prot · GD09137 · 1989-12-31 00:00:00 — Livsmedelspolitik är inte bara miljöpolitik utan också enviktig folkhälsofråga. Den frågan löser man inte genom det kommande beslutet,eftersom man avser att fortsätta precis på samma sätt som . Det är mer än beklagligt att den nu aviseradelivsmedelspolitiken inte i praktiken bryr sig om dessa frågor. Konsumenternasviks i en viktig hälsofråga. Vi hade behövt en framsynt politik som skulle ha inlett enmodernisering av jordbruket, som innebär att man bygger på den biologiskagrunden och inte fortsätter med den kemikalieanvändning som hotar både miljöoch hälsa. Dehandlingsalternativ som majoriteten avvisar hade kunnat vara inled- 1989/90:137 9 juni1990 ningen till en sundarepolitik för sunda livsmedel. Det hade kunnat vara inledningen till enlivsmedelspolitik som skulle ha givit oss ett uthålligt jordbruk, inte ett somär extremt utlandsberoende. AnL43 () replik: Så hävdar då återigen en uppfattning som jag tror attpartiet är totalt ensamt om, nämligen att den nya jordbrukspolitiken i alltväsentligt inte innebär några skillnader i förhållande till den gamla. Det ärför var och en som har satt sig in i denna diskussion ett fullkomligtobegripligt påstående. Dennya jordbrukspolitiken innebär att vi går ifrån det gamla systemet medjordbruksprisregleringar och slår in på en helt ny väg. Jagskulle gärna vilja veta vilka konkreta förslag har, som såradikalt skulle förändra jordbrukspolitiken. Det enda konkreta ni tar upp idiskussionen, som skiljer er från andra, är att ni , och drastiskt,vill höja avgifterna på bekämpningsmedel och handelsgödsel. Jag kan faktisktinte se att det på något avgörande sätt skulle förändra jordbrukspolitiken,som ni vill göra gällande. Detfinns ingenting som motsäger att man går vidare och höjer avgifterna och kommerytterligare bort från användandet av bekämpningsmedel och handelsgödsel. Det ärnaturligtvis också önskvärt. Men det beslut vi skall fatta står inte inågon som helst motsättning till en sådan åtgärd. Det är för mig fullkomligtobegripligt att ni kan fortsätta att hävda detta gång efter annan. CarlFrick talar också om att det inte finns någonting som gynnar konsumenterna.Vad har då i sin jordbrukspolitik som gynnar konsumenterna? Jagkan inte se att det finns några inslag i det som ni tar upp, som på något sättskulle gagna konsumenterna. Jag tycker attdet är upprörande, rent ut sagt, att mankan vara så oerhört nonchalant som representanter är här, närdet gäller en så viktig fråga, särskilt som man säger att detta är en avpartiets hjärtefrågor. När en av partiets hjärtefrågor behandlas på detta sätt,då undrar man hur det är med de andra frågorna. Anf.44 () replik: Det finns inget drag av nonchalans i den politik som miljöpartietföreslår när det gäller jordbruket. En av de viktigare frågorna långsiktigt förvåra konsumenter är att få mat som är producerad på ett sådant sätt att denpraktiskt taget inte innehåller några rester av jordbruksgifter, som på långsikt är till skada för vår hälsa. Vi vet inte riktigt vad de kommer attinnebära. En sådan politik som vi föreslår korrigerar mängder av de olikaproblem i det moderna jordbruket som förstör vår miljö, till följd av denpolitik vi har haft. Närvi säger att det inte är någon avgörande skillnad mellan det aktuella förslagetoch den tidigare politiken, gäller det just själva användningen av handelsgödseloch kemiska bekämpningsmedel. Vi är helt och hållet med på självaavregleringen. försöker man att koncentrera odlandet till slättbygdernaoch fortfarande driva en linje med ständigt högre och ökande produktion, medanvändande av all dagens kemikalieteknik. Vår linje är i stället att viskall ha betydligt mer extensiv odling med minskad användning av kemikalier.Vi vill också slopa momsen på basmaten och därmed ge möjligheter att på etthelt annat sätt gå över till vad vi kallar för alternativa odlingsformer. Vitycker att det är en utomordentligt viktig process för de svenska konsumenternaoch också för de svenska bönderna, som därmed