prot · GD0912 · 1989-12-31 00:00:00 — Tror verkligen på att exempelvisindustrin skulle få det lättare alt rekrytera om de nu anställdas trygghet ianställningen försämras? Medbestämmande i arbetslivet, m.m. 5 protokoll 1989/90:12 Prot,1989/90:12 Medbestämmande i arbetslivet, m.m. Tror deverkligen på att exempelvis dagens ungdom, som redan nu tycks vända industrinoch vissa andra branscher ryggen, skulle attraheras av industrijobb ommoderaternas förslag till försämringar i anställningsskyddet genomfördes? Problemet på arbetsmarknaden är att del är brist påarbetskraft. Problemet är att få och behålla arbetskraft, inte alt bli av medden. Därmed, herr talman, yrkar jag avslag på moderaternasreservationer till delta betänkande och till den gemensamma borgerligareservationen om provanställning. Jag har samma inställning till den som tillde moderata reservationer jag har berört tidigare. De återstående reservationerna till detta betänkande harlämnats av vpk. De handlar liksom om att arbetsgivares rätt att överhuvud taget avskeda anställda skall avskaffas, om all deltagande i strejkaldrig får utgöra saklig grund för uppsägning, om obligatorisk rätt förarbetstagare alt återfå sitt arbete om en uppsägning eller ett avskedandeenligt utslag i arbetsdomstolen inte varit sakligt grundat, och därtillhöjning av skadeslåndsbeloppen i samma situation, samt om tillämpningen avlagen om anställningsskydd i koncerner. Det här är frågor som vi har behandlat mänga gånger. Våraskäl alt nu liksom tidigare avslå dessa reservationer är välkända och framgårockså av utskotlsmajoritetens skrivningar Med det anförda yrkar jag avslag på samtliga reservationertill delta betänkande och bifall till utskottets hemställan i dess helhet. Jag övergår så till styrelserepresenlationslagen. Det ärtre motioner som föranlett belänkandet. reservation 1 kan jag inte tolka pa annatsätt än att de egentligen vill avskaffa rätten för de anställda tillrepresentation - i varje fall till en representation som betyder något. Det ären ståndpunkt som torde ha ett begränsat för att inte säga obefintligt stöd iverkligheten. Del är nog få företag som skulle vilja bli av med den erfarenhetsom de anställdas styrelse-representanter ändå tillfört styrelsearbetet - ivart fall där de deltar som fullvärdiga medlemmar i styrelsen. Reservation 3 kräver ovillkorligen att den som utses tillstyrelsen av de fackliga organisationerna skall vara anställd i företaget ifråga. Enligt lagen och enligt vår mening finns del situationer då undanlagdärifrån måste kunna medges, men det understryks i lagen all del gäller justundanlagsfall. Jag kan i delta fall ge ett exempel från min egenerfarenhet. Gölaverken, som blev Svenska Varv. hade en enhet iGöteborg. 1977 om-bildades förelaget på det sättet att de olika resultatenheternasattes på bolag. Reparationsvarvet blev ett bolag, Arendalsvarvel blev ettannat. Motor ett tredje osv. Ett sådant bolag var nuvarande Cilyvarvei, Deanställda i bolagen, som varit organiserade i Gölaverkens verksladsklubb,beslöt dock att även fortsättningsvis hålla samman i en verksladsklubb. Närslyrelseplat-serna i de olika bolagen skulle tillsättas, fann klubben detnaturligt att åtminstone de största bolagen fick en stabil förankring iklubbstyrelsen'. Klubbordföranden som var anställd i ett annat bolag.Motor, valdes därför till ledamot i med en anställd iCitybolaget som suppleant. Med den ordning som föresläs i reservationen om attrepresentant ovill- korligenskall vara anställd i företagel, skulle detta inte ha varit möjligt. Dennasituation torde inte heller vara unik, varför del finns goda skäl att avslåreservationen. Med del anförda, herr talman, yrkar jag-utan att ha gjortalltför ingående kommentarer- avslag på samtliga reservationer i betänkandetoch bifall till utskottets hemställan. Sä till arbetsmarknadsutskottets betänkande 3 omförtroendemannalagen. Vi har behandlat lagar om rättigheter påolika områden. För att kunna ta till vara dessa rättigheter måste de