prot · GD09117 · 1989-12-31 00:00:00 — Vi har från svensk sida vid upprepade tillfällen fört framvåra farhågor inför att färjor registrerade i de norska och danska internationellaregistren (resp. ) skulle introduceras på den nordiska marknaden. När vifick signaler om planerna på all sätta in i trafik mellan Göteborgoch tog vi från svensk sida ett initiativ till all diskuteradenna fråga vid ett nordiskt statssekreterarmöte. Vi framförde då från svensk sida vårt siarka ogillandeöver dessa planer och inför risken att man därigenom slår sönder den omfattandeoch viktiga nordiska färjesjöfarten. Hittillshar vi inte fått några signaler om att den noska regeringen skulle varaberedd att ändra NlS-lagstiftningen. 46 regler kan vi konlrollera alt BlackPrince uppfyller gällande säkerhetskrav. Reglernamedger däremot inte ett förbud mol på grund av far- Prot.1989/90:117 tygets flagga eller besättningens nationalitet. FenomenetBlack skall med andra ord helt och hållet tillskrivas den [ Beträffande andra fråga vill jag erinra omde ålgärder om utvidgad säkerhetskontroll som de skandinaviskasjösäkerhelsdirektörerna enades om efter ScandiriavianSlar-kalaslrofen, Vi har vidare i den nordiska kretsen enats om atl inlernationelllverka för en höjning av säkerheten för passagerarfartyg i färjelrafik. Enutgångspunkt blir därvid atl kunna lägga fast en lägsta acceptabel standardnivåför färjor som skall tillåtas trafikera de nordiska länderna. AnL 112 (vpk); Jag ber att få lacka försvaret, men jag tycker atl del var elt mycket nedslåeride svar Jag trodde iriteatl regeringen så kategoriskt skulle slå fast att den inte har någon möjlighetatl irigripa mot den här typen av fartyg. Utgångspunkten för debatten är inte ny. Vpk har parallelltmed sjöfacken agerat för all vi skall slippa s.k.bekvämlighetsflaggade eller fiffelflaggade fartyg i svenska vatten och hamnarsamt för att skall arbela också inlernationelll för alt få stopp pådenna trafik. Så händer den här fruktansvärda fartygsolyckan med ScandinavianSiar Del som har spelals upp efler denna olycka visar med all önskvärdtydlighet atl de som har pläderat för ett svenskt öppet register bordebörja tänka sig för. Jag är glad över att regeringen i varje fall inte nu harsådana planer Del är gott och väl. Katastrofen med Scandinavian Siar var alltså ingennaturkatastrof. Tvärtom, den visar all fartyg som , som fro.m. junimånad kommer alt trafikera , bygger på sammaaffärsmässiga idé. Passagerarna och besättningen kan då inte känna sig trygga.Vi vet all det fungerar på det sättet. Jag vill därför fråga ; Vad byggerregeringen sitt kategoriska ställningstagande på, alt regeringen inte harnågon möjlighel alt förbjuda den här typen av fartyg, inte ens efler det somhar hänt och som så många människor förfasar sig över? Jag vill anföra ett citat av där hansäger; "Kan del verkligen vara så illa atl de ekonomiska intressena ibekvämlighetssjöfarten är politiskt starkare än omsorgen om människoliv ochmiljö?" 113 Kommunikationsminister : Herrtalman! Del citat som avslutade sitt inlägg med kan irite varariktal mot den . Den har inte vidtagit åtgärder av detslaget. Jag vet inte vad länker sig för åtgärder från sverisksida för alt förbjuda dessa fartyg att gå iri i svensk hamri, Havsmarknaderi är i priricip fri och geriominlerriatioriella regler skall sjö farten underlättas. Det är i grunden en bra princip. Om varje land skulle tillämpa sin speciella standard när det gäller farlygsutruslning och besättning skulle detta på elt allvarligt sätt försvåra internationell sjöfart. 