prot · GD0917 · 1989-12-31 00:00:00 — Särskilt angeläget är att föreningsverksamheten för barnoch ungdomar uppmuntras. Genom att delta i idéburen verksamhet ges ungdomarnamöjligheter att själva ta initiativ och ansvar, vidareutveckla sina idéer ochta del av samhällsarbetet. De många ideellt arbetande ledarna och funktionärerna iföreningarna utgör en omistlig tillgäng för samhället. Det är inte enbartfrivilligt arbete i egentlig mening, utan handlar det om rentekonomiska uppoffringar. Det är i detta perspektiv som vi från anseratt samhället på något sätt bör stödja och uppmuntra ideella insatser iföreningslivet, eftersom dessa insatser i högre grad bidrar till ökade socialakontakter mellan människor i olika åldrar och olika miljöer. säger i det betänkande som behandlasatt det är viktigt att insatser i form av ideellt arbete får stöd ochuppmuntran. Detta är naturligtvis i sig positivt - det är bara det attutskottet sade samma sak , och någon åtgärd har inte hellerpresenterats av regeringen. Därför återkommer vi nu från sida med en begäranom att ger regeringen i uppdrag att framlägga förslag tillekonomiska stimulansåtgärder för ideellt arbete. Liknande förslag förs fram imotioner från företrädare för såväl som socialdemokraterna. Jag yrkar bifall till reservationen tillkulturutskottets betänkande nr 3. BERITOSCARSSON (s); 1 kulturutskottets betänkande nr 3 tas alltsåupp frågan om folkrörelserna, och där behandlas fem motioner, som alla syftartill att de ideella folkrörelserna skall få ökat samhällsstöd. har, som sade, vid fleratillfällen behandlat just denna fråga, och har utskottetunderstrukit den stora betydelse som folkrörelserna har spelat och alltjämtspelar i samhällets utveckling. understryker åter att ett aktivtföreningsliv är av stor betydelse för att människorna skall bli delaktiga idet fortsatta samhällsbyggan-det, och att det därför är viktigt att samhälletger stöd till dem som arbetar ideellt. Grunden för en levande och vitaldemokrati är våra folkrörelser. Inga andra organ aktiverar fler människor. Ingaandra organ kräver av sina medlemmar mer av idealitet, engagemang, arbete ochekonomiska insatser än våra folkrörelser. I gengäld får medlemmarna och ledarnakunskaper och erfarenheter,möjligheter till gemenskap och personlig utveckling, inflytande över den egnarörelsen och förutsättningar att påverka samhällsutvecklingen. Våra folkrörelseraktiverar också idé- och samhällsdebatten, bidrar till berikandekulturaktiviteter och gör det möjligt för många människor att få ett riktfritidsliv. De svenska folkrörelserna utgår också från en starktilltro till människan och till människans förmåga. ideologHjalmar Furuskog formulerade det så här; Folkrörelsernas största gåva tillmänniskorna är känslan av eget ansvar, egen förmåga att förändra världen,känslan av att idealen i stor utsträckning kan förverkligas och att människansgoda vilja kan organiseras till skapande makt. De som ställer upp som ledare gör här ett ovärderligtsamhällsarbete. Inte minst gäller det de ungdomsledare som satsar stora delarav sin fritid och sitt engagemang på att den unga generationen skall fostras idemokrati och få en meningsfull fritid. På den punkten är ochjag helt överens. Det flnns alltså all anledning för samhället att stödjavåra folkrörelser och därmed också de ledare som gör det möjligt att genomföraverksamheten. Det görs också stora insatser från samhällets sida. Statensatsar, enligt , direkt och indirekt mellan 3 och 5miljarder kronor . Därtill kommer det stöd som kommunerna ställer uppmed. Det är viktigt att de resurser som satsas också används päett för föreningslivet bra sätt. Samhällets bidragskonstruktion får intehindra verksamhetsutvecklingen, utan måste vara konstruerad på ett sådant sättatt folkrörelserna har möjligheter att utveckla sin egen verksamhet efter sinaegna förhållanden. Det pågår också en intensiv diskussion om samhällsstödettill våra folkrörelser. Inte minst gäller det inom våra folkrörelser.Folkrörelseutredningen lade