prot · GD09137 · 1989-12-31 00:00:00 — Lorentzon säger att näringen måste få möjlighet attutnyttja sina resurser, och det är precis det som skulle hända om man skulleskära ner rejält på användningen av kemiska bekämpningsmedel och handelsgödsel.Då skulle jordbruksnäringen verkligen få utnyttja sina resurser, i mark, ibiologiskt kunnande och i effektiva brukningsmetoder. är det resurserutanför jordbruksnäringen som jordbruket utnyttjar i stor utsträckning, t.ex.ett stort oljeberoende vid tillverkning av kvävegödsel och ett stort beroendeav kemikalieindustrin när det gäller kemikalier. Jag skulle vidare vilja säga något om sårbarheten ochberedskapen. I livsmedelspolitiska arbetsgruppens rapport sades det attlivsmedelsförsörjningen och jordbruket är sårbara och att det inte är någonmening med att upprätthållaett produktionsmål, eftersom ändå är så berorende av importerade insatsvaror.Det var synd att livsmedelspolitiska arbetsgruppen inte drog slutsatsen attminskad användning av handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel skulle ledatill ett mindre sårbart jordbruk: Det som är positivt när det gäller sårbarheten - det finnstrots allt en del sådant också - är att Norrlandsstödet blir kvar. Men det ärosäkert hur det blir med det . I propositionen sägs det så vackertatt lönsamheten för Norrlandsjordbruket inte skall få minska nämnvärt. Men vivet hur det är med den saken. Om man sätter upp lönsamhetsmål och inkomstmål,hur skall man kunna mäta detta? Alla i livsmedelspolitiska arbetsgruppen varockså eniga om att det inte är någon mening med att sätta upp sådana mål.Därför betyder de här orden i propositionen egentligen mycket litet. Norrlandsjordbruket borde anpassas efter konsumtionen iområdet. Det var också en av grundtankarna i livsmedelspolitiska arbetsgruppen.Om vi vill ha vissa tjänster av jordbruket får vi helt enkelt betala så mycketsom behövs för att få just de tjänsterna. Det naturliga vore därför att helatiden anpassa Norrlandsstödet efter den produktion som vi vill ha i . En sak som är tråkig i den jordbrukspolitiska debatten äratt den i så hög grad präglas av pessimism. Man kan fråga sig vad det beror på.Denna näring är ju livsviktig för oss alla - vi kommer alltid att behöva mat.En orsak kan vara syftena med jordbrukspolitiken: Varför vill vi ha ettjordbruk i ? Jag tror att alla partier är eniga om att det är viktigt meden livskraftig jordbruksnäring . Där skulle jag vilja gemiljöpartiets syn. Ett viktigt skäl är att en långsiktigt uthålliglivsmedelsförsörjning måste upprätthållas över hela världen. hotaslivsmedelsförsörjningen av befolkningsökning men kanske framför allt avmarkerosion och försaltning. Därför är det viktigt att vi som har en braåkerresurs verkligen utnyttjar den för vår egen försörjning av livsmedel ochgör det på ett sådant sätt att vi kan fortsätta att producera livsmedel även iframtiden. Däremot vore det fel om vi försökte ta ansvar för världenslivsmedelsförsörjning pä det sättet att vi forsatte att dumpa ett överskott påvärldsmarknaden. Där kan jag helt instämma med . Det naturligastemåste vara att vi stöder , så att de kan bygga upp en egen fungerandejordbruksnäring. Så länge vi dumpar livsmedel på marknaden kommeru-landsbönderna att ha mycket svårt att bygga upp en produktion, då de heltenkelt får för dåligt betalt. Det är viktigt att vi då inte går in på den vägen att vibörjar exportera miljöproblemen. Anta att vi tänkte kortsiktigt och sade attdet blir billigare för att köpa livsmedel från t.ex. . Då skulleresultatet bli att vi köpte våra livsmedel från ett land där man använder betydligtmer miljöskadliga metoder än man gör i , och på det viset skulle vihelt enkelt orsaka en sämre miljö- och naturresurspolitik. Ett andra skäl, förutom den långsiktiga solidariteten medhela världens livsmedelsförsörjning, är vårt eget oberoende. Jag tror att detär farligt om ett land för sin försörjning blir helt beroende av importeradelivsmedel. Då blir man också mycket beroende i andra delar