prot · GD0997 · 1989-12-31 00:00:00 — Den bästa garantin mot reklammanipulation och dåliga varorär kunniga, starka och välinformerade konsumenter Vi i vpk inser attkonsumentpolitiken måste föras på många fronter Det är inte så enkelt som UllaOrring kanske tror, att bara vi inför en viss märkning av varor försvinner allaandra behov. Jag yrkar än en gång bifall till reservation6 samt i övrigt bifall till utskottets hemställan. 5 () replik: Eftersom utpekade som mycketkonsumentfientliga vill jag bemöta en del av det hon sade. pekade på en hel del verksamheter som vimoderater inte skulle ställa upp pä. Men något sådant har vi inte framfört varesig i motioner eller i reservationer. Inte heller har jag sagt någonting sådanti mitt anförande här i kammaren. Jag vill säga till att vi moderaterförordar en mycket bra konsumentpolitik. Vi är i högsta grad medvetna om attdet behövs en sådan. Men vi vill också att konsumentpolitiken skall omfattaalla människor. talas det synnerligen mycket om att det är de svagamänniskorna som vi skall företräda. Jag tycker dock inte att vi skall tala om"svaga människor", utan jag tycker att vi i så fall skall tala ommänniskor som har svag ekonomi. Det finns ju många sådana i samhället. Vitycker alltså inte att det skall före-konmia någon prioritering, utan vi tyckeratt målgruppen skall vara alla svenska konsumenter. Vad vi begär är en översyn av . Vianser nämligen att verket har en dubbelroll - dels som myndighet, delssom opinions-bildare. Men verket skall också tillvara ta den enskildekonsumentens intressen. Allt detta måste leda till en splittring inom verket. Även om vi antog Mål och riktlinjer 1986 - jag villtillägga att verket har fått många nya uppgifter - kan det inte varanågon nackdel att en översyn görs när det gäller att få till stånd en störreeffektivitet och en mera renodlad verksamhet. Då skulle man mera kunnakoncentrera sig på säkerhetsfrågor, produktkontroll, tester och EG-standarder. Sedan vill vi också ha en utökning av verksamheten. Vivill nämligen ha en viss verksamhet som inte finns . Det gäller kontrollenav säkerheten i den offentliga miljön. Jag tänker då på sjukhusen, påoffentliga lekplatser och på skolmiljön. Den offentliga sektorn bör såledesinte vara undantagen när det gäller konsumentskyddet. Men på den punkten harväl vi moderater en helt annan uppfattning än . 6ULLA ORRING (fp) replik: uppehöll sig bl.a. vid justfolkpartiets syn på konsumentpolitiken. Speciellt uppehöll hon sig vid vårakrav på ökad information om varudeklarationer, jämförande prover ochvideotextbaserad information. Jag beklagar att , som verkligenvärnar om konsumtionen, inte kunde ansluta sig till vårt krav på ettvarudeklarationssystem. verkar vilja - om jag nu har tolkathennes anförande rätt - göra det möjligt för konsumenterna att träffa de valsom behövs i det samhälle som vi lever i. Det återstår bara att se hur honkommer att rösta. Men det finns fortfarande en möjlighet för ändra sig. Jag tänker då på ställningstagandet i utskottet. I enviktig fråga kan man se en skiljelinje. Det gäller då å ena sidan Elisa- bethPerssons och vpk:s och å andra sidan syn på konsumtio-neri - dettamed en fri marknad och fri konkurrens. Vi tror inte att förbud gagnarkonsumenten, utan vi iror på utbildning, undervisning. Konsumenten, som ju ärläskunnig. skall ha möjligheter att ta del av den information som företagen kankomma med. Beträffande varudeklarationssystemet har vi sagt att detär tillverkarna som har de bästa kunskaperna om de enskilda produkterna.Ansvaret för att erforderlig information lämnas måste därför vila på företagen.Vi tycker att skall ta ett initiativ i denna fråga. Vi i tror inte. , att detnågonsin går att komma fram till hur idealkonsumenten ser ut. Däremot tror vimera på utbildning och information, som ju behövs för att konsumenten så attsäga skall kunna lotsa sig fram i samhället - men det skall vara mindre avförbud! Anf7 (vpk) replik: Jag förstår inte riktigt vad . I den motion