1989/90:117 lertid göra - och vi gör - insatser genom all verka för en skärpning av de internationella reglerna och för alt skärpa kontrollenoch säkerheten saml ] för alt intensifiera hamnsladskontrollen. )var pa jragor Yxånsvensk sida har vi klarl markerat vår ståndpunkt och vi fortsätter all Vi har klarl ochentydigt tagit slällriing mol ett eget internationellt register för svenskbemanning. Viser också med stort allvar på "fenomenet" . Den svenskaregeringen har redan deltagit i elt nordiskt statssekreterarmöte där della hardiskuterats. Vi har för avsikt att fortsätta atl driva den här frågan. Fördagen kan jag inte säga mera, men när del gäller den svenska regeringensinställning i denna typ av frågor är den med all önskvärd tydlighet framförd.Jag hoppas all också kan visa respekt för alt den svenskaregeringen måste följa internationella regler Anf.114 (vpk); har inte angivit vilken internationell konventioneller regel som gäller jusl i del här sammanhanget. Det norska internatioriellasjöfartsregislrel, , vars flagg dessa fartyg går under, har inte rätt alttrafikera norska hamnar Detta är jusl en särbestämmelse. Eftersom GeorgAndersson hävdar att sådana bestämmelser inte går att införa, vill jag fråga: Vadär del som gör att kan förbjuda fartyg ur landets eget NIS-regisler atttrafikera norska hamnar, medan samma inlernationella konvention skulleförbjuda att stoppa besök i svenska hamnar av dessa fartyg - ellerflytande likkistor som de med all räll ibland kallas för? Överläggningenvar härmed avslutad. 18§ Svar på fråga 1989/90:556 om kvittoskrivande taxameter har ställl frågan om jag är beredd att ge laxiägaresom dels kör skolskjutsar färdtjänst och sjukresor, dels kör vanliga taxiresorför allmänheten dispens frän kravet atl installera kviitoskrivande taxametrar Ifordonskungörelsen föreskrivs all ett fordon som används i laxitrafik skallvara försett med taxameter av godkänd lyp. Om del finns särskilda skäl får denlänsstyrelse som har meddelat tillståndet till laxitrafik medge undantag fråndenna skyldighet. Transportrådel får meddela föreskrifter om undanlag förvissa slag av transporter eller fordon från skyldigheten alt i taxitrafik hataxameter. Medanledning av regeringens trafikpolitiska proposition beslöt om en fortsall avreglering av den yrkesmässiga trafiken. Behovs prövningen av tillstånd till taxitrafik avskaffas härigenom . I samband därmed införs ett krav på kvittoskrivande och registrerande taxa metrar Elt sådanl krav får bedömas vara ell allmänt konsumentintresse men 48 motiveras också med den stora omfattning som desamhällsbelalda resorna Mer än hälften av taxis intäkter härrör frän sådana uppdrag och där detalltså är någon annan än resenären som stär för huvuddelen av betalningen. Trafikutskoltel liksom anslöt sig tillföredragande departementschefens bedömning atl särskilda skäl skall krävas föratt undantag skall kunna ges från kravet på taxameter. Som ett sådant särskiltskäl angavs att fordonet används uteslutande för avtalsbundnaskolbarnslransporter. Några andra undantag från taxamelerkravel finner jag intebefogal. De båda andra kategorier av samhällsbelalda laxitjänster som anges ifrågan, nämligen färdtjänst och sjukresor, betalas så gott som undantagslöstgenom debitering enligt taxameter För sådana slag av transporter som alltsåtill huvuddelen bekostas av del allmänna, finner jag det i hög grad vara befogatatt fordonet är försett med en kvittoskrivande och registrerande taxameter AnL 116 (): Jag tackar kommunikationsministern för svaret. Jag måste nog säga alt jag blev litet ledsen över altkommunikationsministern inte tycker alt det finns anledning att ge en del avdessa taxiägare dispens från kravet på kviitoskrivande taxameter Det är ettstort bekymmer för många av dem, framför alll på landsbygden. Beslutet har väli första hand kommit till som ett resultat av slorstadsproblem, och mindre pågrund av förhållanden på landsbygden. Många av dessa taxiägare kör ganska få taxiresor medtaxameter. I mycket stor utsträckning är verksamheten uppbyggd på skolresor.Man måste ha ganska många bilar för atl kunna klara den servicen i kommunerna.De kör ganska få resor per bil som vanliga taxiresor. Därför blirinvesteringskostnaden slor för dem, myckel slor i förhållande till den inkomstde får på dessa resor. De har inte heller stora inkomster i övrigt, och därförblir delta en belastning. Kommunikationsministern säger all delta är eltkonsumentintresse. Det är också ett