av sin politik. Detvar trots allt inte så länge sedan som hade problem med livsmedelsförsörj- 1989/90:137 9 juni1990 ningen, och det kaninträffa igen, men då av andra orsaker, nämligen att vi hushåller på ett dåligtsätt med markresursen. Jagskulle vilja vara optimist i jordbrukspolitiken. Jag säger att överskottet geren stor möjlighet till en helt ny jordbrukspolitik. Det finns ingen anledningatt pressa upp skördarna maximalt. Det behövs inte längre -maten kommeratt räcka i alla fall. Vikan minska användningen av handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Vi kanminska kväveläckaget. Vi kan hushålla bättre med ändliga naturresurser. Men detkräver att kvävet blir dyrt, annars kommer hushållningen med kväve aldrig attbli bättre. Det är mycket svårt att kontrollera vad varje enskild bonde gör, såjag tror inte så mycket på regleringar i det avseendet. Jag tror att ett högrekvävepris automatiskt skulle leda till bättre växtföljder, därför att böndernaskulle utnyttja sina kunskaper effektivare. Det skulle leda till hade djur över hela landet och inte så koncentrerat som . Det skulleockså leda till bättre lagring och spridning av stallgödsel. Det går att ställavissa krav, men det går inte att detaljkontrollera allting. Meden minskad användning av kemiska bekämpningsmedel skulle stora fördelar nås.Ofta tänker man mest på livsmedelskvaliteten, men man måste också tänka pålantbrukarnas arbetsmiljö och de skador som bekämpningsmedlen ger i naturen.Man borde vara ännu mer vidsynt än så. Den höga kemikalieanvändningen ijordbruket förutsätter många kemiska industrier, och deras produktion är heltklart miljöfarlig. Ni minns väl förgiftningen av floden , då floden heltenkelt dog. Produktionen av mycket kemiska gifter skapar också ettavfallsproblem. har intresset svängt när det gäller ekologiskt lantbruk eller alternativodling, och det är mycket positivt. Det finns ett brett stöd för detta hosmånga partier hos . Menofta diskuteras detta som en liten nisch, en liten punktvis satsning, kanskemed litet omställningsstöd och bidrag. Det är det enda man vill gå in med. Detbästa sättet att stimulera det ekologiska jordbruket och den alternativaodlingen är helt enkelt en ny jordbrukspolitik, genom vilken hela jordbruketbör förändras stegvis. Det kommer helt enkelt att göra det lönsamt att börjaodla sitt eget kväve, precis som alternativodlarna gör . Dessutom skulleinte alternativodlingen innebära att alla miljöproblem löstes snabbt, för detär bråttom också. Det behövs en förändring av hela jordbrukspolifiken. Deträcker inte att stödja en liten nisch och tro att vi skall klara miljöproblemenpå det sättet. Hurskulle man då kunna göra det som är rätt och riktigt för hela samhället ochäven lönsamt för den enskilde bonden? Jag tror mer på ekonomiska styrmedel änpå regleringar för handelsgödsel och kvävegödsel. Jag tycker att vi skall läggariktigt höga avgifter på kvävegödsel, men att de skall återföras i sin helhettill jordbruket, t.ex. i form av arealbidrag. Här vill vi särbehandlajordbruket i jämförelse med t.ex. industrin. För industrins del talar vi oftastom miljöskatter, dvs. att pengarna inte direkt går tillbaka till industrin. Attvi vill göra detta beror på att vi tycker att jordbruket dels är en så vikfignäring att vi måste behålla jordbruket i landet, dels att jordbruksnäringensekonoini är så pressad att det här helt enkelt är nödvändigt. Närdet gäller bekämpningsmedel tror vi inte att det räcker med ekonomiskastyrmedel. Det måste också till en tuffare lagstiftning. Viskiljer oss en hel del från utskottsmajoriteten i våra uppfattningar. Omställningsperiodenville vi lägga upp på ett helt annat sätt, eftersom vi också ville kombineraavreglering med en sänkning av användningen av handelsgödsel och kemiskabekämpningsmedel. Det gör att det med vår jordbrukspolitik kommer att gå åtmer åkerareal än vad utskottsmajoriteten tror Vår jordbmkspolifik kommer attleda till att vi måste acceptera lägre skördar Därför kan vi inte betala ut