prot · GD09140 · 1989-12-31 00:00:00 — Och jag tror nog att de flesta i kammarenhar en hygglig uppfattning om väderleken . Menså är det inte, säger s-sidan. Utskottsmajoriteten och ministern har säkertladdat upp med argument som säger att skatteomläggningen är fördelningspolitisktneutral. I inspirerade stunder kommer de att säga att det är höginkomsttagarnasom förlorar på skatteomläggningen. Jagskall med intresse ta del av den argumenteringen. Men egentligen är det intejag som skall övertygas om tulipanarosens existens. Nej, det är jobbarna påbruket i som skall övertygas om att de tjänar mer på skatteomläggningenän disponenten. Det är sjukvårdsbiträdena på Sahlgrenska i som skallövertygas om att de vinner mer på skatteomläggningen än överläkaren. Denuppgiften skulle vara något lättare om motståndet mot skatteomläggningen varlitet mindre hos överläkaren, hos och påNäringslivets Ekonomifakta. Men så takfiska har inte ens de varit. Detär inte , centralkansliernas eller bankernas ekonomer somskall övertygas, utan glesbygdens folk i inland - t.ex. i -och LO-anslutna hyresgäster i som skaU fås att inse att de får mer iökad köpkraft än vad SACO-tjänstemännen och 80-talets konsulter får Detblir en svårare uppgift än att argumentera med mig. För, som , sä framhärdar folk oftast i att se det sannolika som sannolikt. Denöjer sig oftast inte med den stafistiska sanning som säger att dengenomsnittliga temperaturen är behaglig när ena foten står i hetvatten och denandra i issörja. Få i samhället låter sig övertygas av hänvisningar tilldynamiska effekter, deciler eller ens percenfiler Detblir en uppgift nästan lika svår som att beskriva cirkelns kvadratur - i bästafall är den något lättare än uppgiften att övertyga den fackliga basen om attdet är låginkomsttagarna som gynnas av lönestopp och strejkförbud. Jag kan intepåstå att jag önskar er lycka fill med uppgiften, och jag avundas er denabsolut inte heller. Jag skall koncentrera migfill andra områden, först fill frågan om vägen fill proposition, och sedanskall jag jämföra alternativ med det gemensammafolkparti-regerings-förslaget. Mångahar sagt att detta är den största skattereform som genomförts . Detsägs att detta är en av de största frågor som någonsin har fattatbeslut om. Jag tror att de som sagt så har rätt. Det sägs att viktigaste uppgift är att utöva det svenskafolkets urgamla rätt att sig själv beskatta. Det är riktigt, men då borde dennarätt också få utövas så direkt som möjUgt. Den enklaste vägen för detta är attlåta frågor som karakteriseras som "århundradets frågor" får prövas iett allmänt val. Detta gäUer särskilt som vi håller val så tätt som vart tredjeår Menregeringen ville inte så, och de fick hjälp att avgöra frågan förenästa val. kan jag bara beklaga att skattefrågan inte fått löpa dendemokratiska processens fulla lopp. Jag kan också erinra mig ett ordstäv som enäldre släkting brukade använda. Hon sade att fort och väl inte alltid följs åt.Det tror jag är något som gäller i den här frågan. Ingen kan med fog påstå att inte försökt finna öppningari skattefrågan. gjorde en klar markering i sommaren 1989.Vpk-s verkställande utskott lade fram ett underlag fördiskussioner. Vi gick så långt att vi sade att vi var villiga att diskutera en50-procentig marginalskatt för dem som tjänade ända upp fill . Detta gjorde vi inte för att vi i princip gillade detta, utan för att viville blockera en skatteuppgörelse med . Jaghar själv lagt ned mycket tid på att söka samlande lösningar. I utskott och ikammaren har jag deklarerat denna inställning. Statsministern och finansdepartementetstjänstemän vet att vi i vänsterparfiet har försökt. Statsministern vet att viinte har suttit på läktaren i skattefrågan. Menvilka principer gjorde och gör oss i så omöjliga i regeringensögon? Var det det faktum att vi ville ha högre skatt för företagen? Vi har juEuropas lägsta företagsbeskattning. Vardet det faktum att vi ville ha punktskatter på energi i stället för höjd moms?Var det därför att vi ville ha lägre matmoms? Så gott som alla västeuropeiskaländer har lägre moms på maten. Var det för att vi ville ha högre skatt påkapital eller högre marginalskatt än för höginkomsttagare som gjorde ossså omöjliga? I är det inte ovanligt att marginalskatten är högre än50 %. S-ministrar säger att inte vågar fatta obekväma beslut.Jag är lärare och jag vet att detta är fel. Vårt parti gjorde upp medregeringen om kommunalisering av lärartjänsterna. Vi fick väldigt hård kritikför detta. Jag själv blev nedröstad i mitt parti, men föjde partiets demokratisktfattade beslut. Visst kände jag tvekan, men vi stod fast trots att det blåstemycket snålt. Vivågar alltså fatta obekväma beslut, men det kan inte vara något masochistisktsjälvändamål att fatta obekväma beslut. Det är skillnad på mod ochdumdristighet. Det är inte modigt av en arbetarregering att kräva strejkförbudoch lönestopp som man vill sänka skatten mest för dem som tjänarbäst. Det är inte modigt - det är bara dumt! Frågan är också: För vemär beslutet obekvämt? 