fram sitt betänkande Mål och resultat,vilket nu också har remissbehandlats. Betänkandet har tagits väl emot avföreningslivet. Flera av kraven som finns i de motioner vi nu behandlar stämmerockså överens med folkrörelseutredningens förslag, liksom även med desynpunkter som har kommit in från de olika folkrörelserna. Det pågår nu ett arbete inom , och fleraförslag kommer att flnnas med i den budgetproposition som förväntas.Utredningen i hela landet tar också upp den viktiga roll somfolkrörelserna generellt har för en aktiv kulturverksamhet. Det pågår såledesflera diskussioner och det pågår arbete inom . Därför finnsdet ingen anledning att föregå det arbetet. Jag vill här yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationen. TREDJE VICE TALMANNEN; Jag får meddela att anslag nu harsatts upp om att detta sammanträde skall fortsätta efter ,00, STINAGUSTAVSSON (c); Låt mig påminna om anledningentill de motioner som vi nu behandlar. Av dem kan jag dra den slutsatsen, attdet blir allt svårare år att engagera människor för ledarskap och geett stort ansvar.Som ledare måste man vara motor för att verksamheten skall drivasframåt. Inte sällan handlar det om personliga kostnader och utlägg. Det ärjust denna del som vi vill att regeringen skall få i uppdrag att närmare ta sigan. BERITOSCARSSON (s); tar upp det ledarskap somberörs i reservationen. Låt mig säga att jag helt delar uppfattningen att detär oerhört viktigt att vi har ledare i våra folkrörelser. Det är ledarna somgör det möjligt att driva en bra verksamhet. Utan ledare finns det heller ingenmöjlighet att utveckla verksamheten. En fråga är då hur ledarna skall kunnaersättas ekonomiskt. Här vill jag hänvisa till det stöd som ges tillfolkrörelserna och till det arbete som pågår. Får jag också ta upp en annan sak som pågår. för sedan i uppdrag till en utredare att titta på hur man kanunderlätta ledarskapet. , som utredaren heter, har också lagtfram ett förslag, där han påpekar hur viktigt det är att våra ledare harmöjligheter att t.ex. få utbildning, att det är viktigt att vi höjer ledarnasstatus och även att vi ser till att det finns möjligheter att ta ledigt för attkunna fungera som ledare. Efter den rapport som han nu har lagt fram har hanfått i uppgift att lägga fram ytterligare förslag. Man väntar sådana förslagunder höstens gång. Den fråga som tar upp är precis vad ArneAhlström skall titta på. träffades representanter för idrottsrörelsen ochdiskuterade tillsammans med regeringen precis det som har berörts här,nämligen ledarskapet och de problem och hinder som finns för att kunnarekrytera ledare och framför allt för att behålla de ledare som vi har. Det äralltså en hel del som pågår . Vi anser från utskottets sida attdet inte finns anledning att just nu tillstyrka de krav som ställs ireservationen utan yrkar bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad, (Beslut fattades under22 §,) Företogs till avgörandeutrikesutskottets betänkande 1989/90;UU3 samt kulturutskottets betänkanden1989/90;KrUl och KrU3, Mom. 1-3 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 4 (svenskt erkännande av ) Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot 33 förreservationen av och , 1 ledamot avstod från attrösta. Kulturutskottetsbetänkande KrUl Prot. Mom. 1 (kostnadsansvaret för arkeologiska undersökningar) Utskottets hemställan bifölls med172 röster mot 132 för reservation 1 av m,fl, "" yrkestrafik- Mom. 3 (konkurrens vid arkeologiska undersökningar) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avIngrid m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 8 (bevarande av fäbodbruket) Utskottets hemställan bifölls med 250 röster mot 54 förreservation 3 av m.fl. Utskottets hemställan bifölls. 1 (statligt stöd till ideella folkrörelser) Utskottets hemställan bifölls med 269 röster mot 35 förreservationen av och , Mom. 2 och 3 Utskottets hemställanbifölls. 