som jag talar om säger ni i moderata samlingspartiet attkonsumentverket bör koncentrera sig på säkerhetsfrågor, produktkontroll, testeroch EG-standarder. verksamhet är alltför omfattande.Verkens uppgifter bör därför renodlas osv. Jag kan inte tolka detta på annat sätt än att man villkoncentrera verkets uppgifter till säkerhetsfrågor, produktkontroll, tester ochEG-standarder. Men det måste med nödvändighet innebära att konsumentverketsövriga uppgifter hamnar vid sidan av. Jag angav bara ett urval av de övriga uppgifter somkonsumentverket har men som ni i moderata samlingspartiet inte vill attdet i fortsättningen skall ha. Det är bara att beklaga om det är så, att EwyMöller nu med sorg inser att kanske har viktiga uppgifter somdet kunde vara värt att stödja även från moderata samlingspartiets sida. Manläsa mera om detta på s. 10 i betänkandet. Det var alltså ett par saker som jaghär ville markera och lyfta fram. Sammanfattningsvis tycker jag att det ärmycket bra om i fortsättningen vill ge sitt stöd till den viktigakonsumentverksamhet som bedriver. Så något om underliga föreställningar här-1.ex. att varudeklarationsystemet skulle vara ett problem för oss i vpk. Honsäger att vi i vpk är förförbud, medan inte skulle vara det.Folkpartiet skulle i stället vara för fri marknad och fri konkurrens. Man trorinte på förbud. Här antyds att vpk i sin konsumentpolitik på något sättskulle förorda förbud av olika slag. Men jag måste då säga att jag faktisktinte förstår varifrån har fått detta. talade i sitt anförande om självständigakonsumenter på marknaden, som träffade fria val. Hon sade att det var något somfolkpartiet gillade. Jag ville framhålla att jag inte tror att det är så lättatt fungera som den här idealkonsumenten - framför allt med tanke på detoerhört stora utbud av varor som konsumenterna har att orientera sig bland samtden enorma mängd reklam som finns för att påverka oss människor. Anf.8 () replik: Nej, , jag känner inte någon sorg i mitthjärta . Jag har bara uppehållit mig vid en konsumentpolitik som vi moderater,naturligtvis, står för. Vi säger i vår motion och även i reservationen att vi villha en utredning för att kanske få fram en mera renodlad verksamhet inomkonsumentverket. Om man gör en sådan utredning, kommer man fram till vilkaverksamheter som kanske inte behöver prioritera. I stället kanman då prioritera andra viktiga verksamheter. I ett senare skede får vi taställning till det som kommer fram i utredningen. Vad vi har sagt är alltså att vi tycker att man bl.a.skall koncentrera sig på säkerhetsfrågor, produktkontroll och tester, och detkan väl inte vara fel, ! 9ULLA ORRING (fp) replik: har svårt att förstå vadjag menar beklagar jag. Jag kan dock inte förklara varför hon inte kanförstå. Däremot kan jag förklara vad vi tycker om den aktivakonsumentpolitiken. Vi menar nämligen att bred information på en rad områdenunderlättar för konsumenten. Vi tror inte att staten skall regera över ochstyra konsumenten. Konsumenten måste kunna träffa egna fria val. Menkonsumenten måste ha tillgång till information. Det är särskilt på den punktensom jag kritiserar vpk. Om ni i vpk hade stått fast vid det tidigareställningstagande i lagutskottet, hade vi kunnat ge iuppdrag att starta en organisation för möjliggöra en varudeklaration. Dåskulle konsumenten kunna läsa vad som finns och få uppgifter om vad olika varorinnehåller. Med vpk:s och ställningstagande missar vi denchansen. Detta kostar hushållen mycket pengar, eftersom man kanske inte gör demest rationella köpen till det bästa priset. När jag talar om förbud är det klart att jag avser denfria konkurrensen och marknadsekonomin. Det har gått en revolution genom ,där planekonomin har rått, och vet lika väl som jag vilka konsekvenserden har fört med sig. Jag håller med på en punkt, och detgäller konsumentverksamheten ute i kommunerna. Den är mycket viktig. Däremotmåste det vara kommuninvånarnas egen uppgift att ta initiativ för att sätta igång den verksamheten, och vi har mycket att uträtta när det gäller att påverkade lokala politikerna ute i kommunerna. Den offentliga konsumentinformationenfrån hör samman med verksamheten i kommunerna. MenVDN-informationen behöver vi, . 