fackligarepresentanterna kunna arbeta under rimliga villkor, och det skallförtroendemannalagen reglera. Dessutom behöver de fackliga representanternautbildning för sina uppdrag, men del regleras i sludieledighetslagen, som viockså har behandlat . Reservation 1 till detta betänkande handlar omtillträdesrält till arbetsplats för utomstående facklig förtroendeman. Det ärett krav som har diskuterats länge, och det kan förväntas alt förslag kommerall läggas fram under detta . Reservationerna 2 och 3 behandlar frågan om fackligverksamhet i transnationella förelag. Det är en fråga som har varit ihetluflen och även har behandlats pä nordisk nivå. På dennivån var positionerna länge låsta inte minst genom SAF;s och de andra nordiskaländernas arbetsgivarorganisationers härda motstånd. Mot den bakgrunden hardet inom övervägts lagstiftningsåtgärder.Samtidigt vet vi, inte minst genom den hearing som vi i utskottet hade medparterna , alt det här är en fråga som lämpar sig mindre förlag och mer för avtal. har det ändå hänt en del pä detta område, åtminstone iSverige, genom en ändrad attityd från SAF, Även om det är svårt att säga vilkenreell innebörd det går alt lägga i detta, finns det ändå skäl all avvakta denvidare utvecklingen. Reservanterna i detta betänkande gär emellertid längre änså och förordar lagstiftning för all verksamhet som svenska företag bedriverutomlands. Vpk vill också ha samma åliggande för utländska företag som bedriververksamhet i , Del är ganska långtgående krav med en övertro på vad vimed svensk lag kan reglera i verksamheter som ligger utanför landets gränser.Det är ä andra sidan av betydande intresse all följa vad som sker inom EG pådelta område. 1 den sista reservationen, som är från vpk, krävs attlagen ändras dithän att fackliga representanter med vissa undantag skallåläggas att till viss del stå kvar i sitt ordinarie arbete, i sill anförande också berört den saken. Vidare vill man alt arbetsgivarnaskall åläggas att tillse att så kan ske, Förtroendemannalagen ger inte den som valls till ettfackligt uppdrag någon ovillkorlig rätt alt la sig vilka ledigheter som helst.Den förutsätter att parterna på arbetsplatsen skall komma överens om vad som ärrimlig tid för fullgörande av den fackliga verksamheten. Del får anses rimligtatt de problem som kan ligga bakom vpk;s krav på denna punkt regleras mellanparterna i sådana förhandlingar. Det vore väl ändå alt grovt underskatta de Prot,1989/90:12 Medbestämmande i arbetslivet, m.m. Medbestämmande i arbetslivet, m.m. fackligarepresentanternas och för den delen också förelagens förmåga alt klara av sinaegna problem i detta sammanhang. Med del anförda yrkar jag bifiill tillhemställan i samtliga fyra betänkanden och avslag pä alla reservationer. (vpk) replik; Jag yrkar naturligtvis bifall till allavpk-reservationer i de betänkanden som vi nu behandlar. Vad beträffar medbestämmandelagen sade somsvar pä de borgerligas förslag alt parterna skulle ha lika stort inflytande.Jag frågar om det är fallet. Gäller del när exempelvis säger attdet inte skall göras några investeringar? Är det lika stort inflytande när hansäger att förhandlingarna skall avslutas och våra åtgärder skall genomföras?Dagligen förekommer exempel på detta i arbetslivet. Har verkligen parterna likastort inflytande, ? Det bör allt krävas litet större ärlighet i denbedömningen. Man får inte bara säga att del är så. Syftet var måhända en gångatt det skulle vara så, men så är det inte i verkligheten. säger vidare att våra förslag, om degenomförs, innebär ett systemskifte. Det är bara att tänka sig tillbaka tillarbetarrörelsens början dä fackföreningar bildades för alt förstå vad ett systemskifteinnebär. Om vi begär en lagstiftning som stärker fackföreningsrörelsens rättmot arbetsköpare och arbetsgivare, då är det tydligen fråga om ettsystemskifte. Del säger i sin tur allt om vilket samhälle vill ha.Vi vill inte ha en lagstiftning, där arbetsköparna i sista hand, närförhandlingarna är avslutade, enväldigt