myckel stort konsumentintresse atl man kanupprätthålla den seryice som dessa taxiägare ger på landsbygden. Många av demkanske kommer att lägga ned sin verksamhet på grund av atl de får den härkostnaden, som de inte anser sig kunna bära. Det skulle vara mycket negativtför alla som bor på landsbygden. Jag undrar om det ändå inte skullekunna finnas skäl, kommunikationsministern, all fundera över om del inte gårall ändra pä bestämmelsen eller policyn all man inte får köra några vanligataxiresor för att få dispens. Del vore mycket angeläget för mänriiskorna pålandsbygden med en sådan föräridring. Denna fråga har diskuterats i olikasammanhang. Man kan naturligtvis teoretiskt göra förändringar Frågan blir dåvilken gränsdragning man skall göra. I förordningen har man gett möjlighel lilldispens i de fall där fordonet används uteslutande för avlalsbundnaskolbarnstransporter Det blir aktuellt i vissa glesbygdsområden. En annandispensgrund är om skriftligt avtal om transporterria föreligger Ytterligare endispensgrund är Prot.1989/90:117 om ersättning för transporter bestäms på annat sätt än genomanvändning av och därvid erläggs motfaktura. Om mangjorde en utvidgning och sade all om man kör en viss andel laxi- :ivar paJiagor resor av vanligt slag därutöverskulle man vara befriad, skulle det naturligtvis uppstå eltomöjligt gränsdragningsproblem för ifrågavarande bilar För övrigt ar det isådana fall myckel svårt all på förhand konstatera om det rör sig om en tiondeltaxiresor, en femtondel osv. Delta är en ganska flexibel verksamhet. 118 (); Man förenklar naturligtvis inte denna frågaom man inför en regel där man skall bedöma om vanliga taxiresor sker i lileneller slor omfiittning och om man då skall kunna ge dispens. Men del är inteheller nödvändigt att det alllid skall vara så enkelt. måste man ocksåge sig in och lösa frågor som år litet svårare. Denna fråga skulle kunna varaen sådan. Det är väsentligt för att man skall kunna upprätthållaservicen ute på landsbygden. Detta gäller inte taxiägarna i första hand, utande människor som skall åka taxi. Lägger en taxiägare ner sin verksamhet ute pålandsbygden får människorna där myckel slora kostnader för sina taxiresor,eflersom de då får höga framkörningsavgifler Den utvecklingen accentuerades närvi fick beställningscenlraler Det här är elt nytt bekymmer som drabbar landsbygden.Jag tycker all del skulle vara myckel angelägel om kommunikationsministernville fundera över om det inte går atl göra en sådan här förändring. Det är ialla fall inte omöjligt. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på fråga 1989/90:560 om glesbygdens vägnät har frågat mig om jag ärberedd atl verka för all större del av väganslagel kommer glesbygdens vägnättill godo. Anledningen till frågan är alt en långt gående förslitninghar sketl på vägarna i inland till följd av överföring avtimmerlransporler från Norrlandsälvarna till vägnätet och atl de befintligaresurserna inte räcker till för glesbygdens vägnät. De problem som lar upp aktualiserasofta genom uppvaktningar i brev och i andra sammanhang. Jag är därför fulltmedveten om alt länsvägarna på många håll är i behov av åtgärder för atlstandarden skall bli fullt tillfredsställande. Det är främst länsstyrelsensuppgift alt prioritera vilka objekt som skall komma till utförande pålänsvägnätet och vilka objekt på det enskilda vägnätet som skall få bidrag lillbyggnadsåtgärder. Åven om fått en relativt slor andel av detotala väganslagen vid anslagsfördelningen mellan länen är jag medveten om alldelta inte är tillräckligt för att uppnå en fullgod standard på alla vägar ilänet. landet är likartat påandra håll i landet, men regeririgeri har inte funnit det möjligt atl anslå mermedel lill väghållnirigeri via slalsbudgeleri. Someri korisekveris härav har regeririgeri i deri näringspolitiska propositionenföreslagit att eri utreduirig om kompletteraode finansieririg avväg-hållriirigeri skall geriomföras. Med eri sådan firiasieririg tillförs ökaderesurser som gör det möjligt