23 § Beslut om samlad votering Beträffande de påföredragningslistan återstående ärendena, trafikutskottets betänkande TU3 samtnäringsutskottets betänkanden NU2 och NU4, beslöt kammaren på förslag av tredjevice talmannen medge att de fick företas till avgörande i ett sammanhang sedandebatten i samtliga dessa ärenden avslutats. Förste vice talmannen övertog ledningen av kammarensförhandlingar. 24 § Vissa yrkestrafikfrågor Föredrogs trafikutskottetsbetänkande /90:TU3 Vissa yrkestrafikfiågor, i (m): Jag skall börja med att yrka bifall till dereservationer i det här betänkandet där vi moderater finns antecknade. Det gäller här gamla välkända motioner och reservationer.Jag skall därför fatta mig ytterst kort i mitt anförande. När detgäller regleringen av yrkestrafiken är det så att vi moderater har 91 Prot.1989/90:17 sagt, säger och kommer att sägaframöver att de krav man skall ställa på dem 25 oktober1989 som bedriver yrkestrafik är att dekan framföra passagerare och gods på ett Andra prövningar behöver inte förekomma i det här sammanhanget. När det sedan gäller huvudmannaskapet avseende trafik i egenregi är vi moderater mycket tveksamma till att en stor del av trafiken ikommunerna bedrivs i kommunernas egen regi. Vi menar att den som kanbedriva en verksamhet bäst och billigast för skattebetalarna skall bedrivaverksamheten. Kommunala eller offentliga företag skall inte ha någonförtursrätt till den. Jag tror att en stor majoritet av svenska folket äröverens med oss när vi säger att det egentligen är ointressant vem som är ägareeller vem som står för en viss verksamhet; Det viktigaste måste vara attverksamheten fungerar. Om jag åker med ett bussbolag som transporterar migsnabbt, säkert och billigt, bekymrar jag mig inte för om det ägs av kommuneneller av ett privat företag. Vårt huvudmål måste trots allt vara att se till attmedborgarna får så mycket som möjligt för sina pengar. Det kan inte vara någotegenintresse, som det tyvärr i alltför stor omfattning är, att olikaverksamheter tvunget skall bedrivas i offentlig regi. Jag skulle vilja sluta det här korta inlägget medatt ställa en fråga till socialdemokraterna men även till ; Varförkänner ni er tvingade att år försvara linjen att så mycken verksamhetskall bibehållas i offentlig regi? Tror ni verkligen inte att privata företagkan klara det här? Med det här inlägget ber jag att än en gång fåyrka bifall till de reservationer som står bakom, De frågor om trafikpolitiken som vi haratt behandla kan se ut som en restpost, men faktum är att de ändå rördjupgående ideologiska ståndpunkter, nämligen frågan om den allmännanäringsfriheten, som.skall ge utrymme för en fri etablering; olika människorskall ha möjlighet att etablera en verksamhet och erbjuda sin produktion avvaror och tjänster till olika kunder, om kunderna finns och uppskattar det. Detgäller också konkurrensfriheten, att få konkurrera med fria priser, med frittutbud och med en fri servicegrad. Varje form av reglering föder stelbenthet ochcementering av rådande förhållanden, en cementering som innebär en spiral åt fel håll med följden att det blir lägre servicegrad, ointresse för att tillfredsställakun den och högre priser för att säkerställa att alla får lika när även den som egentligen opererar på marknaden utan lönsamhetskrav eller utan förmåga till lönsamhet skall skyddas. Där är inte utbudet viktigast, och där hindras hänsynen till den som vill etablera sig och tillgodose efterfrågan. Det är där för socialdemokratin, tillsammans med vpk och , ideologiskt dess värre står på ena sidan och de som omfattar den liberala ideologin på den andra. 