bestämmer hur det skall bli. Det är juvad som tyvärr sker . De nyliberala krafterna i SAF har tyvärr bestämtmyckel av innehållet i MBL, 1 alla arbetsorganisationer har man använt sig aven MBL, tryckt fram egna idéer av industripoliliska skäl osv. Det ärnaturligtvis många fackföreningsrörelser som protesterar mot detta. Sa ärdagens verklighet. De nyliberala idéerna har faktiskt även vunnit insteg hosmänga fackliga företrädare. Kanske har det skett därför alt de inte har någraegna idéer bakom sig. Målen har försvunnit, och anpassar de sig efterarbetsgivarnas önskan. Det måste ha varit ett fackföreningsmöte av mycket gammaltdatum som hade varit på med tanke på det svar han gav mig. Delfackföre-ningsmötet har myckel litet med dagens verklighet alt göra. Så till frågan om det koncernfackliga samarbetet. Vikräver inte, , att det skall regleras i andra länder. Men vikräver att de fackliga representanter som vill ha kontakter i andra länder gesekonomiska möjligheter all själva ta de kontakter som behövs. Vi kan ju integärna lagstifta i andra länder. Vad sä gäller förtroendemannalagen menar vi attinriktningen bör vara att fler fackliga företrädare deltar i arbetet. Del kankanske, som säger, lösas lokalt, men vi vill ändå peka påproblemet. ELVERJONSSON (fp) replik; undrade om vi borde varaarvodesberättigade med tanke på alt det händer så litet. Jag har den synpunktenpå hans slutsat- ser attskälet till att det händer så litet nog är alt regeringen har kört fast. I sinminorilelsroll tycks inte regeringen veta ål vilket håll den skall vända sigför att söka stöd. Men framför allt är det inom rörelsen som spänningen hartagit fart. Jag har själv nämnt den splittring som uppstått i mångafrågor, t.ex. i den s.k, 200-kronorsfrågan där socialdemokraterna i riksdagenresp, kommunerna har skilda ståndpunkter. En annan fråga gäller den fackligakompetensen kontra den politiska demokratin där socialdemokratin också ärsplittrad. Dessutom är man det i fråga om den mycket heta potatisen om en nyarbels-förmedlingslag. Den över skapelsen har tjänat ut för längesedan, förde i sitt anförande även ideologiskaresonemang, 1 milt inlägg sade jag alt det är rimligt att ha liberalautgångspunkter i sitt reformarbete med en social inriktning, Å ena sidan harman en långtgående facklig kompetens och å andra sidan en hållning, som gör allsmåföretagare och enskilda arbetstagare kan få sina rättmätiga krav uppfyllda. Intressant är att jag ännu inte har uppfatlat att någonlar sill partis ideologi som utgångspunkt i debatten. Del gör inte dekonservativa och inte kommunisterna, vars ideologi är på väg alt rasa ihop.Del gör inte ens de i den offentliga debatten ofta diskretasocialdemokraterna. De har inte åberopat socialismen som en god utgångspunktför ett fortsatt reformarbete på arbetsrättens område. Sedan talade om Europasamarbetet, och därtror jag att vi kan nå fram till en större samstämmighet. Å ena sidan behöverSverige denna nära samverkan, som inte på något sätt slår i motsatsförhållandetill ett stort utbyte med både och andra delar av världen. Å andrasidan - och del tror jag är viktigt all säga - måste vi hävda och Nordenssärarter när det gäller arbetsmiljöområdet, jämslälldhetsfrågor, kanske ocksåkulturpolitiken och folkbildningen, för att inte tala om drogpolitiken. Jag tror all här finns områden där med lika storrätt som andra europeiska länder skulle kunna hävda en särart. Jag trorfaktiskt all svensk tradition och ofta samstämmiga politiska beslut harnågonting att tillföra också en sådan gemenskap. kan inte vara enisolerad ö i världssamfundet. Vi kommer alt vara en del av del, och det trorjag är bra. Medbestämmande i arbetslivet, m.m. () replik: har det något tvivelaktiga nöjetall utkämpa en form av tvåfrontskrig. Som ärrad kämpe är han väl van alt göradet . Visserligen finns det de på vpk-sidan som menar att egentligen ärdel inte så mycket tvåfrontskrig, därför alt de s.k. nyliberala krafterna - vadde nu är för någonting - är att gratulera. Jag vet inte hur jag skall uppfattaden gratulation som gav . Att få allt för mångasådana gratulationer kan nog vara farligt framöver. Sedan, , hela sättet alt invända mot oss,nämligen att när vi vill ha en översyn är det att göra angrepp på, att gå tillstorms mot, är rätt avslöjande, tycker jag. Vad vi önskar är ju, som jag sade imitt inledningsanförande, att få en översyn av vad som har fungerat bra ochmindre bra. Jag tror att man skall ha en sådan öppen inställning. 