1989/90:140 13 juni.1990 inte fatta beslut som ärobekväma för eller aktieaktörerna. Det är tveksamt omregeringen ens vågar stöta sig med . Jag kan förstå regeringensrädsla för dessa gruppier, för det är grupper som är villiga att gripa tillsnabba, centralt samordnade och kollektiva aktioner- dessa den fria individensförespråkare. De har starka medel till disposition för utomparlamentariskpåverkan. Närlåginkomsttagaren kan strejka och dra undan sin arbetskraft och därmed sinförsörjning, kan dessa maktcentra investeringsstrejka, blockera ekonomiskaprocesser, produktion och tillväxt eller provocera fram kapitalflykt och drivaräntekrig mot landets ekonomi. Det är sant. Jagkan därför förstå att regeringen tassar runt och nynnar på Björnen sover - hanär inte farlig bara man är varlig - och är beredd att mata näringslivet medblåbär Men om det är modigt eller inte kan diskuteras, och om det är regeringensom har det stora politiska modet och vi som saknar det kan också diskuteras. menar att skatt skall utgå efter bärkraft. Vi anser attskatterna har två grundläggande uppgifter, att finansiera de offentligautgifterna och att omfördela resurser från ekonomiskt starka till ekonomisktutsatta grupper. partier, vilket vi har hört från talarstolen , är fixerade vid fråganom skatternas andel av BNP, den s.k. skattekvoten. Även socialdemokraternasäger att skattekvoten måste sänkas. Och det är klart att alla vill ha lägreskatt. Är det inte vi i som brukar anklagas för enklarepopulism? Menskattekvoten är i praktiken ett dåligt mått i skattedebatten. Om man sänkerinkomstskatten och finansierar sänkningen via indirekt skatt, t.ex. moms,sjunker skattekvoten rent statisfiskt. I verklighetens värld har dock inteskattenivån förändrats ett enda dugg, det är bara fördelningsprofilen som harblivit sämre. Fråganom skattekvotens storlek hänger samman med tillväxten i ekonomin ochlönernas utveckling. Om reallönerna stiger tillräckligt kan skattekvoten sjunkautan att möjUgheterna att bedriva fördelningspolitik begränsas. Fråganom skatternas storlek hänger vidare samman med andra faktorer. I många länderbetalas den sociala tryggheten vid sidan av skattesystemet. Det hållerskattekvoten nere, men kostnaden blir inte nödvändigtvis lägre. Fördelningen avtryggheten blir dock ojämnare, det är helt säkert. I är t.ex. sjukvårdenfinansierad genom privata försäkringar, men sjukvårdens andel av BNP är störrei än i . Skattekvotenhänger snarare samman med utgifterna. Det gäller dels behovet av offentligatransfereringar, dels frågan om de offentliga utgifterna. När någon talar omatt sänka skattekvoten bör man alltid fråga vilken av dessa två delar man villminska. I verklighetens värld har de offentliga utgifternas andel av BNPminskat . I verklighetens värld har inkomstklyftorna växt under80-talet. Dessa ökade skillnader ökar behovet av transfereringar Återigen viUjag fråga vilken del man vill skära i, när man vill minska skattekvoten. Fördet är väl inte nya budgetunderskott man viU skapa? Jagmenar att det är utmärkt om behovet av transfereringar kan minska genom enrättvis fördelningspolitik. Att i ett sådant perspektiv tala om möjligheten aven sänkt skattekvot, det är något helt annat än ett allmänt röstfiske medsänkt skattekvot som bete. höjer skattekvoten för att betala vård och äldreomsorg kan vara riktigt.Men att man höjer skattekvoten för att bygga fler JAS-plan är inte försvarligt. I reservationer som är fogade till betänkandet redovisar vi ivänsterpartiet ingående varför vi vill ha ett nytt skattesystem och hur det börutformas. I detta inlägg kan jag inte vara lika utförlig. Men jag skall ta uppett koncentrat av våra viktigaste punkter Vänsterpartietmenar att skatteförslagen bör omarbetas så att de utgår från principen om skattefter bärkraft. Skatterna skall verksamt utjämna skillnader i inkomst ochförmögenhet. Vänsterpartietmenar att