårdsdebatten. Men jagtycker inte atl det finns anledning att säga det . Jag noterar att lill i och för sig kända synpunkter från moderata samlingspartietssida. Jag går inte in på en diskussion om det. När del gäller den konkretafrågan om City Akuten såg jag i tidningarna att del tydligen harträffats en uppgörelse i och . Då är den frågan avförd fråndagordningen tills vidare. (vpk): Socialministern börjar nu närma sig den stora frågan, om det inomsjukvården förekommer prioriteringar som vi politiker känner till, men där viinle har några synpunkter på vilka kriterier det är fråga om. Del är detta somär vårdens verklighet . Socialministernsvarade på min fråga om det fanns några patientgrupper som hade fåll stå vidsidan på grund av dessa prioriteringar, att del inte fanns några undersökningarsom visade att så var fallet. Jag vill då erinra om en debatt som vi hade ikammaren med den förra socialministern. Jag hänvisade då tillöverläkare . doktorsavhandling om njursjukvården. Hanvisade där atl del förekom prioriteringar inom njursjukvården som framför alltgick ul över de äldre patienterna, företrädesvis äldre kvinnor. Socialministerntyckte då att del var myckel allvarligt, och hon sade att socialstyrelsenskulle göra en undersökning, så all vi skulle få fakta på bordet om hur delförhöll sig. har det varit tyst. Jag undrar om hargjort denna undersökning och i så fall vad den visade. Socialministerntog upp frågan om den statliga prioriteringen av vården genom att anslåsärskilda pengar tiU de uppmärksammade operationsköerna. Jag undrar om regeringenhar för avsikt atl utvärdera utfallet av dessa pengar. Någon sådan utvärderinghar aldrig skett. Det går inte att mäta effekten av dessa pengar genom atl baraange ökningen av antalet operationer under denna lid. Vi måste se närmare påhur pengarna har fördelats mellan privat och offentlig verksamhet och om sammasumma pengar till det privata och till del offentliga hade gett samma ulfall.Vi behöver också veta vilken effekt det skulle ha blivit om pengarna frånbörjan hade satsats på långsiktiga förbättringar inom den offentliga vården. Vibehöver den kunskapen, inle minst nästa gång massmedia väljer ul ett områdesom sedan för- modligen sätts högst påden politiska dagordningen. Då bör vi veta vilket resultat de pengar som haranvänts har gett. STENSVENSSON (m): Jag vill vela var socialministern slår i sin syn på de privataalternativen. Det räcker inte med att hänvisa till att man har träffaten uppgörelse om City Akuten. Vi har många exempel att peka på när det gällerpolitiker från det socialdemokratiska partiet, och även från kommunisterna,som vill stoppa enskild vård. Vi vet också att Dagmarsyslemel hindrarvårdanslällda från atl starta eget. När det är så är risken uppenbar att mångakommer alt lämna vårdyrkena. Vi har också många exempel med samma innebörd inombarnomsorgen där socialdemokratiska politiker agerar på det sättet. Motbakgrund av den debatt vi nu har haft om sjukvårdsmonopolel - och även den tidigaredebatten om narkotikan - vill jag faktiskt veta hur socialministern ser på detenskilda utbudet. Accepterar socialministern atl ett sådant utbud skall finnasoch att enskilda entreprenörer skall få likvärdiga och rättvisa villkor när detgäller statsbidrag och andra betingelser för att kunna bedriva sin verksamhet ikonkurrens med det offentliga? Vill socialministern här i kammaren deklareraatt han rekommenderar de socialdemokratiska företrädarna att i fortsättningenavstå från alt angripa City Akuten på det sätt som har skett, så alt man hartvingats retirera, vilket denna överenskommelse bekräftar? Det vore värdefulltom vi fick klarhet i hur socialministern själv ser på detta. Svarpå interpellationer och fråga Som svar på den sista frågan vill jag säga all en av anledningarnafill alt vi har en väldigt decentraliserad organisation för sjukvården iSverige och all landsfingen är ansvariga för verksamheten ju är att vi har ettförtroende för dem att de inom sina resp. områden kan planera och genomförasjukvårdsverksamhet.