ettomställningsstöd, som de andra partierna vill betala ut. Omställningsstödetskall gå till bönderna för att de lovar att inte odla någon mat på sin åkermarkunder . I stället hade vi velat ha ett större inkomststödunder omställningsperioden, kombinerat med att jordbruket skulle göras merextensivt. Utskottsmajoritetenhar också minskat inkomststödet i förhållande till regeringens förslag. Det ärnaturligtvis riktigt om man utgår från att man inte vill uppnå ett merextensivt jordbruk. Utskottsmajoritetens förslag kommer på ett bättre sätt änregeringens förslag att underlätta omställningen för jordbruket. Men om mansamtidigt utgår från att man vill få ut en helt annan miljö- ochnaturresurspolitik hade det varit bättre att ge ett betydligt störreinkomststöd och inget omställningsstöd alls. Däremotkan vi naturligtvis tänka oss en del anläggningsstöd, t.ex. till våtmarker ochlövskog i slättbygd. När man talar om det öppna landskapet kanske man gör detlitet ensidigt . Det öppna landskapet är viktigt i skogs-och mellanbygd.Det är där det har betydelse för naturvården. För den öppna slättbygden skulledet tvärtom vara positivt för naturvården med litet mer skogsplantering. Därförhar vi föreslagit ett anläggningsstöd för lövskog. Men vi har maximerat dettill , eftersom vi inte tror att vi kan avvara mer på grund avatt vi också vill ha plats för litet energigrödor, även om den mestaåkerarealen kommer att gå åt till matproduktion. Beträffandestödet till landskapsvård stöder vi förslag att 500 milj. kr.borde satsas. Det kanske låter mycket, men här talar vi om en irreversibelprocess. Om utrotningshotade arter slås ut kan vi aldrig få tillbaka dem igen. Ifråga om förhållandet till andra länder vill jag instämma i det som AnnikaÅhnberg sade. Det är helt naturligt att vi borde ställa samma krav på importensom vi gör på de svenska produkterna. De flesta människor i landet trorantagligen att det är så redan. Men så är det inte, utan detta är som vanligten stor stridsfråga i . Jagtycker att borde ha en mer offensiv roll i GATT-förhandlingarna. Viborde gå till förhandlingsbordet och säga att vi tänker göra något heltannorlunda med jordbrukspolitiken. Vi tänker satsa radikalt på miljön ijordbrukspolitiken. Därför måste ni förstå att vi behöver behålla vårt gränsskyddäven , annars har inte vi en chans att konkurrera. Med de motiventror jag inte att andra länder skulle påbörja ett handelskrig mot oss. Trotsallt är miljöopinionen stark i andra länder. kan man i den svenskadebatten få en känsla av att det bara är i som vi är miljömedvetna ochdiskuterar mycket miljöpoUfik. Men det är inte alls sant. Det är bara Sverigesvanliga roll att försöka agera världssamvete. 1989/90:137 9 juni1990 1989/90:137 9 juni1990 växer i andra länderockså. De skulle inte acceptera ett handelskrig mot på grund av att vivill föra en radikal miljöpolitik på jordbruksområdet. Det kan i alla fall intejag tänka mig. Visstär det för en ny jordbrukspolitik. Frågan är vilken. Alla riksdagenspartier har frigjort sig jordbrukspolitiska tänkande och insett,att jordbruket bör avregleras. Men vart tog miljö- och naturresurshushållningvägen? bekänner sig riksdagsmajoriteten till kvan-fitetstänkandet -sä mycket produktion som möjligt per hektar. Vid århundradets storajordbrukspolitiska beslut borde alla partier också ha kunnat släppa dettänkande som skapades . Jagtycker att regeringen bör återkomma till med ett nytt förslag tilljordbrukspolitik, där avreglering kombineras med radikala miljöhänsyn. Det ärdags att prioritera naturresurshushållning och miljö. Jag tycker att det ärtråkigt att jordbruksutskottet, som har goda förutsättningar, eftersom vibehandlar både miljöfrågor och jordbruksfrågor, inte har kunnat skärparegeringens förslag på miljöområdet. Detär också tråkigt att denna jordbrukspolitik blir ytterligare ett svek avregeringen i raden av de många på miljöområdet: , trafikpolitiken,att man glömde bort att ta ut miljöavgifter på koldioxidutsläpp videlproduktion, de fjällnära