92 När det gäller regleringen avyrkestrafiken är det glädjande att socialde- mokratinoch regeringen har accepterat en del lättnader. Steg för steg får man backafrån intagna ståndpunkter. Men det går sakta, och ännuhar man inte gått tillräckligt långt. De lämplighetsprövningar som skall göras när det gälleretablering av t.ex. buss- och taxiverksamhet är så utformade att de isjälva verket blir ett etableringshinder utöver det som det kan vara intressantför samhället att ha till skydd för medborgarna; att den som etablerar sig ibranschen kan sin sak, inte skadar några människor och i övrigt tillhandahållernågot som inte direkt är till förfång för kunden eller samhällsintresset.Tyvärr finns det i botten t.o.m. en tanke om att något slags huvudmän skallutöva någon form av tillsynsverksamhet, ja, rent av operatörsskap. Man menart.o,m, att kommuner och landsting mer eller mindre direkt skall vara huvudmänför taxi-och bussverksamhet. Detta är med tanke på att kommuner och landstingsamtidigt är de största kunderna i dessa sammanhang en helt otillständig ordning.Det är ingenting annat än en form av upphandlings- och producentmonopol. Och varför i all sin dar finns det något intresse av attskydda sådan verksamhet som busstrafik? När det enda stora företaget, SJ Buss,nu skapar sig en position genom att köpa upp guldägget GDG;s bussverksamhetframställs det, som vi läser om detta i tidningarna, som en sensationatt det lilla företaget nu minsann skall bli först med att fåtrafikera sträckan också mitt . Detta kallas veckoslutsbussmitt . Vilken fantastisk avreglering! Vi i anser inte attdetta är tillräckligt. Det finns inte något konsumentintresse som talar för ettbehållande av regleringarna på detta område, utan de bör tas bort. Det finns således, fru talman, ett gott underlag för vårtyrkande om bifall till reservation nr 1. Bakgrunden till reservation nr 2 är attnäringsfrihetsombudsmannen i samband med genomförandet av länstrafik- ochlänshuvudmannareformen uttalade som önskvärt att det skulle införas en regelsom förhindrar en ökad egenregiverksamhet bland trafikhuvudmännen. Denna linjebackades också upp av . Förbundet uttaladeatt all erfarenhet talar för att samhällets kostnader i entreprenadfallet vidaunderstiger kostnaderna i den offentligt drivna trafiken. Det finns hittillsinga erfarenheter som tyder på motsatsen - tvärtom. Det visar sig att på deområden där Länstrafiken, som verksamheten ofta kallas, huvudsakligen drivertrafiken i egen regi förekommer det krångel och byråkrati och monopoltendenser. De som skall betala får inte lägre kostnader. Jag syftardå å ena sidan på resenären. Men eftersom kostnaderna ofta blir så stora att deskulle skrämma bort resenärerna vänder man sig å andra sidan tilldelägarna, kommun och landsting, som får punga ut med den ena miljonen efterden andra. Många av ledamöterna här i kammaren har i kommunfullmäktigeförsamlingarfått bidra till att pytsa ut miljon efter miljon till länstrafiken, bara föratt nästa gång få se att man kominer tillbaka och vill ha ett par miljonertill. Detta är inte uttryck för näringsfrihet och lika konkurrensförhållandenoch inget som vi i vill ställa oss bakom. Jag anser att det finns en god grund för att yrka bifallockså till reservation nr 2. Prot.1989/90:17 Jag vill till slut, fru talman,bara också något beröra utskottsmajoritetens uppfattningi frågan om kvittoskrivande och registrerande taxametrar, som det märkligt nog har avgivits enreservation emot. ' Samhället har ett intresse av att affärsverksamheten förden rörlige affärs- ' ° mannen skall följa ungefär sammaregler som verksamheten för den som be- driver enmera fast näringsverksamhet. Därför bör man kunna redovisa sina inkomster ochutgifter på ett godtagbart och korrekt registrerat sätt, så att redovisningenkan revideras och på annat sätt kontrolleras. Det finns också ettkonsumentintresse av att resenären kan erbjudas en registreringsmetod som visarkostnadens storlek och ger ett automatiskt utskrivet kvitto. Kassaapparatenbör dessutom ha någon godtagbar kontrollfunktion. En sådan metod har utformatsi samråd med näringens företrädare och fabrikanterna och bygger på enkvittoskrivande och registrerande taxameter. Det är desto mer värdefullt att en sådan gemensam nämnarefinns när taxinäringen skall avregleras. Då blir det möjligt förmånga fler att etablera sig och konkurrera. Det pris som man får betala fördetta är en ordning som kunden kan lita på. Vi vet alltför väl att det i dagtyvärr förekommer fusk inom det