slipper hantera ämnen som defaktiskt själva mår ganska dåligt av. Talar man med svenska bönder framgår detatt de ofta är förtvivlade över att behöva hantera gifter av olika slag. De mårinte bra av att göra det, och de mår inte psykiskt bra av att göra någontingsom de i sitt hjärta känner är fel. Det obegripliga i debatten om livsmedel är att man intemera handfast vill gå in för att komma bort från denna hantering. Vi tycker går alldeles för långsamt fram. Detta är mycket viktiga frågor, både förhälsa och miljö. Jag tror att vi när det gäller dessa frågor har betydligtstörre förståelse hos det svenska folket än hos ett antal politiker i dennakammare. AnL 45 (): Man blir vad man äter, säger fijianerna - etttänkvärt ordspråk. Enigheten om att valet av mat är viktigt för vår hälsa ochvälbefinnande är stor. Bra mat och goda kostvanor ger bättre hälsa och ettlängre liv. Maten har också stor social betydelse - måltiden ger oss glädje ochgemenskap, en livskvalitet. Det talas i den jordbrukspolitiska debatten oftast omjordbrukaren, olika stödformer och ett öppet landskap, men inte lika ofta omkonsumenten, som inte har en stark organisation bakom sig. Därför är detpositivt att dagens beslut innefattar 2 miljoner i stöd till ideellaorganisationer som sysslar med olika konsumentfrågor. Det socialdemokratiska kvinnoförbundet ägnade en stor delav sin förra kongress till frågor om livsmedel och miljö. Vi var tidigtengagerade för en aktiv konsumentpolitik. Vi har stora förväntningar på dennya livsmedelspolitiken och dess effekter för den enskilde konsumenten. För konsumenten är det viktigt med ett stort urval avvaror till god kvalitet och rimliga priser. Den som sköter matlagningen ifamiljen vill servera mat som smakar gott, ser aptitlig ut och som innehållerså litet främmande tillsatser som möjligt - inga bekämpningsmedel, extra färgeller konserveringsmedel. För att slippa extra tillsatser för att bevarafärskheten är korta transporter mellan producent och konsument viktiga. Långa transporter och dyra förpackningar är bara'någraexempel på de fördyringar som sker i mellanleden, innan varan når konsumenten. I debatten har förekommit många oseriösapåståenden, bl.a. att livsmedelspriserna skulle kunna halveras vid enavreglering. Detta är naturligtvis omöjligt, och det viktiga för konsumenten äri dag att stegringstakten på livsmedelspriserna avtar och att de positivaeffekterna kommer konsumenten till del och inte försvinner i mellanleden. Med den nya inriktningen av livsmedelspolitiken måstekonsumenten och konsumentens önskemål få större genomslag och dialogen mellanproducent och konsument öka. 6 prolokoll 1989/90:137 1989/90:1379 juni 1990 Den nya inriktningen på livsmedelspolitiken bör geett positivt resultatet för konsumenterna. Avregleringen måste komma konsumenten till delgenom liigre priser och större valfrihet. Alternativt framställda livsmedelkommer att få en större marknad till fördel för både konsumenter ochproducenter. Ett ökat utbud och en bättre kvalitet gynnar konsumenten, ger ökadvalfrihet vid köptillfället, samt ligger helt i linje med socialdemokratiskakvinnoförbundets arbete på det livsmedelspolitiska området. I detta anförande instämde SylviaPettersson, , , , , , och (alla s). AnL 46 (): Vi har i denna kammarediskuterat sockernäringens struktur och framtid. För oss ledamöter från Kalmarlän är denna fråga av avgörande betydelse. Därför vill jag, även om tiden ärknapp, göra några korta markeringar. Sockerbetsodling och förädling i vårt län är av sådanbetydelse från regionalpolitisk, miljömässig och beredskapsmässig synpunkt attverksamheten måste säkerställas för framtiden. Därför återkommer vi ständigttill frågan om sockerbruket i och dess odlingsområde. Detta skeddesenast i en omfattande motion som väcktes under den allmänna motionstiden.Denna stöds av samtliga riksdagsledamöter från länet. Vi är naturligtvis medvetna om att spelreglerna är sådanaatt Sockerbolaget avgör branschens struktur Sockerbolaget har emellertidmonopol