att totalt sett geuomföra fler åtgärder påvägnätet i landet, vilket också kommer till del. Jaghar med andra ord redan medverkat lill att föreslå ålgärder som syftar till attöka de medel som erfordras för en bälire väghållning och jag är beredd atläven i fortsättningen verka i samma riktning. Anf.120 (); Lät mig lacka kommunikationsministern för svaret på min fråga. Bakgrundenär i korthet, som har nämnts här, alt del sker en långt gående förslitning avglesbygdens vägnät. Många av de mindre länsvägarna och framför alll vägarnainom del låglrafikerade vägnätet är särskilt utsatta, Eflersom bileri oftastär det enda färdmedlet för all samhällsservice i glesbygden finns detnaturligtvis slora krav runt och året runt på delutsatta vägnätet. allmänna debatten, inte minst i deriria kammare, har de slorakom-munikalionsprojekten dominerat. Här talar vi om ochmång-miljardsatsriirigar på järnvägsnätet. Det är vällovligt och positivt förframtiden. Människorna i glesbygden får dock ofta uppfattnirigeri att vi harglömt dem, när de märker alt de får väldigt små resurser just till detlåglrafikerade vägriätet. Jagrioterade i kommuriikatiorismiriislerns svar alt åtgärder är på gårig. Jagtycker alt det är glädjaride riär kommuriikatiorisministern säger att han är"beredd alt även i fortsättningen verka i samma riktning". Jag räknarmed atl delta i syririerhet gäller del låglrafikerade glesbygdsvägnälet. Anf,121 Kommunikationsminister : Herr talman! Jag vill baraunderstryka att jag har stor förståelse för de problem som tagit upp. Alla som färdas ganska flitigt på landels vägar kan inte uudgåall lägga märke till att det sker förslitriirig och atl behoven av medel ökaralltmer och i en takt som inte är möjlig alt tillgodose via statsbudgeten. Jaghyser därför förhoppningar om alt vi med det utredningsarbete som läggs ul isyfte att få till stånd eri kompletterande finansiering med brukaravgifter ochnäririgslivsmedverkari riär det gäller irifraslruktursatsnirigar totalt settskall kunna öka resurserna. Jag finrier del arigeläget att i ett sådant lägeockså bättre än kunna tillgodose glesbygdens behov av insatser förvägnätet. 1989/90:117 8 maj1990 Prot.1989/90:117 AnL 122 (): Låt mig då bara säga att jag delarstatsrådets förhoppning I I atl de ålgärder som diskuteras skall lätta påtrycket och atl vi därmed skall P ' 8 kunna lägga större resurser just påglesbygdens vägriäl. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på fråga 1989/90:562 om tidplanen för enÖresundsbro AnL 123 Kommunikationsminister ; Per Stenmarck harfrågat mig vilken tidplanjag arbetar efter i del fortsatta arbetel med en bro över . Jag räkriar med alt kunna träffa mindanske kollega för atl med honom diskutera och komma överens om det fortsallagemensamma arbetet angående en fast förbindelse mellan och ochbl.a. lidplanen för detta. Före ett sådant möte är jag inte beredd alt vidareuttala mig i frågan. 124 PER STENMARCK (m): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Jag ser det som synnerligen positivt. har inneburit åtskilliga fall framåtför Öresundsfrågans lösning. Närmare än så här har vi förmodligen aldrignågonsin tidigare varit. En dansk ulredning kom fram lill all en bromellan och skulle vara positiv inte enbarl ur svensktperspektiv utan också för . Detta är till stor del en ny inställning. Problemen i Köpenhamnsområdel är så uppenbara, altsatsningar på infrastruktur framstår som oundgängligen nödvändiga. Efter en folkelirigsdebalt blev det alltmer uppenbart förregeringspartierna att det nu gäller atl driva frågan framåt. För någramånader sedan gjorde också del danska socialdemokratiska partiet sammaställningslagande, vilket innebar en tämligen klar positionsförskjutning. fattade så det svenska socialdemokratiskapartiet efter många års vånda samma beslut. Därmed har i princip samtligapusselbitar fallit på plats. Det råder en samsyn inte enbart när det gäller ettja till en fast förbindelse, utan del finns också en gemensam inslällning atldet skall vara en bro, alt den skall gå mellan och , all denskall innehålla dubbelspår för järnväg och en fyrfilig väg och alt den skallfinansieras utan några skattemedel., Bakom detta ställningstagande står med all rimligsannolikhet en myckel klar majoritet både i den svenska och i deldanska folketingel. Atl kommunikationsmiriislerri riu förklarar atldiskussioner skall föras mellan den svenska och den danska regeririgeri är somjag ser det, ytterligare ell sleg på vägeri mot eri fast förbindelse mellanMalmö och . Jag lackar för det. Överläggningen var härmed avslutad. 