10 (vpk) rephk: Vad konsumentverksamhet och forskning har medösteuropeisk planekonomi att göra är ytterligare en sak som jag inte begriperDet får reda ut vid något annat tillfälle. Jag har alltså mycketsvårt att förstå att vår strävan att få till stånd en verkligt lokal godkonsumentverksamhet och en bättre konsumentpolitisk forskning skulle vara ettuttryck för statligaförbud och regleringar Det får stå för . Det hon säger är litettramsigt, så jag vill inte prata mer om det. påstår att kommunisterna harändrat sin inställning till VDN-märkning. Jag får då inför kammaren påpeka attjag som ledamot i lagutskottet aldrig har uttalat mig för ett stöd förfolkpartiets motion i det sammanhanget. Genom ett beklagligt misstag i detpreliminära ställningstagandet verkade det så. Jag tror ändå att att reglerna för utskottsverksamheten, som innebär att man kan görapreliminära ställningstaganden och sedan ändra sig, är till fyllest ochriktiga. Jag kan inte föreställa mig att vill ändra dem. Jag tror egentligenatt hon har stor förståelse för det fall där en suppleant, som inte vartillräckligt insatt i det hela, råkade slinta med tungan. Om hon vill ändrarutinerna i utskottsarbetet får hon föreslå det i ett annat sammanhang. Jag är ledsen, , men jag litar på vad som står imoderaternas motion. I motionen och i reservationen påpekar ni att"uppgifter är alltför omfattande ochdessutom leder till en splittring av verksamheten". Jag behöver inte upprepavad jag sade i föregående replik, men jag har mycket svårt att tolka det påannat sätt än att vill ta bort viktiga uppgifter frånkonsumentverket. Jag hälsar med tillfredsställelse att det uppenbarligen inteär så. vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker 11 (): skall vi ta ställning till de delar avbudgetpropositionen som handlar om anslag till ,, och bidrag till miljömärkning avprodukter samt till de motioner som väckts i de här frågorna. Jag kommer att uppehålla mig bara vid de frågor som rörkonsumentverkets område. Det föreslås ett anslag till pådrygt 70 milj. kr, och det är i stort sett vad staten är beredd att lägga nerpå konsumentverksamheten, på faktainsamling, information och utbildning av ossi egenskap av konsumenter. Det utgör per invånare i Sverige.Om man jämför det med de belopp som näringslivet satsar på att förmå oss attköpa deras varor och tjänster, finner man att skillnaden är slående.Näringslivet lägger ner - uppgifterna varierar - perår och svensk. Jämför det med ! Hur skall vi som konsumenter ha enrättvis chans att freda oss och göra kunniga och rationella val på marknaden? Om vi tittar på samhällets stöd till undervisning ochforskning ser vi samma mönster. Det samhällsbetalda stödet tillkunskapsutveckling på näringslivets område är oerhört mycket större än stödettill konsument- och hushållsekonomi. Det finns särskilda handelshögskolor, ochuniversiteten har företagsekonomiska institutioner, medan"konsumentvetenskapen" löper stor risk att försvinna somsjälvständigt ämne. 1989/90:97 30 mars1990 Detta visar att samhället inte är riktigt medvetet omallvaret i den här situationen, utan som i så många fall är det näringslivetoch organisationerna som får resurser på den enskilda, lilla människansbekostnad. Inte heller är folk i allmänhet medvetna om sin utsatthet.Det förstår man av att det finns mycket få fristående konsumentorganisationer,som tog upp. Om människor vore mer medvetna skulle de gå ihop föratt ställa krav på marknaden och på oss politiker. Samhället behöver ta sitt ansvar för detta genom att utökastödet till konsumentverksamheten. gör ett mycket ambitiöstoch gott arbete med tanke på de begränsade resurser som står till buds, men detbehövs mer. föreslår inte starkt ökade resurser för nästabudgetår, eftersom den utökade