och därmed ett särskilt ansvar. Och genom den stora betydelseverksamheten har för vissa delar av landet måste staten vara med iframtidsdiskussionerna. Kanske kan den förändrade ägarstrukturen i dettaavseende ha en positiv effekt. Dessutom är det ju inte så att bruket går med förlust.Vinsten är kanske inte lika stor i denna livsmedelsindustri som inom andradelar av . Måhända bör man räknaannorlundapåfärskvaror änpåt.ex. Färskvarorna är ju sårbara av orsaker man inte kan styra,exempelvis väder och klimat. Mörbylångabruket har varitnedläggningshotat. Genom särskild reglering av odlingsarealen och genom ettsärskilt Ö-bruksstöd har bruken på och kunnat leva vidare. I såväl propositionen som i jordbruksutskottets betänkandeanförs att en avreglering med bibehållet gränsskydd inte behöver innebära någonminskning av produktionen och att omställningen därför inte bör vålla någraegentliga problem. Vidare står där att sockernäringen med detta bör gesmöjlighet att utvecklas och att det bör bli möjligt att göra nödvändiga strukturrationaliseringar.Det är här våroro kommer in. Vid strukturförändringar är det demindre enheterna som skärs bort först. I vår motion har vi bl.a. pekat på att frågan omsockerproduktionen på måste ses utifrån en helhetssyn på ön. En eventuellnedläggning skulle innebära stora konsekvenser inte bara för sysselsättningenutan också för densociala servicen, turismen och naturmiljön. Ett direktbortfall av ca 400sysselsättningstillfällen innebär i förlängningen en betydande reducering avservicestrukturen, speciellt beträffande de sydligaste delarna av ön. Den totalasysselsättningseffekten kan därför innebära en reducering av 600-700arbetstillfällen. På har sockerbetsodlingen den högsta relativalönsamheten. Denna särställning beror helt på alternativgrödornas väsentligtlägre avkastning. Rekommendationen är att betor inte bör förekomma på ett ochsamma skifte mer än eller med ännu längre mellanrum. Enkoncentration av odlingen, vilket skulle bli följden om man lade ner odlingenoch förädlingen på , skulle öka risken för växtföljdssjukdomar. Sambandetmellan sockerbetsodling och animalieproduktion bör uppmärksammas mera. Andelenodlare med animalieproduktion är på mot genomsnittligt , vilketger gynnsamma miljöeffekter då kväveläckaget blir minimalt. Med tanke påtransportkostnaderna kommer sannolikt hela sockerbetsodlingen i län attupphöra om Mörbylångabruket läggs ner. I övrigt påpekar vi i motionen att är ett frånnaturvårdssynpunkt säreget och särpräglat landskap av stort riksintresse. Föratt Alvaret och strandängarna skall kunna behålla sin särprägel och det storanaturvärdet, krävs en avbetning med boskap. Det finns ett direkt samband mellande storboskapshållande betodlarna och förutsättningarna för att bibehålla detöppna öländska landskapet. Också beredskapsskäl talar starkt mot en koncentration avhela den svenska sockerproduktionen till de allra sydligaste delarna avSverige. Den fortsatta betodlingen och driften vid de båda Ö-brukenbör enligt propositionen bli föremål för regional- och sysselsättningspolitiskaöverväganden. En utvärdering skall nu ske av effekten av det särskilda stödettill odlarna och sockerbruken. Vi emotser detta med intresse och förutsätter att statensoch Sockerbolagets grundsyn i fråga om sockerbetodlingens roll för Ölandfastställs i ett långsiktigt beslut som skapar goda betingelser för planeringhos samhällsorgan, odlare och anställda. 47ROLAND (): Jordbruket åren belastningför det svenska samhället som vi möjligt bör avlasta oss. Den åkerjordsom friställs från livsmedelsproduktion bör i första hand tas i anspråk förskogsplantering, i den mån den över huvud taget skall utnyttjas. Våra inhemsktproducerade livsmedel är dyra och av tvivelaktig kvalitet. Det finns en storöverskottsproduktion på livsmedel i världen och en betydande arealreserv somkan odlas upp. Det har därför ingen betydelse om vi minskar vår åkerareal. Det här är det budskap som gått ut tillsvenska folket från regeringen. Det skedde först genom den livsmedelspolitiskaarbetsgruppen och därefter genom den proposition som vi behandlar. Undrapå att bönder och landsbygdens befolkning är både indignerade och rasande! I då jordens råvaruresurser förbrukas i alltsnabbare takt och vår miljö fördärvas allt mer för , beskrivs denodlade jorden, en av de S."' Prot.1989/90:137 få förnybara produktionsresurser mänskligheten förfogar över, somen be- lastning. 