21 § Svarpå fråga 1989/90:576 om SJs rullande materiel Prot. 125 Kommunikationsminister ; ;[-------- har frågat mig om regeringen avser vidta pa jragor någonåtgärd inom SJ för att möta konkurrenter inom transportsektorn och förbättraarbetsmiljön i gamla lok och vagnar. SJ har fått förutsättningar för attutvecklas till ell modernt och konkurrenskraftigt transportföretag och befinnersig i en viktig omstruktureringsfas. Glädjande nog har det ocksåvisat sig att SJ förmått att utnyttja dessa förutsättningar till att erbjudanya och bättre tjänster ät både godskunder och resenärer Enligt beslut bestämmer SJ hur ochmed vilken lyp av materiel trafiken skall bedrivas. Ombyggnaden av lok och vagnar ingår i elt miljöprogram somSJ tagit fram och där ålgärder för alt förbälira arbetsmiljön är en del.Miljöprogrammet tar också upp hur järnvägstrafikens negativa miljöpåverkan istort kan begränsas. Jag utgår från atl SJ fäster stor vikt vid utformningen avpersonalens arbetsplatser när lok och vagnar nu byggs om. Då , som framställtfrågan, anmält var förhindrad att närvara vid sammanträdet, medgavtredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. AnL 126 (vpk); Jag ber alt få tacka kommunikationsministernför svaret. Frågan är ställd mol bakgrund bl.a. av den mycket dåligaarbetsmiljö som de gamla loken ger Lokförare, bl.a. i och i iövrigt, har agerat och framhållit att de anser atl del är en felsatsning allför ett par hundra miljoner rusta upp gamla lok från 50-lalel. De lycker alldetta rimmar dåligt med den inrikining på framliden, där järnvägen skall spelaen större roll än , som har ullovals. Jag skulle väldigt gärna vilja påminnakommunikationsministern om en debatt som vi hade tidigare, dåkommunikationsministern klagade över hur det var att resa med sovvagn från hanshemort hit ner till . Del var minsann inte särskilt bekvämt. Med dennautgångspunkt tycker jag all del hos kommunikationsministern borde finnasförståelse för lokförarnas situation och för deras uppfattning om vilkainvesleringar som borde göras. Jag delar helt lokförarnas uppfattning att delvore bättre atl salsa på ny rullande materiel i stället för atl reparera dessagamla lok. Jag undrar om med tanke på all han självhar rest med skraltiga tåg hit ner till inte borde ha förståelseföratt nyinvesteringar i det här fallet vore en rejälare satsning förframliden. Jag vill kommentera vad sade, inte därför att minapersonliga resor åberopats utan därför all jag naturligtvis lycker att det är angeläget att man ställer högakrav på arbetsmiljön. Jag har inhämtat uppgifter om vad som ligger till grund för frågan. 1989/90:117 planeras nu en ombyggnad av ett antal äldre lok, som framförallt används i tung godslrafik. Lokförare har vid en uppvaktningför SJ-ledningen anfört De har också framfört krav påljudisolering och vissa andra för- Svarpåfrågor bättringar Delhar sagts mig atl SJ fäster stor vikt vid den ergonomiska utformningen avförarplatserna när loken nu byggs om och att en preliminär ombyggnads-plan harredovisats för de fackliga organisationerna. Enligt SJ är man överens medfacket om hur den här ombyggnaden skall gå till. Jagvill slutligen notera alt en ombyggnad av de här loken beräknas kosta ca 5milj. kr per lok, medan en investering i nya lok kostar mellan 20 och 25 milj.kr Del är klart alt det är en viktig faktor vid SJs ställriirigstagande till omman skall reparera eller nyinvestera. Men det beslutet måste jag med förtroendeöverlämna