här området med de hittillsvarandetaxametrarna. Dessa ger visserligen en prisuppgift, men det finns inte särskiltmycket av kontrollfunktion, bara en plombering som det ganska lätt kan fuskasmed. Gång på gång får vi i tidningarna läsa om razzior och stora förluster förkunderna, ofta dessutom offentliga kunder. Detta är inte tillfredsställande,och dessa problem kan lösas, I glesbygd kan man förvisso ibland inte använda denvanliga taxibilen till avtalsbunden trafik, dvs. i huvudsak skoltrafik. Detfinns för sådana fall en möjlighet till dispens. Reservanternavill nu gå ett stycke längre och undanta också den vanlige taxiägarens två ätre taxibilar från kvittoskrivande och registrerande taxametrar. Det finnsingen anledning att öppna slussarna för möjligheter till fusk när dessutomnäringens egna företrädare anser att dessa tekniska hjälpmedel ger en godsäkerhet också för kunden när denna avreglering kommer. Med hänvisning till detta vill jag med undantag förreservationerna nr 1 och 2 yrka bifall till utskottets hemställan. Ökningstakten inom trafikens område är myckethög, och prognosen framåt ser inte ut att innebära någon förändring. Trafikenkommer att fortsätta att öka. Med en ökad trafik höjs också antalet olyckor, som intealltför sällan får stora tragiska konsekvenser för de berörda och inblandade.Vi har därför här i ett oerhört ansvar för att verkligen vidta allade åtgärder som kan vidtas för att öka trafiksäkerheten, I samband med svåra bussolyckor uppkommer frågor om vilkaytterligare åtgärder som vi kan vidta i busstrafiken, 1 motion nr T423 tarcentern upp dessa frågor, och vi föreslår att uthyrningsrörelse vad gällertyngre bussar för personbefordran måste knytas till innehavare av tillståndtill yrkesmässig busstrafik. Ansvaret måste alltså knytas till en person som ärverksam inom 94 just dennatyp av yrkestrafik. Det är det enda sätt på vilket vi kan lösa trafiksäkerhetsfrågornapå detta område. Det är som bekant ofta så att ungdomsgrupper i föreningarav olika slag med dålig ekonomi lånar en billig buss och kör den själv för atthålla kostnaderna nere. Har man otur händer då en olycka. Det är oerhört viktigt att vi nu pekar pä de angelägnaåtgärder som behövs. Vi kan inte nöja oss med att, som utskottets majoritetgör, säga att man skall följa utvecklingen och vidta åtgärder om sådana bedömserforderliga . Jag yrkarbifall till reservation nr 3 vid detta betänkande. Jag vill också be ledamöter och särskilt AndersCastberger att försöka sätta sig in i den situation som enskilda taxiägare oftabefinner sig i ute i glesbygd. Det är fråga om långa avstånd, få gårdar och få hushåll.Glesbygdstaxi har alltså ett mycket litet kundunderlag, som ofta är minskande.Ändå väljer många taxiägare att enträget fortsätta sin verksamhet, trots attlönsamheten definitivt inte är vad den borde vara. Ur samhällets synpunkt är det oerhört värdefullt attglesbygdstaxi finns kvar. Det är det livstecken som behövs för attde små byarna inte skall dö ut helt och hållet. Det är ganska tryggt att vetaatt det finns någon möjlighet till central kommunikation. Taxiägarna i glesbygden gör en mycket viktig insats, ochde har ofta ansvaret för skolskjuts och färdtjänst, , jag vetmycket väl att i de fall där taxi används till just sådana samhällsbeställdatransporter finns det dispensregler, men det räcker inte. Vi anser attdispensreglerna måste utvidgas. Man måste i rimlighetens namn ha rätt att köraockså kundbe-ställda transporter. Varför skall då vi ställa sådana formella krav påutrustningen att det i praktiken kommer att innebära att taxi ger upp? Varförskulle inte taxiägaren själv fä bestämma när det är dags att lägga av, närlönsamheten visar så röda siffror att han tänker; slutar jag? Det beslutetmåste taxiägaren själv få ta, det skall inte samhället behöva fatta åt honom.Man måste alltså tillåta generösare dispensregler. Vad vi talar om är ju justfrågan om dispens från kravet på kvittoskrivande och registrerande taxametrar. Jag yrkaralltså bifall till reservation