1 då stora delar av världen svälter och dåförutsättningarna att uppnå LivsmedelspoHtiken fredligare värld kan komma atthänga på vår förmåga att skapa ett globalt system för att mätta mänskligheten,talas det om livsmedelsöverskott. I ett land där man infört världens högsta matskatt talasdet om höga livsmedelspriser. När man med sin jordbrukspolitik själv drivit framdjurfabriker på de små familjejordbrukens bekostnad, talas det om dåliglivsmedelskvalitet. Vad villregeringen egentligen uppnå med allt detta? Jag är förvisso, som alla här, fullt införstådd med attfrågan om jordbruket och livsmedelsförsörjningen är komplicerad. Jag är helt pådet klara med de problem som finns i den nuvarande regleringen, med gränsskydd,exportfinansiering, mjölkprisreglering och allt vad det nu är. Och det finns ioch för sig mycket att säga om detta. Mycket har sagts, och alltför många kandetta bättre än jag och vill tala om det. Vad jag vänder mig emot är den destruktiva inställningtill den odlade jorden och till de människor som brukar den. som kommit tilluttryck i det mesta av vad regeringen sagt och gjort i anslutning till dettalagförslag. Måhända kommer det beslut vi kommer att fattahär att leda till ökad trygghet för jordbruksnäringen. Vi fårinnerligt hoppas det. 1 så fall beror det i hög grad på det arbete som centernsrepresentanter i jordbruksutskottet har lagt ned på att få fram en avsevärtbättre produkt än det fullständigt oacceptabla förslaget från denlivsmedelspolitiska arbetsgruppen. Det som känts och märkts mest är ändå dennegatjva ansats som präglat hela debatten. Trots alla invändningar och alla försök att få regeringenatt inse sitt ansvar för konsekvenserna av det man vill göra. saknasfortfarande tillräckligt klara besked om hur den areal som friställs frånlivsmedelsproduktion skall kunna utnyttjas till produktion av andra grödor. Jagtänker då naturligtvis i första hand på etanolfrågan. av koldioxidutsläppen kommer från trafiksektorn, och20% kommer från de bensindrivna bilarna. Det skulle finnas stora miljöfördelari att möjligt starta en etanolproduktion i större skala. De två anläggningarsom diskuterats är faktiskt en ganska blygsam början. För att försörjatvå produktionsanläggningar på låt oss säga ca 65 000 m vardera kommer inte merän 80 Ot)0 ha av de minst 500 000 ha som kommer att friställas att behöva tasi anspråk. En förutsättning för att vi skall klara av att uppnåkoldioxidmålet är alldeles oaktat kärnkraftsavvecklingen att vi kan fäfram biobaserade motorbränslen i betydande omfattning, eftersom den störstadelen av koldioxidökningen kommer från trafiken. Skall vi kunna förbättra miljön i de stora tärtorterna ären övergång till ren etanoldrift för i första hand de bussar och transportfordonsom går i stadstrafik mycket angelägen. Att då fastna i t.ex. en diskussion om priset påimporterad etanol i förhål-84' lande tillinhemskt producerad är bara ett sätt att försöka att skjuta på ett ställningstagande. Den etanol som importeras kommer i stor utsträckningfrån en kraftigt subventionerad överskottsproduktion av vin i framför alltFrankrike. Om den skulle betalas med det egentliga produktionspriset skulle denkosta . mer än den som vi själva kan tillverka inom landet. En låginblandning i bensin skulle kunna blilönsam om bara regeringen ville bestämma sig för att ge de ekonomiska garantiersom måste till för att få i gång en storskalig produktion. Regeringens ovilja att redan nu konkretiserasig på den här punkten är bara en ytterligare bekräftelse på dessbeslutsimpotens i energifrågan. Det mesta av den uppgivenhet och det