verksamheten kräver planering och ändradmålsättning, vilket vi genom reservation 1 vill ge regeringen till känna. Ytterligare ett skäl att stärka konsumenternas makt ochställning är den pågående EG-anpassningen. Om arbetet med att anpassa Sverigetill EG fortsätter som kommer konsumenten att avlösa medborgaren sombasenhet. Inom EG och dess intressesfär håller just detta på att hända.All väsentlig makt över samhällsutvecklingen lyfts bort från de folkvalda,nationella parlamenten och placeras i icke folkvalda, överstatliga organ, somfungerar i intim samverkan med marknadens ledande företag. EG saknar som bekant ett verkligt parlament. "EG-parlamentet" är visserligen folkvalt, men det är i praktikenbara ett rådgivande organ. Makten ligger samlad i ministerrådet ochkommissionen, och dit är vägen från valurnorna oerhört lång. Däremot är vägendit från de stora affärskoncernernas styrelserum förbluffande kort. Den berömdavitsboken om EG:s inre marknad bygger t.ex. på ett förslag direkt frånPhilipskoncernen. Konsumentenersätter där medborgaren som samhällets basenhet. Detta är ett av skälen till att vill avslutaharmoniseringen till EG:s inre marknad och tillföra konsumenterna nya resurseri form av utbildning och forskning. Jag yrkarmed detta bifall till reservationerna 1 och 3. har fått tillfälle att komma tillbaka medsina synpunkter i en replik. Härnäst vill jag ta upp ett olycksfall i arbetet i sambandmed justeringen av detta betänkande. Jag minns att jag anmälde reservation tillmom. 18, men utskottets personal hade inte uppfattat det, och det kom inte tillprotokollet. Tyvärr tog jag inte tillfället i akt att hävda reservationen närprotokollet justerades. Därför yrkar jag nu i stället bifall till motion L721av , yrkande 5 i den del som handlar om produktmärkning ochyrkandena 6 och 11. Jag läser nu upp den reservation som jag hade skrivit föratt lämna till betänkandet: Det är angeläget att det finns full information om allaprodukter som saluförs på marknaden. Utskottet anser att i första hand måstealla produkter som på något sätt orsakar långsiktiga skador på ekosystemet tasbort från marknaden, och inga nya produkter skall få introduceras om de intehar be- Detta kommer inte att innebära att alla varor som finns påmarknaden är ofarliga för den enskilde. Innehållsdeklarationer, bruksanvisningaroch, i de fall där det behövs, varningstexter bör finnas på varans förpackningeller i omedelbar anslutning till varan. Många människor behöver av olika anledningar ha merdetaljerade uppgifter om varan. Det behöver därför skapas ett system för atttillhandahålla produktinformation, som skall finnas tillgänglig på varjesäljställe. Sådan information innehåller, som motionärerna påpekar, egenskaps-och funktionsbeskrivningar samt beskrivningar av tillverknings- ochkontrollmetoder. Inom handel och industri är det regel att sådana härproduktbeskrivningar används, vilket har visat sig ge stadga åt denaffärsmässiga handeln och ge rättsliga grunder vid tvister Eftersomproduktbeskrivningar redan finns och används inom näringslivet för ett stortantal produkter, finns det enligt utskottets mening anledning att anta attdenna metod är lätt att överföra till förhällandet mellan säljare ochkonsument. Det bör därför ankomma på regeringen att vidta lämpliga åtgärderför att detta märkningssystem skall införas på konsumentmarknaden. Vad utskottet sålunda anfört ges regeringen till känna medanledning av motion L721 yrkande 5 delvis. 