skogarna. Svek på svek kommer även på jordbrukspolitikensområde. Detta sker trots att det utlovades i direktiven till denlivsmedelspolitiska arbetsgruppen att vi skulle ta fram nya och mer selektivaåtgärder bl.a. på miljöområdet. Jagskall inte tala om konsumentpolitik, för det skall ta upp senare.Paul Ciszuk kommer att tala om sårbarhet och beredskap. Jagställer mig bakom samtliga reservationer där finns med, men föratt vinna tid kommer jag inte att yrka bifall fill alla. Därför yrkar jagavslag bara på propositionen samt bifall till reservationerna 7, 9, 11, 15 och25 till betänkandet. Idetta anförande instämde , , , , , och (alla mp). AnL7 () replik: Det är, som jag sade i mitt inledningsanförande, många som väljer attförhålla sig som recensenter fill den nya jordbrukspolitiken. Miljöparfiet hartyvärr sällat sig till den skaran. Visserligen är det, om man läser detsärskilda yttrandet, en förhållandevis positiv recension. Den säger attutskottets förslag är bättre än regeringens. Men det hade varit ännu bättre ommiljöpartiet hade valt att vara med i diskussionerna och försöka nå fram fillen uppgörelse som fler kunde stå bakom. ÅsaDomeij frågar: Leder detta beslut fill att miljöproblemen försvinner, attberedskapen blir god osv.? Det enkla svaret är ju nej. Ett beslut i den härförsamlingen kan aldrig få sådana oerhört stora, omvälvande effekter i ett slagsom de tydligen hade förväntat sig. Politik och politiska beslut ären av drivkrafterna i samhället men inte den enda. en långrad andra skäl till att jordbruket ser ut som det gör än de jordbrukspolitiskabeslut som vi fattar här. Men det här beslutet innebär öppningar. När skall förklara varför inte kanställa sig bakom beslutet säger hon att det beror på att vi inte lägger på högamiljöavgifter. Men måste väl veta att en miljöavgiftsutredningarbetar med just frågan om miljöavgifter inom jordbruket och kommer att lämnaett förslag. Det här beslutet utesluter inte att man går vidare och fattarbeslut när det gäller avgifter på bekämpningsmedel och handelsgödsel. Det finnsingenting i beslutet som säger att man inte kommer att kunna göra det. Men detär väl bra om man fattar det beslutet på en väl genomtänkt och genomarbetadgrund. Sedan säger att ett annat skäl är attersättningen för landskapsvårdande åtgärder blev för låg. Vi håller med om det- den blev för låg. Men den kom ju i alla fall till! Det är trots allt ett heltnytt inslag i jordbrukspolitiken. Man måste ge det inslaget tid att hittaformerna. Sedan tror jag att vi kan komma igen och begära att det skallavsättas mer pengar. Det behövs en ny jordbrukspolitik - frågan är vilken, sadeÅsa , och inte blev man mycket klokare på vad det är för nyjordbrukspolitik som vill ha när man lyssnade på . Man värnar om jordbruket i skogs- och mellanbygder, men avreservationen framgår det att man tycker att jordbruket i skallanpassa sig till den lokala konsumtionen. Det vill säga att man, om det skeren fortsatt utflyttning från , i konsekvens med det skalldra ned på jordbruket. Det är en helt annan inställning än den som vi har,nämligen att man skall använda jordbruket i de här delarna av landet som enstimulans för att få en levande landsbygd. vill, inte genom omställningsersättning utangenom enbart avgifter, minska användningen av handelsgödsel på ett årJag tycker att man skall fråga sig: Vad betyder det i praktiken? Det handlar ommänniskor - det är människor som skall genomföra den omställningen och somskall leva med den. Då tror jag att man måste inse att ett sådant beslut måstegenomföras litet mer gradvis. Man kan inte utsätta människor för hur abrupta förändringarsom helst av hela deras tillvaro. Det innebär en förfärande brist på respektför människors rätt till rimliga omställningar, och omställningen avjordbruket är faktiskt ändå ganska plågsam. Sedan sade att all behövs för matproduktionen.Jag skulle gärna vilja fråga : Delar ni inte vår uppfattning att vibehöver basera en mycket större del av energi- och industriproduktionen på deförnybara resurserna, dvs. på de areella näringarna? 