prot · GD09130 · 1989-12-31 00:00:00 — Många- både privatpersoner och deltagare i samhällsdebatten - har frågat varför detinte har skett en uppföljning av de mätningar som redovisade iden undersökning som jag nämnde tidigare. Jag har själv ställt mig den fråganmånga gånger Tydligenuppfattar man det på statskontoret så, att det har funnits ett ointresse fråncivildepartementets sida. Men jag är nöjd med att statsrådet har försäkrat attdenna inställning i så fall har förändrats och att man nu ser positivt.påproduktivitetsmätningar Jag skall inte i onödan polemisera när det gäller spekulationer Jaghar svårt att tro att de som har skrivit promemorian skulle ha uppfattat attvi'på skulle vara ointresserade av produktivitetsmätningar. Överläggningenvar härmed avslutad. 7§ Svar på frågorna 1989/90:628 och 649 om polska sommarvikarier inom sjukvården mig varför regeringen enligt uppgift har stoppatmöjligheten för polacker att få arbetstillstånd för arbete i den svenskasjukvården och vilka konsekvenserna kan väntas bli för sjuk- ochlångvård. har frågat vad jag kan göra för att låta besökande polackerarbeta som vikarier på våra sjukhus. Jag tänker besvarabåda.frågorna i ett sammanhang. Regeringenhar inte vidtagit någon sådan åtgärd som upp ger 10 De gällande riktlinjerna för invandring avarbetsmarknadsskäl lades fast av en enigriksdag (prop. 1983/84:144 Om invandrings- och flyk- Prot. 1989/90:130 tingpolitiken). () och invandrarverkets till- lämpning av reglerna för beviljande av olika typer av arbetstillstånd sker helt [ i överensstämmelse medriksdagens beslut. 1fråga om arbetstillstånd för sjukvårdsbiträden och undersköterskor från andraländer - gör AMS en mycket generöstolkning av riktlinjerna. har AMS genom förhandlingar medLandstingsförbundet, och fastställt en kvot för antaletarbetstillstånd för sjukvårdsbiträden och undersköterskor uppgickkvoten till 200 tillstånd, fill 400 och är kvoten fastställd till500 tillstånd. TvärtemotGöran påstående kommer således fler utländska sjukvårdsbiträden ochundersköterskor än någonsin att arbeta inom vården . Många av demkommer troligtvis från . Anf.23 (); Jag tackar försvaret. Jagskulle inte ha ställt frågan om jag inte ansåg att situationen är såsom denbeskrivs i frågan. Jag skall ge arbetsmarknadsministern en bakgrund. Jaghar nära kontakt med Stora . Under de tvä senaste somrarna harvården av patienterna klarats med hjälp av arbetskraft från . Under 1989hade man ungefär 60 personer Bedömningen gjordes att det behövdes ca 70 för1990. Sjukhuset har alltså använt sig av sommarpersonal som man själv harrekryterat och utbildat. har 24 fått besked om att få arbeta. 48 har fåttett negativt besked. Den har vidtagit åtgärder som gör attdessa icke kan få arbetstillstånd i . Skälet till detta lär vara attfacket i har krävt att man skall begränsa de tillfälligaarbetstillstånden. Nuhar arbetsmarknadsministern sagt att kvoten för tillfälliga arbetstagare harökat frän 200 till 500. Det är bra. Man jag skulle ändå vilja att statsrådetkommenterade detta. Den här debatten tar inte slut i och med att vi är färdigamed vår diskussion här Jag har förstått att man även i andra sjukvårdsområdenär oroad över att det tillskott av arbetskraft som polackerna har utgjortplötsligt av någon anledning har minskats. Som jag nämnde har 72 tillfrågats.24 har fått tillstånd och kommer hit. Det är utmärkt. Men för att hjälpapatienterna särskilt skulle man behöva de återstående 48, ochde har icke fått tillstånd. Anf.24 (); Också jagskall be att få tacka för svaret. GöranÅstrand har kommit med värdefulla uppgifter om den tillfälliga in- vandrararbetskraften. Min uppgift om att kvinnor från inte som tidi gare får komma hit till som tillfällig hjälp på våra sjukhus kommer från en kvinna, som sommar har lättat pä bristen på sjukvårds biträden vid sjukhuset i . får hon alltså inte mer komma hit, och hon är mycket bekymrad. Mer än någonsin i dagens situation i behövs den extra inkomst som det går att tjäna ihop under några sommarmå- 11 