missmodsom jordbrukets och landsbygdens folk just nu upplever hade kunnat undvikas omdet beslut som kommer att fattas hade varit grundat på en positivare attitydtill jordbruket som resurs. Om regeringen, såsom gör i sina resevationer, istället för att överdriva problemen lyft fram det positiva som ligger i attodla och bruka den goda jorden hade man säkert sluppit mycket av den kritik somden nu fått ta emot. - För en uthålligförsörjningstrygghet - För vår miljö - För ett samhälledär man brukar i stället för förbrukar - Kort sagt, förett samhälle i ekologisk balans. Det borde ha varit den självklara utgångspunkten för dendebatt som lett fram till vad som kallas en ny livsmedelspolitik. I reservationer har just dessa aspekter på ettmycket tydligt sätt förts fram. Jag ställer mig naturligtvis bakom dessareservationer. 48PAUL CISZUK (mp): Jag vill först säga följande apropå LarsErnestams påhopp. Han säger att han inte förstår att vi miljöpartister är förfri konkurrens och mångfald. Jag vill hänvisa till vårt jordbruksprogram från1984, där vi är mycket kritiska mot prisregleringssystemen. Vi vill ha merkonkurrens, bryta upp monopolen och ha ökade resurser tillnäringsfrihetsombudsmannen. Jag vill helt kort ta upp samspelet mellan lantbruk och försvar Beredskapsmålet har inte uppnåtts med nuvarandejordbrukspolitik, trots betydande överproduktion av spannmål, kött och mjölk.Det har den parlamentariska arbetsgruppen konstaterat. Orsakerna är delsindustrijordbrukets sårbarhet och beroende av importerade insatsvarorsåsomgödsel, gifter, drivmedel och maskiner, dels den långt gångna specialiseringenoch koncentrationen av jordbruk och livsmedelsindustri till södra . Nå, vad ärdet nu som föreslås? Jo, det aren fortsattintensifiering av industrijordbruket och en fortsatt minskning av åkerarealen.Enligt arbetsgrup- pensförslag skulle livsmedelsberedskapens brister av med ökad lagring.Föreliggande betänkande är mera nyanserat, med skrivningar som öppnar för stödtill i synnerhet Norrlandsjordbruket, men fortfarande förefaller en utbyggdlagring vara den väsentliga beredskapsåtgärden. Det kan tyckas litet egendomligt att denna metod kommittill heders igen. Den utmönstrades i huvudsak av försvarsbeslut.Tidigare lager är snart slutsålda. Ännu egendomligare är det att man byggersina bedömningar hotbildsbedömning - tolv månaders förkrigsskede,några månaders krig och kanske tolv månaders efterkrigsskede. är detta pågrund av förändringarna i omvärlden en hopplöst föråldrad bild. har inte avgivit något genomarbetatförslag på området. Man fick inte den förlängda tid vi begärde. Kanske kan vifå någon bedömning från kommittén till betänkandet . Men vilken hotbild skall man räkna på? Marginaldoktrinenoch mellan stormaktsblocken gäller ju inte längre. Hur länge varar ettkrig eller en kris? och krigade i fem , ungefär likalänge i . I har ett mindre krig pågått . IPanama räckte det med . Tjernobylkatastrofen förstörde landområden i Vitrysslandoch som är ungefär lika stora som hela åkerareal. Vi vet attdet marknära ozonet angriper vegetationen. Stora arealer i Central- ochÖsteuropa är så miljömässigt förgiftade att de borde evakueras.Flyktingströmmen till ökar redan. Detta är bara några exempel på vadsom finns i dagens hotbild. Ingen vet väl säkert vad som kommer i framtiden.Sanningen är väl att planering efter något visst sorts krig är fullkomligtirrelevant. Vi behöver en beredskap som på alla områden kännetecknasav flexibilitet. ekologiskt anpassat lantbruk har vida störreflexibilitet än ett potatislager eller gödsellager. Det är så lyckligt attekologiska hänsyn och försvarshänsyn i långa stycken går hand i hand. Ett ekologiskt lantbruk behöver mer areal för sammalivsmedelsproduktion som ett kemikaliejordbruk, inte därför att hektarskördarnabehöver vara väsentligt lägre, utan bl.a. därför att man behöver vallbaljväxteri växtföljden som fixerar luftkväve. Således kan ett sådant lantbruk, förutom att det gerrobust och säker livsmedelsproduktion, ge en befolkad