1989/90:12 18oktober 1989 Medbestämmande i arbetslivet, m.m. Här finns en uppenbar risk, , för att nuframföra en hovsam varning, att en del ledamöter både i parti ochandra, väcks av ett meddelande i morgonekot att ett statsråd dagenföre tyckt till i samma riktning. På område efter område är det uppenbarligenså att statsråd - åtminstone några av dem - upptäcker att en omprövning är nödvändig.Dä kan del ju vara bra att som ledande företrädare för utskottet inom det härsakområdet själv ha den framförhållningen. Det leder mig till en fråga. antydde ändå attöversynen skulle komma-uppenbarligen arman påglid mot någon form av översyn,trots vad man skriver i utskottsbeiänkandel. Finns del någonting som StenÖstlund kan tänka sig är i behov av en översyn, något som fungerar mindreväl? Jag skall ställa en direkt fråga som gäller avgränsningenmellan den politiska demokratin och personalens inflytande. Tycker StenÖstlund att del är en bra avvägning alt var gränsen mellan politisk demokratioch offenlligan-ställd personals inflytande går är en förhandlingsfråga? Är deten riktig uppfattning att två parter sitter och förhandlar om den politiskademokratins gräns? Det skriver den majoritet i utskottet som . Är det uppfattning att den politiska demokratin är enförhandlingsfråga mellan två jämbördiga parter i det här avseendet? Men, som sagt; bör hålla en beredskap, så attinte även han väcks av alt ett statsråd, arbetsmarknadsministern, talar om attden och den lagstiftningen är i starkt behov av översyn. Då är del en styrkaatt kunna ligga ett tuppfjät före. () replik; Jag tackar för att han hälsademig välkommen på min första dag här i kammaren, påpekar med anledning av vår motion omförköpsrätt för anställda och lokalbefolkning vid försäljning av företag attutskottet utgår ifrån all detta seriöst prövas i nedläggningssituationer ochvid förelagsrekonstruktioner. Det är bra alt vi är överens om alt del ärviktigt. Det är också bra att ha positiva förväntningar, men här räcker detinte. ulan vi anser att lagstiftning behövs. När del gäller facklig verksamhet itransnationella företag är del självklart att svensk lagstiftning inte kanstyra vad som händer i andra länder. Men del skall inte hindra oss från attlagstifta om vad som skall gälla i och därigenom vara ett gott föredömenär det gäller bestämmelser inom det här området. STENÖSTLUND (s) replik; Jag ägnade en hel del lid åt mitt huvudanförande, men jag skall ändå kommentera vad han sade om att viframställer arbetsgivare och arbetstagare som likaberättigade parter. Ja,visst är de likaberättigade på de områden som lagstiftningen reglerar, framförallt rätten att teckna kollektivavtal, I de frågorna uppträder naturligtvisparterna i kraft av medbestämmandelagen som likaberättigade. Det är ingentvekan om det. De harockså förhandlingsrältigheter som jämställer dem bättre än om vi inte hadelagstiftningen, men det är väl alldeles uppenbart för den som har studerat dethär att på alla områden kommer parterna inte att kunna bli likaberättigade.Visst har arbetsgivarna ett övertag pä områden där annan lagstiftning gäller -aktiebolagslagstiftningen, lagen om ekonomiska föreningar osv,, stiftade avdenna kammare. Där läggs ett klart ansvar på förelagsledningarna för hur deskall sköta företagen, och del är klart alt här finns intressekonflikter sominte är lösta och som gör att vi inte kan säga alt facket och förelagsledningarnaär jämställda pä alla områden. Det är de inte, och del vore fel att påstå någotannat, tycker att det händer