nåderSamtidigt vet vi ju att sjukhusen behöver sjukhuspersonal. Dettaproblem skulle lösas från båda håll om flera arbetstillstånd gavs. Antaletarbetstillstånd som nämns i statsrådets svar säger naturligtvis ingenting omhur många som kommer frän . Att vi frågeställare kommer med uppgifterangående är därför kanske litet olyckligt. Man skulle i stället se påhela den samlade arbetskraften. Jag undrar om statsrådet kan svara på frågan omkvoten för har minskat. Hur kommer sig denna otillfredsställandesituation? Jag vill säga både till och tillAnna att bakgrunden till denna frågeställning kan vara ettantal tidningsartiklar som har gett intrycket av att kvoten skulle ha minskats.Det kan i sin tur ha sin bakgrund i att ännu inte hargodkänt det formella yttrandet; Förbundet har inte tyckt om att kvoten ökas.AMS har gjort en överenskommelse med . Länsarbetsnämndernaoch invandrarverket arbetar som om detta vore godkänt, vilket också jagförutsätter att det blir fullt ut. Jag kan inte bedöma just det exempel som hartagit upp. Allmänt kan jag säga att det inte är regeringen som beviljar varjeenskilt tillstånd, utan det är fråga om en kvot som sedan länsarbetsnämndernaoch invandrarverket bedömer Det kan vara fråga om olika antal till årifrån och andra länder Att många vårdinrättningar upplever en minskningkan bero på att rekryteringssituationen inför semestrarna har blivit svårarepå många håll. Det är bakgrunden till att kvoten är större än vad den varförra året. Man allt fler landsting vill ha del i kvoten, och landstingenfördelar ut platserna på fler institutioner än vad man gjorde . Jag vill också påpeka, precis som jag vet att AMS gör ochsom vi bl.a. förhandlar med om, att det finns en annanviktig grupp att kunna dra nytta av Det är alla de kvinnor som arbetardeltid och som själva vill utöka sin arbetstid. De motsvarar 15 000 anställdainom sjuk- och långvård. Både AMS och regeringen har den bestämda inställningenatt landstingen måste förmås ändra sin arbetsorganisation sä att det går attutnyttja dessa människors vilja till utökade arbetsinsatser även ,både för deras egen skull och med hänsyn till vårdinrättningarnas behov av attfå situationen löst 26 (): Mycket av det som statsrådet sade ärbeaktansvärt, men problemet kvarstår fortfarande. Det är alldeles uppenbartatt många sjukvårdsinstitutioner bedömer att de inte kommer att klara att hakvar de gamla . Det är inte i första hand för att angriparegeringen som jag ställer frågan, utan för att få klargjort hur vi skallhjälpa de gamla att få vara kvar på långvården. Bakgrunden till min fråga är inte bara förhållandena påStora Sköndal och de siffror som jag nämnde och som kommer in i protokollet.Jag sitter också i invandrarverkets styrelse och där har jag ställt en fråga tillansvariga styrelsemöte ställde Prot. 1989/90:130 jag frågan och fick svaret att det verkligen hade vidtagits en åtgärd, somin- nebar att man hade begränsat möjligheten att få tillfälliga arbetstillstånd.Jag ] [ har då svårt att tänkamig att det är någon länsarbetsnämnd som har vidtagit P J 8 denna åtgärd, utan där ärnog regeringen inblandad. Jagvill be statsrådet att åtminstone titta på detta. Det finns en klar oro -vilketockså fråga visar - bland dem som är ansvariga försjukvården för att man inte skall klara det här Kommunalgillar uppenbarligen inte dessa sommarvikarier - det sade statsrådet självt.Men hur ser statsrådet på att man tar in tillfällig arbetskraft från ? Anf.27 (); Jag skulle vilja göra ett tillägg om deltidsarbete, som sägs vara av såstor vikt för svenska arbetare. När man frågar kvinnor om de verkligen vill ökasin arbetstid - jag har gjort mina egna undersökningar, även om de är mycketsmå - är det mänga som svarar: Det är klart att vi skulle behöva tjäna merpengar, men egentligen passar deltidsarbete oss mycket bättre. Svenskasjukvårdande kvinnor behöver också vara hemma mycket mera. Därför är detvansinnigt att övertala dessa kvinnor att arbeta full tid när de egentligenvill ha deltid. I stället borde