till SJ och dess ledning. AnL128 (vpk): Liksom lokförarna beklagar jag den uppfattningen. Om man vill satsarejält , tror jag inte alt det i längden lönar sig eller iövrigt är eri riktig satsning att reparera så väldigt gammal materiel som delhär är fråga om. Lokförarna, som ju är de som drabbas av deu här arbetsmiljöri,ariser inte alt en reparation av de gamla loken är tillräcklig, utan de kräverinför framtiden eri rejälare salsriirig, riågot som äveri vpk gör Jagförslår av irilägg i debatteri att det skulle finnas förutsättriirigarför horiom att lägga sig i vad SJ gör eller inte gör, eftersom han säger atldel just i del här fallet inte skulle finnas anlednirig att göra det. Men närvi tar upp dessa frågor handlar det givelvis också om sovvagnar ochpersontransporter och inte enbart om godstransporter Överläggningenvar härmed avslutad. 22§ Svar på fråga 1989/90:548 om större flexibilitet vid byggande avservicebostäder m.m. har frågat statsrådet om regeringen harför avsikt att ge kommuner och landsting större möjligheter till flexibilitetvid byggande av vård- och serviceboende utan alt de förlorar rätten tillbostadslån. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Utgångspunktenför den sociala bostadspolitiken är allas rätt till en bra bostad. Det innebärockså atl människor, trots funktionsnedsättningnar och sjukdom, skall gesmöjlighet att bo och leva i vanliga bostadsområden. Grundenför bostadsstödet är att det är fråga om fullvärdiga bostäder För kollektiva boendeformer som gruppboende och ålderdomshem finns möjlig heter all göra avsteg från kraven på utmstriings- och utrymmesstandard un der förulsättnirig atl detta komperiseras av iritilliggaride gemerisamma ut- 54 rymmeri och ulrustnirig. Regelsystemet i sig utgördärför euligt miri meriirig irigethinder för kommuner och landsting all uppnå en flexibilitet i byggandet Prot.1989/90:117 av olika boendeformer. När detgäller samlokalisering är utgångspunkten för regelsystemet atl ] [ inte skapanya inslitulioner Inte heller delta anser jag hindra kommunerna var pajragor från atl i sin planering forma väl fungerande lokala lösningar Regeringen har gett i uppdrag alt isamverkan med plan-och bosladsverkel följa upp och analysera hittillsvarandekunskap om och erfarenheter av gruppboende för äldre. Uppdraget kommer atlredovisas eL ter sommaren. Jag anser det angeläget aft kommuner och landstingkan forma gruppboende så all del ger de boende bra villkor. Del innebär all förutsättningarför lämpliga lokala lösningar måsle ges. AnL 130 (); Bostäder för psykiskt sjuka bör byggas föralt tillgodose de boendes behov och inte för alt i första hand stämma medlånebeslämmelser som kanske har utformats utan tillräcklig hänsyn tagen till deboendes önskemål och de lokala förhållandena. Jag noterar att bostadsministerndelar min uppfallning om nödvändigheten av alt se lill de lokala förhållandena. 1 år del onl om både tomtmark och personal. PåKungsholmen i har man nu planerat alt bygga ett behandlingshem ochgrupp-bosläder för yngre psykiskt sjuka. Man har emellertid fått besked om altom dessa samlokaliseras kan inte statliga bostadslån utgå. En samlokaliseringskulle möjliggöra ett mer flexibelt utnyttjande av personalen. Men framför alllär behovet stort, eftersom det är så onl om tomtmark i innerstaden. Man får inte heller bygga fler gruppbostäder föråldersdemenla i detta hus, men man lycks kunna gå runt detta genom att göragruppbostäder och kalla dem för ålderdomshem. Jag uppfattar bosladsministern på ett sådanl säll alt detfinns möjligheter atl göra avsteg frän bestämmelserna, och dä är det välsnarast på det sättet att länsbostadsnämnderna inte har full kunskap om dessamöjligheter Del är därför viktigt atl man i samband med socialstyrelsensöversyn informerar om dessa möjligheter så atl de boende, de psykiskt sjuka,och personalen inte kommer i kläm. AnL 131 Bostadsminister ; Jag kan dela uppfattningen att om det finnsbrister när del gäller informationen skall dessa nalurliglvis rättas till.