8 () replik: Många talare har talat om att det är viktigtmed helhetssynen i jordbrukspolitiken, men så är det tydligen inte när man gårtill beslut - då kan man stycka upp det i olika delar Man säger: Visst kan vifatta bra miljöbeslut sedan. Att fatta ett beslut som innebär att det blirsämre för miljön i dess helhet nu måste vara felaktigt, och det sker i ettutskott där vi faktiskt behandlar både jordbruksfrågor och miljöfrågor! Härborde det vara extra lätt att göra det samlat. 1989/90:137 9 juni1990 Visstskall miljöavgiftsutredningen komma med ett förslag. Men vi har ju hela tidenskjutit det här beslutet framför oss. Det sades i direkfiven till livsmedelspolitiskaarbetsgruppen att vi når de jordbrukspoUtiska målen på ett dåligt sätt och attvi i samband med en avreglering skulle ta fram nya och selektiva medel för attnå målen bättre. Miljöfrågorna var viktiga enligt direktiven. Men vad hände?Inga miljöförslag i livsmedelspolitiska arbetsgruppens rapport! Med nöd ochnäppe gick det in ett uttalande att miljöavgiftsutredningen skulle se vidarepå det här - men det var med nöd och näppe! Det var faktiskt också enbart avdet skälet som miljöavgiftsutredningen gick vidare med frågan. Detstår ingenting i det betänkande från jordbruksutskottet som vi behandlarom att regeringen bör återkomma med radikala förslag påmiljöområdet. Hade vi skrivit in ett sådant krav hade jag ställt mig heltannorlunda till hela resultatet av behandlingen av jordbrukspolitiken, eftersomjag är posifiv till en avreglering men anser att vi måste ta miljöhänsyn.Då hade de frågorna kommit tillbaka. Då hade majoritetens förslag också settannorlunda ut. Då hade det inte varit möjligt att lägga fram förslag om högtomställningsstöd, dvs. att betala bönderna för att sluta odla mat -då hade meråkerareal behövts. AnnikaÅhnberg tycker att den jordbrukspolitik som jag företräder är oklar. Men det ärväl ganska klart att vi skulle kunna utnyttja överskottet till att i ställetanvända mindre handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Det är bara det attmajoriteten har valt att använda mindre areal. Närdet gäller energigrödor tror inte vi att det finns lika mycket utrymme somutskottsmajoriteten tror. Jag bedömer att det kanske finns tilllövskog och energigrödor Men det kan bli mer , eftersomeffektiviteten kommer att öka även i ett ekologiskt anpassat jordbruk, och detvet vi ingenting om - det beror på vad som händer och hur snabbt utvecklingengår. Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. AnL9 () replik: Det är litet sent, måste jag säga, att i de sista skälvande minuternaav den här processen komma och säga att om man hade föreslagit att regeringenskulle återkomma hade ställt sig bakom förslaget. Dethade varit lämpligare att hade framfört det förslaget i dediskussioner som föregick beslutet. Sanningenär att i rätt stor utsträckning har varit frånvarande idiskussionen om hur den nya jordbrukspolitiken skall utformas och att man - dethar förvånat mig mot bakgrund av att man säger att jordbrukspolitiken är en avhjärtefrågorna- har behandlat hela den här processen ganska nonchalant. Nusäger att det t.o.m. blir sämre för miljön med det nya beslutet -det finns inga i inslag i det som gynnar t.ex. egen produktion av kväve. Mendet gör det faktiskt, eftersom utskottet säger att omställningsersättningenskall utformas så, att den just också kan gynna vallproduktion. Jagmåste upprepa att det är beklagligt att miljöparfiet har valt att på det Prot. 1989/90:137 här nonchalanta sättet ställa sig utanför diskussionen istället för att seriöst gå in i den och konstruktivt utvecklade delar av den nya jordbrukspoUtiken som faktiskt kan leda till bättremiljöeffekter Anf.10 () repUk: Det finns två huvudinriktningar i jordbrukspolitiken. Hur skall vi hadet med framtidens jordbrukspolitik? Skall vi lösa de problem som vi har i daggenom att satsa på ett jordbruk där vi inte använder så mycket handelsgödseloch kemiska