man ge denna möjlighet till som behöverden så förskräckligt väl. Först vill jag säga till att jag och regeringensjälvfallet följer de intentioner som har slagit fast. Enligt dessaintentioner finns möjlighet att ge tillfälliga arbetstillstånd förferiearbetande. Det är ett bra medel att använda, annars skulle jag inte varamed och administrera detta. Detär också väldigt viktigt att kommuner och landsting på ett mycket mer aktivtsätt än arbetar för en mer långsiktig lösning av personalförsörjningsproblemeninom vård- och omsorgssektorn. Det är därför som jag i det här sammanhangetvill nämna att arbetstider och arbetsorganisationer mänga gånger är stela ochfungerar ganska byråkratiskt ute pä vård- och omsorgsinrättningar Jag hartillsammans med AMS vid många tillfällen försökt påpeka att man inte baraskall plocka in tillfälliga arbetande från andra länder Det är bara en del avhelheten. vill jag säga att jag inte har uttalat mig om annat än dekvinnor som själva önskar att öka sin arbetstid. Anf.29 (): Arbetsmarknadsministern fortsätter att säga mycket som är beaktansvärt, men problemet kvarstår Det kommer att bli problem främst inom långvården På det lilla sjukhus som jag känner till - och jag vet att förhållandena är desamma på andra håll - är man orolig. Jag utgår därför ifrån att det statsråd som har ansvaret, inte bara som en följd av denna debatt utan rent allmänt, ser till att man kan lösa problemen så att gamla som behöver vård får vård. Prot:1989/90:130 Den naturliga följdfråga som är endirekt konsekvens av den fråga som 29 maj1990 jag ställde.är: vidta för åtgärder för att göra det möjligt att utfärda tillfälligt arbetstillstånd, om det visar sigatt alternativet är att ' P J 8 <" skicka hem gamla från långvården?Kan jag tolka svaret så, att regeringen om dennasituation skulle uppstå kommer att se till att svensk sjukvård tillförs dettillskott av arbetskraft som den kan behöva? 30 (): Vi lär nog återkomma till dusterna kringfrågan om arbetstid och vilka som behöver arbeta mer Svenskor som redan arbetar så jättehårt inom sjukvårdenbehöver verkligen ha deltid för att också hinna med allt hemarbete som oftavilar på dem. Vi vet, både arbetsmarknadsministern och jag, hur jobbigt kvinnorhar det med sina arbetstider De arbetar ofta två så mycket somandra, som dessa polskor verkligen behöver den här förtjänsten så väh som sagt, vi får återkomma till frågan om arbetstid,vilka som behöver arbeta mer och varför. Jag vill än en gång betona för mig veterligt - jag borde veta, eftersom jag har tagit reda på det infördenna fråga -har regeringen iitte fattat beslut om någon begränsning. Däremotfinns det en ökning av den kvot som tilldelas feriearbetandesjukvårdsbiträden och undersköterskor Jag har tidigare stött på den här frågan, men då har dethandlat om att landstingen, på grund av att efterfrågan på denna arbetskraft ärstörre än tillgången, fördelar ut den på fler vårdinrättningar än vad man hargjort , varvid resultatet kan bli att något sjukhus har fått mindretilldelning. Men det totala antalet är nu högre - det vill jag betona. förbereder jag diskussioner medarbetsmarknadens parter om frågor som bl.a. gäller både omfattningen ochinriktningen av olika typer av arbetstillstånd, också sådant arbetstillståndsom vi nu diskuterar 32 ():. Jag utgår ifrån att;vi båda efter denna debattser efter hur det ligger till med dessa frågor Enligt den uppgift som jag fått oroas sjukvårdshuvudmännenav att det hände någonting. Jag fortsätter att anföra Stora Sköndalsom exempel. Där hade man räknat med att få ett arbetskraftstillskott på 72 personermen av dessa har 24 fått tillstånd och 48 har fått reda på att de inte fårkomma till . Den diskussionen förs i och den måste utgå frånnågonting. Vad det är får vi gemensamt ta reda på. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svarpå fråga 1989/90:645 om deltidsarbete Prot. 33Arbetsmarknadsminister : [ ] Regeringen har , vid olika tillfällen, tagit upp frå- P I 8 >" gan om dedeltidsarbetslösas situation. Bl.a. har jag hållit överläggningar omdeltidsarbetslösheten med parterna inom de statliga och kommunala områdenasamt handeln. Mot denna bakgrund har frågat migom hur valfriheten skall garanteras för dem som önskar arbeta deltid för attsjälva kunna ta hand om sina barn. För mig verkar det som om mina intentioner vad det gällerde deltidsarbetande, i det här fallet, har missuppfattats. Det har aldrigvarit, och kommer aldrig att bli. regeringens önskan att alla arbetstagareskall arbeta heltid. Däremot vill regeringen att de som arbetar mindre än deskulle vilja av arbetsmarknadsskäl får den arbetstid de efterfrågar kallas för deltidsarbetslösa. Av de drygt en miljon deltidsarbetande är uppskattningsvis140 000 personer deltidsarbetslösa. De deltidsarbetslösa är främst kvinnoranställda inom de statliga och kommunala sektorerna samt inom handeln. 34 (): Jag tackar för svaret. Det var positivt, men är det realistiskt? När finansminister en gång ville locka ut merarbetskraft på arbetsmarknaden lockades många kvinnor med deltidsarbete. Nuföreligger hot från facket om anställningsförbud för deltidspersonal.Arbetsmarknadsministern försöker med hot driva arbetsgivarna till att övergåtill heltidstjänster. Så länge det berör dem som felaktigt utnyttjararbetslöshetsförsäkringen är detta samhällsekonomiskt helt riktigt. Kampen motdeltidsarbete får dock inte föras så långt att den går ut över dem som förbarnens skull arbetar deltid och själva betalar den tid de använder för barnen- ja. de kanske inte ens belastar samhällsekonomin genom att utnyttja kommunalbarnomsorg.. Det är i första hand kvinnor som deltidsarbetar Av dem somutnyttjar arbetslöshetsförsäkringen i kombination med deltidsarbete -"stämplar upp" som småbarnsmammor sinsemellan uttrycker saken - ärkvinnor i barnafödande åldrar påtagligt överrepresenterade. Hälften av Handelsmedlemmar - 80 000 - arbetar deltid. Av dessa vill endast 20 000 ha ökad arbetstid. Endast ett fåtal av dessa utnyttjar arbetslöshetsförsäkringen. Av dedeltidsanställda vill inte öka sin arbetstid. Utnyttjar regeringen missbruk av arbetslöshetsförsäkringenför att gynna egna politiska intressen, dvs. att få flera att leva enligt densocialdemokratiska modellen, heltidsarbete och daghem? Kommer de som vill tahand om sina barn själva, åtminstone på deltid, nu att få det än svårare, omutbudet av arbetstillfällen.minskar? Är inte tendensen att "stämpla upp" i de mest fertilaåldrarna snarare tecken på socialdemokraternas bristande hänsynstagande till barnens och fa miljens behov än ett arbetsmarknadsproblem? Om dessa familjer i stället finge en påtaglig standardförbättring genom exempelvis lägre skatt för barnfamiljer och vårdnadsbidrag, skulle då inte en del av det som 15 1989/90:130 29 maj1990 regeringen uppfattar somenbart ett arbetsmarknadsproblem kunna reduceras? Jagvill fråga statsrådet; Är det längre arbetstider eller bättre ekonomiskstandard de flesta småbarnsmammor i första hand är ute efter? Jag vet inte om hörde vad jag sade i svaret.Mycket av det hon själv sade i repliken tyder på att hon i varje fall inteville höra vad jag sade. Jaguttalade mycket tydligt att det arbete som jag har i gång handlar om de ca 50000 kvinnor som stämplar som deltidsarbetslösa och de upp till 140 000 kvinnorsom efterfrågar mer arbetstid än vad de säger att arbetsgivaren kan ge dem. Dethandlar inte om de övriga 800000 till 900000 människor, oftast kvinnor som hardeltidsarbete, trivs med det och vill ha det så även i fortsättningen. Min,regeringens och över huvud taget socialdemokraternas önskan är att folk skallfå den arbetstid de själva vill ha. Detär också önskvärt att man skall kunna variera sin arbetstid. När barnen är småhar man behov av en arbetstid, och när barnen växer upp har man behov av enannan. Deltidsarbetlösheten blir då ett problem. Många kvinnor väljerdeltidsarbete i början när barnen är små. När barnen växer upp önskar de sig enannan arbetstid, men har då oftast fastnat i den återvändsgränd somdeltidsarbetet blir