nr 4 till detta betänkande. ANDERSCASTBERGER (fp) replik; Det är förvisso riktigt att det är viktigt församhället att ha en taxitrafikservice också i glesbygden. Det är alltså viktigtatt taxi finns kvar Och det är förvisso långa avstånd där det är långt mellangårdarna, och där behöver man dels ett vanligt taxifordon för att köra enskildakunder och samhällsbetalda kunder som åker på vanligt sätt, dels ett störrefordon till exempelvis skolskjuts, som kan plocka upp många barn, eftersomskolskjutsen skall åka långt. Jag är rädd för att är offer för snacket påtaxifiket. Det handlar inte om att tvinga någon taxiägare att lägga av. Förden taxibil eller särskilda bil för skolskjuts som vederbörande har kan han fådispens vad gäller kravet att sätta in den nya sortens taxameter. Prot.1989/90:17 Jag måste fråga ;Varför skall vi inte säkerställa att den en- 25 oktober1989 skilde kunden skall erbjudas sammaservice i form av en kvittoskrivande [ kassaapparat - det är ju vad dethandlar om - som vi är skyldiga att erbjuda Vissayrkestrafik- andra kunder? Varför skall kundensom bor få en sämre service frågor j. j staden? Det handlar inte heller om någrastora investeringar. Jag kan gärna redovisa frän min egen yrkeserfarenhet inomdenna bransch att det i praktiken i stället fungerar sä här; Vederbörandetaxiägare har två små fordon och ett stort fordon. Det ena fordonet är hansprivatbil eller s,k, reservbil, det andra är den ordinarie taxibilen. Om hanslipper att ha registrerande taxameter i reservbilen och bara har det i denordinarie bilen, kan han flytta taxametern mellan bilarna. Det är inte alltidmöjligt att erbjuda kunden den service i form av kvitto och korrekta uppgiftersom erfordras. Det är inte heller alltid man kan erbjuda samhället dennatjänst. Med detta hänvisar jag återigen till att det inte ärnödvändigt att ytterligare utvidga dispensmöjligheterna, i (m) replik; Jag ställde i mitt anförande en fråga tillcenterpartiet om varför man inte kan tillåta en ytterligare avreglering avyrkestrafiken och ett ändrat huvudmannaskap. Vi vet ju att socialdemokraternaär stockkonservativa på det området - det är ju ett ärligt och öppet spel -men varför tillåter inte privata företagare och deras anställdaatt i större omfattning bedriva t,ex, busstrafik än vad som sker? Anser ni att privata företag inte kan klara av denverksamheten, då har ni verkligen gått i den fälla som socialdemokraterna sedanlänge har gillrat, () replik; Jag kan intyga för att jagdefinitivt inte sitter på taxifiken och lyssnar på taxiägarnas snack. Jagvidhåller att vi måste få generösare dispensregler för glesbygdstaxi, betonar vikten av att den enskildetaxiåkaren ger samma service, oavsett var man bor. Det håller jag absolut medom. Man måste kunna erbjuda en fullständig och fin service. Men frågar man kundernapå landsbygden om de bedömer att den service de får av den privataglesbygdstaxi som man har - man kallar den faktiskt sin egen - är dålig, är jagövertygad om att det inte finns en enda taxikund som klagar på att manmisstänker att det är något fiffel med kassan. Naturligtvis skall detta inte medföra några möjligheteratt fiffla och flytta taxametrar mellan olika taxibilar, men här är det frågaom en mer generös dispensregel för taxibilar som har så dålig lönsamhet att maninte klarar att investera i en sådan taxameter, som man beräknar kan kostanågonstans upp emot . Det är stora pengar - det är förmodligen enganska stor del av den totala omsättning som en glesbygdstaxirörelse har. Med rätt vilja kan inte gärna misstolkacenterns krav på något generösare dispensregler. Detta måste naturligtvis avvägas med mycket stor omsorg. 96 Jag tycker att vi alla borde kunnavidgå att den enskilde taxiägaren själv skallbedöma om det är fråga om att avveckla rörelsen eller inte. Det beslutet Prot. skall intevi behöva ta. Men det gör vi, om vi påtvingar taxiägarna en sådan 25oktober 1989 Jagåterkommer till i nästa replik. "''' () replik; Jag misstolkar inte på något sätt centernsambitioner.