litet, och han frågademig vad jag anser i fråga om spänningarna i partiet i 200-kronorsfrågan, ifråga om den offentliga sektorn och om arbetsförmedlingslagen. När det gäller arbelsförmedlingslagen vet jag inte om delfinns någon stor debatt inom själva partiet, ,generaldirektör, har skrivit en PM, Enligt vad mig ärbekant har han inte gjort del i parternas närvaro en gång så detta får vi välta för vad del är, Hans synpunkter är ofta intressanta. Utskottet brukar besökahonom , och del har varit givande, Alla hans idéer har dock inte kommittill utförande, som bekant. Del finns alltså en promemoria som är ute pä remiss, ochdel får väl prövas om del som står där skall påverka kommande lagstiftning.Inte minst de borgerliga är väldigt hela på gröten att få till stånd en nylagstiftning på det här området, men jag skall för min del säga att på de mötensom jag är ute på och bland de människor som jag träffar har jag ännu intestött på någon som ropat på ny lagstiftning på arbetsförmedlingsverksamhelensområde. Det kan väl då ge anledning all hysa lugn på del här området. Det återstår en halv minut till , och detvore oförskämt att inte svara även honom. Låt mig säga att anledningen till allvi avvisar de krav på utvärdering som ni ställer är att ni punktvis i de olikareservationerna pekar ut vägen för vad ni anser skall ingå i utvärderingen. Detstämmer inte med vårt sätt att se på saken. Vår linje är klar. Den är fastlagdför min del på partiets kongress 1987. Intill dess att det beslutet ändrasgäller det och inte några uttalanden av vare sig det ena eller andrastatsrådet. Medbestämmande i arbetslivet, m.m. LARS-OVEHAGBERG (vpk) replik; Det var intressant alt äntligen få höra StenÖstlund tala klarspråk om jämställdheten mellan parterna i arbetslivet. Detfinns stora intressekonflikter, sade han, och han medgav nu det som jag sadetidigare, att kapitalet har övertaget, även genom lagstiftning. Så då är detklart. Då är frågan om det inte från arbetarrörelsensutgångspunkt vore rimligare att lägga fram förslag om att stärkaförhandlingsrätten och informa-lionsrällen, kanske t.o.m. förhandlingsrätten pådet viset att kapitalel inte heller får genomföra sina åtgärder när man harstrandat en förhandling. Jag kan inte förslå all delta egentligen skulle varanågot systemskifte. Del är ett systemskifte på så sätt alt det skulle fråntakapitalel en väldig makt. Men detta borde väl inte , som gammalfacklig räv, vara ledsen över. Han borde väl med stor tillfredsställelsevälkomna denna möjlighet för det stora medlemskollektivets skull och för dessgemensamma intressen. Medbestämmande i arbetslivet;' m.m. Nej, del stora systemskiftet i svensk arbetarrörelse mötervi nu i 90-tals-gruppens uttalanden. Denna säger alt det nu inte främst handlarom fackets rätt att förhandla eller löntagarens formella position, hans rättall få information, trygghet i anställningen, hans rätt att få ledigt förstudier eller skydd för miljön. Dessa formella rättigheter finns redan. Nugäller det alt fylla dessa med färden enskilde meningsfullt innehåll. Deformella rättigheterna finns alltså. erkänner att del är en mycket snedintressekonflikt. är frågan, ; Har vi nu en så bra lagstiftningvad gäller facket som kollekliv, som uttryck för alla medlemmar i enfackförening, och har facket nu en så bra position så att vi kan lämna dessafrågor därhän? Kan vi nu i stället sikta på att ge ett meningsfullt innehålltill den enskilde individen? Eller är del nu så med systemskiftet idiskussionen inom arbetarrörelsen att det är den enskilde som fixar sinaförhållanden på arbetsplatsen och icke utnyttjar den kollekliva styrkan och dengemenskap som en fackförening utgör, allt i enlighet med en moderat modell,, en typisk nyliberal modell? har en replik kvarför alt svara på detta. Men han kanske inte alls delar denna uppfattning, ulanhan vill kanske så att säga spola 90-talgruppens förslag. Och ingen skulle bligladare än jag om vi i stället vände pä del hela och tog parlsförhållandena