för många kvinnor. Närjag måste konstatera att deltidsarbetslösheten är störst i de områden som harmest brist på arbetskraft, blir jag upprörd. Det gäller kommuner, vård ochhandel, ofta inom regioner som efterfrågar folk till sina arbetsplatser Jagvill säga till dessa landsting och kommuner och till handeln i detta fall attde först måste organisera sitt arbete och planlägga sina scheman på ett sådantsätt att de utnyttjar människors egen vilja till arbete. Dettahandlar således inte om att stämpla in kvinnor och barnfamiljer i heltidsarbetemed tvångsdaghem och annat, som lät antyda, utan attvalfriheten också måste gälla dessa kvinnor som själva önskar mer tid. Anf.36 (): Visst hörde jag vad arbetsmarknadsministern sade, och jag tyckte attdet var positivt. Jag sade också att jag tyckte att det var ett positivt svar Statsrådetberörde emellertid inte sambandet mellan just barn och arbetstid. Det är braatt vi är överens om att människor skall få välja den arbetstid de själva villha. På den punkten är vi i alla fall i ord ense. Det låter lovande. Närdet gäller vilka som vill utöka sin arbetsfid har jag noterat i arbetstidsbetänkandetatt ensamstående och män faktiskt är överrepresenterade. Kvinnor med barn -särskilt den största gruppen med barn -är inte så intresserade avatt utöka sin arbetstid. Om det blir färre deltidsarbeten på arbetsmarknadenär risken att de som vill ha en deltid inte får det, utan blir tvingade att taen heltid. Vem får då betala? Jo, det är barnen. 37Arbetsmarknadsminister : Prot. Jag vill bara än en gäng betona att min vision- som jag inte tror ligger särskilt långt borta, utan den kan ligga väldigt nära- är attarbetsti- [ dernaskall vara flexibla och att tjänsterna inte skall vara fasta till timmar var pa frågor deltid och heltid utan skall kunna varieras allt efter behov. Jagförstår nu ännu mindre av tankegångar om att de kvinnorsom uttryckligen vill gå upp på något sätt skulle begränsa möjlighetenför de kvinnor som vill ha deltid. Vi har fått in remissvaren som gällerarbetstidskommitténs betänkande. Där behandlas mycket ingående frågan om hurman med mera flexibla, varierande och valfria arbetstider skulle kunnaunderlätta för kvinnor, för barnfamiljer och framför allt för barnen så att deskulle kunna se mera av sina föräldrar när de som mest behöver dem. Jagbetraktar verkligen frågan om rätten att fä den arbetstid man vill ha som enrättvise- och valfrihetsfråga som underlättar, och inte är hindrade, förbarnfamiljerna. 38 (): Detta låter lovande. När det gäller den förstahalvan är vi uppenbarligen överens om arbetstiderna. Sedan gäller det nästadel, hur man skall finansiera dem som vill arbeta deltid. I det fallet är viinte riktigt överens. Vi vill ge stöd til barnfamiljerna. Vi vill ha sänkt skattför barnfamiljer och ett vårdnadsbidrag. Man kan faktiskt fråga sig varför helabarnomsorgsstödet bara skall gå till vissa familjer- till hälften avbarnfamiljerna. Det betyder i praktiken att den andra hälften av barnfamiljernafår avstå från ungefär 40000 per barn. Det blir sådana summor om man slår uthela barnomsorgsstödet på alla. Man kan diskutera om den generella barnomsorgsavgiften somarbetsgivarna betalar verkligen inte skall gälla generellt-för de av arbetstagarnasom har barn. Det handlar om synen på barnen. Vi tycker attsocialdemokraterna inte tar hänsyn till barnens behov, så som vi gör Kan vivänta oss några ytterligare åtgärder på den punkten? 39 Arbetsmarknadsminister : Fru talman! Nutror jag att frågan har kommit ganska långt ifrån vad den egentligen handlarom. Jag kan nog inte stå här och svara på hela biten när det gäller barnomsorgoch vårdnadsbidrag och debattera föräldraförsäkring, även om jag mycket gärnaskulle vilja göra det, eftersom det hänger ihop. Det är mera fråga om vilket system man skall välja för attskapa ekonomiska möjligheter för familjemedlemmar att gå ner-i arbetstid utanatt förlora så mycket rent ekonomiskt att man tvingas till heltid. Jag trormera på vår modell med föräldraförsäkring, och tror merapå sin modell. Det lär vi nog få debattera fler gånger protokoll 1989/90:130 Prot.1989/90:130 Anf. 40 (): 29 maj1990 Fru talman! Jag vill tackaarbetsmarknadsministern för debatten. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1989/90:642 om moratoriet för kommersiellvalfångst har frågat jordbruksministernom regeringen inte kommer att verka för en generell förlängning av moratorietför kommersiell valfångst. Arbetet i regeringen är så fördelat att jag skallbesvara frågan. Vid det kommande mötet i internationellavalfångstkommissionen (IWC) kommer det rådande moratoriet för kommersiellvalfångst att behandlas. På grundval av de beräkningar av storleken påbestånden som IWCs vetenskapliga kommitté gör kommer mötet att ta ställningtill öm kommersiell valfångst kan accepteras för några få aktuella arter När det gäller utnyttjandet av de levande förnyelsebaranaturresurserna iir regeringens grundläggande hållning den att detta skall skepå ett uthålligt sätt som inte äventyrar dessa resursers fortbestånd. Det är ilinje med den av FNs miljöprogram () och (lUCN) antagna "Världsstrategin för naturvård" liksom med den s.k.Brundtlandkommissionens slutsatser. Denna inställning innebär beträffandevalfångst att läget för olika valbestånd betraktas var för sig på basis av devetenskapliga undersökningarna. Det fullständiga vetenskapliga materialet föreligger ännuinte. När det föreligger kommer beräkningarna av bestånden för de olikaarterna att utsättas för mycket kritisk granskning från svensk sida. Endast om det på ett övertygande sätt kan visas att lägetför ett visst bestånd är betryggande kan acceptera en viss begränsadbeskattning. 42 (); Vi har alla ett gemensamt ansvar att förvaltajordens naturresurser När det gäller fiskar och däggdjur är ansvaret idubbel bemärkelse gemensamt, länder emellan. Dessa djur simmar obekymrade omgränserna mellan länder De rör sig fritt i världshaven. Detta har i viss månutgjort ett hot mot arternas överlevnadsmöjligheter Detta fria liv har nämligenpåverkat våra möjligheter att t.ex. räkna antalet valar Detta tillsammans medde stora vinster som fångst av dessa djur inbringat har lett till för stortfångstuttag. Vi har alltid från svensk sida sökt värna om moratorietoch dess upprätthållande. För opinionsbildningen är ett fast ställningstagande motvalfångst oerhört viktigt. Tydligen har eller hans företrädareinte intagit denna fasta hållning vid diskussioner när det gällt valfångst.Misstankarna har na-18 turligtvis väckts genomatt norrmännen tydligen väntar sig svenskt stöd för Prot. 1989/90:130 såväl vetenskaplig som kommersiell fångst. När man nu hör svaret påmin fråga kan man konstatera att oron var befo- [ [ Det allvarliga är attom vårt stöd för ett generellt förbud upphör påver- varp fr gor kar detväsentligt det internationella stödet för valarna. Detfullständiga vetenskapliga materialet föreligger inte , säger isvaret. Det skall, när det väl föreligger, utsättas för kritisk granskning. Detskall vara klart . Har man tid med det? Vivet också att ansökningarna om att fånga val i vetenskapligt syfte ökat frånjust de nationer som önskar beskatta beståndet. Varför kan vi inte verka för en förlängning av det generella förbudet?Det är ju viktigt för att opinionen skall bli på det klara med att vimåste skydda dessa djur Låt mig först påminna om att har spelat en mycket viktig rollför tillkomsten av det moratorium som gäller och att vi inneharordförandeskapet i valfångstkommissionen just därför att vi har spelat dennaroll. Det är självfallet vår avsikt att fortsätta att göra det. I det beslutsom valfångstkommissionen har fattat i vad gäller generellt moratorium motkommersiell valfångst sägs det i och för sig också att det kan hävas i takt medatt beståndsuppskattningarna har blivit klara. Jag vill än en gång påminna omvad jag sade i mitt svar nämligen att vi ännu inte beträffande något valslaghar kunnat ta del av ett fullständigt material. Varje material kommeremellertid att granskas mycket kritiskt.