bekämpningsmedel men måste utnyttja en större areal, eller skall visatsa på att lägga ned ? Det är två oUka huvudinriktningar. Ihela behandlingen av jordbrukspolifiken har det varit klart att det inte harfunnits något intresse att satsa på ett mer extensivt jordbmk. Det är av denanledningen som utskottsmajoriteten har gått längre än regeringen när det gälltatt höja omställningsstödet. Dethar inte funnits någon öppning från något parti att gå in på den utvecklingsvägsom innebär att i stället använda mer åkerareal. Det kan man lätt se när manläser partimotionerna. I parfimofion finns det i stort settinga förslag till förbättringar på miljöområdet. Det finns inga förslag somkonkret skulle minska användningen av kemiska bekämpningsmedel ochhandelsgödsel. Det är inte alls så att har fått kompromissabort delar av sin politik på miljöområdet, utan man har faktiskt aldrig drivitde frågorna. Det har alltså inte funnits några miljöförslag från de andrapartierna att diskutera kring. Talmannenanmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att honinte ägde rätt till ytterligare replik. AnL 11 HANSGUSTAFSSON (s): Föreställningenom en levande landsbygd och ett öppet och varierande landskap är djupt rotad iden svenska folksjälen. Dessa för oss alla omistliga tillgångar måsteemellertid vårdas och värnas om de skall bestå. Detsvenska kulturlandskapet är i allt väsentligt ett resultat av generationersodlarmöda. Tilldetta skall naturiigtvis också läggas att vi alla har önskemål om livsmedel avgod kvalitet till vettiga priser och att jordbrukarna ställer berättigade kravpå att de, som alla andra företagare, skall ha en rimlig chans till trygghet isin yrkesutövning och en rimlig inkomst. Jordbruketär en betydelsefull fråga i de allra flesta länder som alltid är föremål förpolitiska överväganden. Inte ens de mest marknadsinriktade länderna accepteraratt prismekanismen helt slår ut deras jordbruk. Vi har emellertid nu kommittill den insikten att den nuvarande jordbrukspolitiken med sina rötter mer än50 år bakåt i tiden inte kan bestå. Den uppfyller inte de uppsatta målen utansnarare motverkar dem. Ett invecklat och svårfångat regleringssystem leder bådeproduktion och betalningsströmmar fel. 1989/90:137 9 juni1990 detta råder enighet ipraktiskt taget alla kretsar och såvitt jag förstår också bland böndernasjälva. Svårighetenligger i vad som kan komma i stället. I den mån det råder delade meningarhandlar det mera om i vilken omfattning och på vilket sätt som samhället skallmedverka till en övergång från det nuvarande regleringssystemet till ettjordbruk som i högre grad och som annan verksamhet mera lever på marknadensvillkor och producerar i förhållande till de signaler som konsumenterna gertill producenten. Detskall dock genast sägas att hela det svenska jordbruket inte bara kan leva påmarknadsmässiga villkor, därför att svenskt jordbruk har långt fler och kanskelika viktiga uppgifter som att producera livsmedel, nämligen dem som jag nämndeinledningsvis: vården av vårt landskap och vår landsbygd. Ingen har hellerföreslagit att jordbruket bara skaU marknadsinriktas. Redan LAG förutsatte attbönderna skulle ersättas för sina landskapsvårdande uppgifter Detta har sedanutvecklats i propositionen och ytterligare i utskottets betänkande. Detär en självklarhet att om jordbruket endast skall ses som en marknadsstyrdproducent av livsmedel får det andra effekter än om jordbruket därutöver skallfrämja en god landsbygdsutveckUng och en bra natur- och miljövård. Såväl ipropositionen som i utskottets betänkande har ett allvarligt försök gjorts atttillvarata båda dessa aspekter på svenskt jordbruk. Dethar försports att denna syntes av två synsätt inte helt tillfredsställer varesig doktrinära marknadsekonomer eller dem som vill lägga tyngdpunkten pålandsbygdsutveckling och naturvård. Vi tror emellertid att den sam-manvägningav olika intressen som utskottet gjort står i god samstämmighet medmedborgarnas syn på svenskt jordbmk, och det är inte heller oviktigt.