6 och 11. Det var en uppläsning av min reservation, som jag intefick lägga fram. Jag yrkar i stället bifall till vår motion i de delarna. Konsumentkunskap har definierats som kunskapför konsumenten om konsumenten. Som jag sagt är forskningen, ochdärmed kunskapen, om konsumenten och hushållsekonomin satt på undantag. Äveninternationellt sett är del torftigt i . För att höja kunskapsnivån måste forskningen ökas i volymoch bredd. För att kunna föra ut en ökad forskning till konsumenterna behöverkonsumentverket större resurser än nu till forskningsuppföljning. Det är välinte meningen att konsumentforskningen skall behandlas lika styvmoderligtsom nu'' Det har inte låtit så i flera av de tidigare anförandena. Jag yrkarbifall till reservation 4. Efter att ha hört anförande förstår jagspontant inte varför inte hon har gått med på i varje fall reservationerna 1och 4. Även reservation 3 borde ligga i linje med vpk:s inriktning. Reklamens syfte är att övertala konsumenter att köpa meraoch ökar därmed marknadens volym och fördelningen mellan konkurrenter. Reklamen har emellertid också en annan verkan, sommiljöpartiet har svårt att acceptera. Som medborgare möts vi ständigt avköpbudskap: på väg till och från arbetet, i kabelsänd television, i tidningar,och på våra hallgolv ligger högar avgrälla reklambroschyrer iveckan. Bilder får vara hur påträngande som helst, både i utformning ochbudskap. Ljusreklam blinkar t.o.m. inne i kollektivtrafikens fordon, i allafall i numera. Reklammakarna tävlar om uppmärksamheten och människor harsvårt att värja sig inför denna ström av intryck. Företagen har tagit sigrätten att göra obegränsat intrång i medborgarnas sinnen och samhället harlåtit detta ske. Allt fler människor ber om frid och önskar att det sättsgränser för reklamen. Reklamen, som produktinformation och konkurrensmedel, harsin plats i en marknadsekonomi, men den kan inte längre tillåtas breda ut sigoch ta uppmärksamhetsutrymmei anspråk på sådant sätt som den gör . Samhället måste ta ansvar för attskydda medborgaren. Det behöver därför tillsättas en utredning med uppgift attarbeta fram förslag om hur reklamens form och uttryck skall kunna regleras såatt människor återfår sin rätt att välja sina intryck och att göra detta påsådant sätt att inte yttrandefriheten träds för när samt på ett sätt som gärnagynnar de små lokala näringsidkarna framför de nationella och internationella. Med dettayrkar jag bifall till reservation 13. Jag tänker avstå från att kommentera de reservationer somjag har gemensamt med de andra partierna. De har berörts av andra talare. Jagsparar tid på det sättet. Återstår reservation 12, med rubriken . I motion 721 begärs åtgärder mot reklam som främjarkönsdiskriminering, rasism och resursslöseri. Vi är nöjda med den skrivning omkönsdiskriminering som finns i betänkandet. Men utskottets majoritet valde attöver huvud taget inte ta upp resursslöseriet. Därför har jag reserverat mig påden punkten. En stor del av reklamen innehåller uppmaningar tillresursslöseri. Går man på en känd hamburgerrestaurang och äter får man slängapapper, förpackningar och muggar i stor mängd varje gång. Vi uppmanas att bytabilar, kläder, möbler och annat innan de gamla är utslitna och färdiganvända.Det är en slit-och-släng-mentalitet som är förödande för jorderis framtid. Detär därför sopberget växer som det gör. Därför är det mycket viktigt att ävenresursslöseriet begränsas i reklamen. vill jag yrka bifall till alla miljöpartimärktareservationer, för säkerhets skull, om jag har missat någon vid uppräkningen,och till motion L721, yrkande 5 i den del som handlar om produktmärkning samttill yrkandena 6 och 11. 12 () replik: Jag reagerar mot reservationtill vårt utskottsbetänkande, där hon vill föra bort, som det står, Sverigefrån EG:s direkta inflytande. Jag tycker att det är en sådan snäv inställningtill konsumentpolitiken. Konsumentpolitiken och konsumenthandeln ärinternationa-liserade, och vi har ett samband med EG och med de europeiskastaterna som vi inte kommer ifrån. Vi från sida trortvärtom att samarbetet med EG kommer att gagna de svenska konsumenterna. Vi serinte alls detta som ett hot, som gör och som framhålla. Vi har faktiskt inte en så ledande ställning i som mankan tro då det gäller bl.a. flera livsmedelsregler. Jag tror att samarbetet medEG inte är till skada för den svenska konsumenten. Det kommer att vara tillnytta för den svenska konsumenten. 