somutgångspunkt. ELVERJONSSON (fp) replik; Mina kritiska ord till om attdet händer mycket litet kvarstår med oförminskad styrka även efter StenÖstlunds replik, sade med troskyldig blick riktad utöver kammarenalt han minsann inte pä några möten har slött på några krav på en ändring avden gamla arbetsförmedlingslagen. Denna lag har ändå sedan mycket längebearbetats. Låt mig säga delta, även om man också kan vara häpen över denhantering som den har utsatts för. Arbetsmarknadsministern sade till mig i endebatt att man väntade på förslag från TCO och LO. Det låter ju ödmjukt ochfint, men knappast särskilt handlingskraftigt för en regering som anser sigdriva frågor, åtminstone verbalt. Vidare ondgör sig över , somskulle vara en invändning mot den promemoria som skulle finnas. att vi inte kan ställa upp på alla idéer som läggs fram av är återigen ett exempel på en spänningspunkt inom den socialdemokratiskarörelsen. Arbetsmarknadsminister sade till mig i den debatt jagtidigare nämnde; "En utgångspunkt i översynsarbetet skall givetvis varaalt det även fortsättningsvis skall ankomma på arbetsmarknadsverket alt ha detsamlade ansvaret för förmedlingsverksamheten," Vidare talade hon om enutredning och kartläggning som pågår på bl.a, kontorsservice-områdel.Regeringen har alltså gett i uppdrag till generaldirektören i arbetsmarknadsverketatt även vara med och forma framtidsidéer. Det kan således inte vara heltgripet ur luften eller felaktigt att hänvisa till generaldirektörens tankegångaroch till hans PM. Jag fick 1987 ett löfte från regeringen om alt det snartskulle komma förslag om en ny arbetsförmedlingslag. Därför skulle jag nu viljaställa en kon- kret frågatill : När kommer denna lagstiftning att föreläggas ? KanSten ge oss det beskedet, eller måste jag - eftersom det ofta kommerskilda svar - också fråga regeringen? (m) replik: Här har en ganska intressant diskussioninletts om huruvida utskoitsmajoriteten företräder den socialdemokratiskauppfattningen, eller om det är statsråden som gör del. ansei- inte alt en översyn är nödvändig,eftersom moderata samlingspartiet har vissa uppfattningar om framliden. Dessauppfattningar överensstämmer inte med socialdemokraternas; så långt kan vi nogvara överens. Men eftersom vi i moderata samlingspartiet har en annan uppfattningän socialdemokraterna om framliden och arbetsrätten är alltså inte en översynbefogad. Detta var kontentan av resonemang. I avvaktan på ettnytt kongressbeslut är del helt ointressant vad statsråden tycker och tänker,åtminstone vad de uttalar. Del är ordagrant uppfattning. Tillsvidare gäller kongressbeslut och inte vad enskilda statsråd uttalar. Del är i och för sig intressant, men det kanske reducerarintresset för frågestunderna framöver. Vad statsråden tycker i frågestunder,vad olika företrädare för partiet säger vid olika konferenser - nu senast vadKjell-Olof tyckte om barnomsorgen - är inte intressant. Det pågåruppenbarligen ett livligt meningsutbyte inom socialdemokratin, ochframförhållningen från sida lyser med sin frånvaro. Fram tilldess alt kongressen har sagt något annat tycker alltså socialdemokraterna -inkl. och självfallet även de statsråd som till äventyrs vågar haen egen uppfattning-att delta med politisk demokrati inom den offentligasektorn är en förhandlingsfråga. Med tanke på vad jag har hörtsocialdemokrater ganska behörigt uttala på många, många olika ställen är dettaen nyhet, och ulskottsmajoritelen har alltså den uppfattningen attden politiska demokratin inom den offentliga förvaltningen är enförhandlingsfråga, om vilken man kan avtala åt det ena eller andra hållet.Eftersom han avvisar tanken på en översyn gäller detta tills nästa kongress harbeslutat någonting annat. Jag utgår från att majoriteten tycker som kongressenhar sagt och inte bara hör på vad något enskilt statsråd har sagt, för demskall vi ju inte lyssna på framöver. Medbestämmande i arbetslivet, m.m. STENÖSTLUND (s) replik; Jag vet inte om jag skall ta på allvar, eller om han driver med mig.