glesbygd som går attförsvara. Vi kan inte försvara ett folktomt land. Här är det emellertid intefråga om någon återgång till det gamla eller till Sörgårdsromantik, utan om entrovärdig försvarspolitik utan JAS- och stridsvagnskulisser Jag vill, liksom , understryka den grundläggandeskillnaden mellan att satsa på åkermarken och människan och att satsa påkemikalier som grundresurs i jordbruket. Jag anser att det är en fundamentalskillnad, det vill jag säga med adress till . antyds ochförespeglas en politik där man skall minska . Är gården nedlagd ochgårdstunet granplanterat är det ganska svårt att backa. Då har man inte kvarmycket flexibilitet. Det är synd om vi nu missar chansen att ta vara på detsamspelsvärde som finns i att koordinera livsmedels- och försvarspolitik. Vihar enligt min mening inte råd med vattentäta skott mellan olikasamhällsområden. Det borde finnas många försvarsmiljarder atttjäna på ett ekologiskt lantbruk. Låt oss göra kostnadsberäkningar på dettaoch hålla dörrar öppna i jordbrukspolitiken inför nästa försvarsbeslut. Jag harförstått av inläggen här från flera partier att man skulle vilja diskutera mermed de gröna. Men jag skall inte ta upp tid med ettåterremissyrkande, utan jag hoppas på kommande kompletterande betänkanden. Överläggningen var härmed avslutad. 49 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslag nu har satts upp om att dettasammanträde skall fortsätta efter . Mom. 1 (avslag på propositionen) Utskottets hemställan bifölls med 292 röster mot 18 förmotion Jo80 av m.fl. i motsvarande del. 1 ledamot avstod frånatt rösta. Mom. 3 (den globala livsmedelsförsörjningen) Utskottets hemställan bifölls med 258 röster mot 38 förreservation 1 av och . 16 ledamöter avstodfrån att rösta. Mom. 4 (svenskt livsmedelsbistånd m.m.) Utskottets hemställan bifölls med 252 röster mot 61 förreservation 2 av m.fl. Mom. 7 (ambitionsnivå i GATT-förhandlingarna) Utskottets hemställan bifölls med 278 röster mot 35 förreservation 3 av och . Mom. 10 (grunddragen i en ny livsmedelspolitik) Först biträddes reservation 6 av med 27röster mot 19 för reservation 7 av . 268 ledamöter avstod från attrösta. Härefter biträddes reservation 5 av ochLennart Brunander med 42 röster mot 18 för reservation 6 av ledamöter avstod från att rösta. Slutligen bifölls utskottets hemställan med 186 röster mot38 för reservation 5 av och 91 ledamöteravstod från att rösta. Mom. 16 (krav på importerade livsmedel) Utskottets hemställan - somställdes mot reservation 9 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom. 37(produktionsmålet) Utskottets hemställan bifölls med 296 röster mot 18 förreservation 11 av . Mom. 60(miljöavgifter) Utskottets hemställan bifölls med 276 röster mot 18 förreservation 15 av . 20 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 68 (anslaget Landskapsvårdande åtgärder) Utskottets hemställan bifölls med 260 röster mot 53 förreservation 21 av och . Mom. 107 (villkor för bidrag till omställning och skogsplanteringm.m.) Utskottets hemställan bifölls med 297 röster mot 18 förreservation 25 av . Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar. 3 §Beslut rörande utskottsbetänkanden som slutdebatterats Företogs till avgörandeutbildningsutskottets betänkande 1989/90:UbU25, finansutskottets betänkande1989/90:FiU28, jusfitie-utskottets betänkande 1989/90:JuU29, lagutskottetsbetänkande /90:LU22, utrikesutskottets betänkande 1989/90:UU20,socialutskottets betänkande 1989/90:SoU19, kulturutskottets betänkande1989/90:KrU23, trafikutskottets betänkande 1989/90:TU26, jordbruksutskottetsbetänkande /90:JoU17, näringsutskottets betänkande 1989/90:NU40,arbetsmarknadsutskottets betänkande 1989/90:AU25 och bostadsutskottetsbetänkande /90:BoU19 (beträffande debatten i dessa ärenden, se prot. Mom. 1(allmänna riktlinjer för internationellt samarbete) Utskottets hemställan bifölls med 252 röster mot 18 förreservation 2 av . 42 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 4 (forskningspolitikens huvudsakliga inriktning)