13ELISABET () replik: Jag vill svara att det finnsolika aspekter på den svenska konsumentens ställning i EG. Den ena är den jaghar tagit upp i motionen. Genom att det skapas överstatliga organ, genom attmakten tas bort frånde nationella parlamenten, urholkas vårt medborgerliga inflytande som väljare.Makten läggs inte längre i parlamenten, utan i överstatliga organ och hos destora företagen. I det läget har de enskilda människorna inte längre sin maktsom väljare i ett demokratiskt system, utan som konsumenter. Det tycker vi ärmycket olyckligt. Om detta skall fortsätta måste vi satsa mycket hårt påfortsatt konsumentutbildning. Vi vet att många av när det gäller produkterär svagare än . Vi har här i kammaren hört regeringenskryta om säkerhetsmärkningen på leksaker. har konstateratatt CE-märkningen har lägre standard än de svenska märkningssystemen. Det finnsmängder av märkningar där svenska regler är starkare, och vi vill inte att deskall anpassas till EG. Sedan skall jag inte förneka att det i flera länder finnsmycket starkare konsumentorganisationer än i . Inom EG finns t.ex.direktiv om produktansvar som ännu inte har kommit till ; de är underarbete, men det skjuts upp och vi får vänta. Det tycker jag är olyckligt. Påden punkten tycker jag EG:s direktiv kunde ha införts snabbare. Vidare hade jagvelat ha en mycket starkare svensk lagstiftning än vad direktiven föreskriver. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 14 () rephk: Det är sant att vissa av länderna iEuropeiska gemenskapen inte har samma typ av konsumentlagstiftning som vi har iSverige. De som bekämpar EG tror att detta automatiskt kommer att leda till attdet blir sämre här och att den svenska marknaden kommer att översvämmas av enrad dåliga produkter. Så blir inte fallet. Genom ett medlemskap i kommer den svenske konsumentenatt få ett inflytande över dessa reglers utformning. Det finns en rad områdendär produktsäkerheten är betydligt högre i övriga än den är i Sverige.På livsmedelssidan har man t.ex. lägre gränsvärden för vissa tillsatsämnen. Dethar bl.a. lett till att man inte får sälja inom EG - den ansesinte vara en så bra produkt. Jag tror att måstestudera de här förhållandena mer och vara mer öppen för fri konkurrens och ökadmarknadsekonomi. Därmed får konsumenten också bättre villkor. 15BENGT KRONBLAD (s): Konsumentpolitikens inriktning lades fast avriksdagen . Denna inriktning gäller fortfarande och har näraanknytning till årets budgetproposition samt lagutskottets betänkande1989/90:21, som diskuteras. - Tydligare inriktning påhushållsekonomiska frågor Särskilt svaga grupper skall stödjas. - Fler skall engageras ikonsumentfrågorna. Folkrörelsernas roll betonas. - Den lokala verksamheten skall ökasoch utvecklas. 1989/90:97 30 mars1990 Målet förkonsumentpolitiken skall vara att stödja hushållen - atteffektivt utnyttja sina resurser, och - attstärka konsumenternas ställning på marknaden. Både och togupp konsumenternas ställning i den offentliga sektorn och jämförde den medkonsumenternas ställning på den privata sektorn. Hälso- och sjukvården togs somexempel. Konsumenten skall kunna påverka och välja fritt. Man kan fråga sig:Vilket val kan exempelvis en Sorselebo göra när det gäller läkarvård närläkaren har valt att bo i eller i ? Nej, moderata samlingspartiet avslöjar sin inställningtill konsumentpolitiken i en motion till förslaget om ny köplag, där moderaternaslår fast att konsumenten är överbeskyddad, vilket enligt min mening klartvisar vilken inställning har För att nå målet krävs en samverkan mellan många parter.Vi har i ett bra skydd för konsumenterna. I den svenska modellen löservi många konsumeniproblem genom förebyggande verksamhet, som bl.a. tar formenav förhandlingar med näringslivet, både centralt och lokalt. Givetvis kan vi inte klara allt genom förebyggandeåtgärder.. Vi behöver också en väl utbyggd lagstiftning. Målet för den socialdemokratiska konsumentpolitiken är attstödja hushållen i deras strävan att effektivt utnyttja sina resurser samt attstärka konsumenternas ställning på marknaden.