skattesystemet skall utformas så att samhällsresurserna nyttjas på bästasätt. Samma inkomster skall i princip beskattas lika. Det skall inte varamöjligt att ta ut en hög lön i form av lågt beskattade eller obeskattadeförmåner Vi menar dock att arbetsinkomster kan beskattas lindrigare än kapitaloch spekulafionsvinster Skattesystemet bör reformeras, så att tyngdpunkten påsikt flyttas från personlig inkomstbeskattning fill beskattning avproduktionen. Skattesystemetbör vara rakt och enkelt med få undantag. Det ger bästa resursutnyttjande, ochdet begränsar möjUgheterna till skatteundandragande. kommer senare att redogöra för alternativ när detgäller den indirekta beskattningen. Allmäntsett har vi yrkat avslag på sådana breddningar som skulle få påtagligtnegativa effekter på fördelningsprofil och miljö. Beträffandeinkomstbeskattningen är våra viktigaste punkter följande: Vivill slopa den statUga skatten på inkomster På inkomsterdäröver skall skatten vara . Så långt följer vi propositionen.Vänsterpartiet föreslår dessutom två nya skikt, på inkomster över 240 000kr. och på inkomster . Vänsterparfietvill, liksom regeringen, ha ett förhöjt grundavdrag för låginkomsttagare.Regeringens alternafiv ger som mest . inom skiktet 90 000-95 000 krVänsterparfiets extra grundavdrag trappas upp så att det är . påinkomster från till Därefter trappas grundavdraget ned föratt slopas för inkomster De som tjänar så mycket behöver intedetta grundavdrag. Dennasänkning av inkomstskatten finansieras genom en ökad skatt på kapital, företagoch näringsverksamhet. Närdet gäller kapitalbeskattningen talar inte bara om enhetligkapitalbeskattning på , vi föreslår det också. Det är en avsevärd skillnadgentemot regeringen. föreslår också ett fullständigt avdragstakför ränteutgifter Vänsterpartietkan godta en sänkning av företagsskatten från till underförutsättning att företagens möjligheter till skattefria reserve- 1989/90:140 13 juni1990 Vi yrkardärför avslag på förslaget om en särskild skatteutjämningsreserv. alternativ är fullt finansierat, det är t. o. m. i vissmån överfinansierat, och dessa medel vill vi överföra till kommunerna. Och detfinns inte någon post för osäkra uppskattade dynamiska effekter. Vilkaeffekter får förslag? Med hänsyn till tiden och det faktum attalla vet att är det parti som prioriterar fördelningspolitikenhögst, skall jag begränsa mig fill effekter på andra områden i ekonomin. Utbudetav arbetskraft påverkas troligen positivt av den skattesänkning påarbetsinkomster som vi förespråkar I högre inkomstlägen sänks inte marginalskatten.Här är dock sartibandet mellan marginalskatt och utbudet av arbetskraft mycketsvagare än i normala inkomstlägen. Dehögavlönades utbud av arbetskraft styrs mera av den "företagskultur"de jobbar i. Det styrs av intressanta arbetsuppgifter och en vilja att göra karriär.Vi ledamöter vet att vårt eget arbetsutbud påverkas mycket marginellt ävmarginalskatter Det styrs mera av annat. Jag förutsätter att det är på detsättet. Ett faktum är att det i normala chefsavtal, dvs. avtal för högavlönade,sägs att cheferna inte har rätt till övertidsersättning. Det förutsätts såledesatt de jobbar maximalt. Så är det på de flesta chefsbefattningar. Vänsterpartietsalternativ är neutralt i fråga om olika sparformer. Är det någon sparform somborde utsättas för en något hårdare beskattning så är det möjligen aktiesparande.Aktiesparande har nämligen regelmässigt en högre real avkastning änbanksparande. Så har det varit . Det är då desto underligare attregeringen föreslår vissa skattelättnader för aktiesparande men inte förbanksparande. Detär möjligt att stimulera sparande med två metoder, dels genom skattesubventioner,dels genom att göra det dyrt att låna. Regeringen föreslår subventioner, dvs.en reducerad skattesats för pensionssparande. Subventioner innebär att man tarskattemedel från alla, bl. a. från dem som inte har råd att spara, och styröver detta utrymme - pengar till dem som spar Det innebär alltså att pengarförs över från alla till dem som har råd att spara. Regeringens poUfik innebäralltså en omvänd . Vänsterparfietsalternativ sfimulerar sparande på annat sätt. Vårt förslag om ett fullständigtränteavdragstak på . gör det dyrt att skuldsätta sig. menarvi att ränteavdragen helt skall avvecklas. Det är den enklaste, rättvisasteoch billigaste sparstimulans som kan tänkas. Vänsterpartietsförslag om en enhetlig kapitalbeskattning blockerar dessutom möjligheten attlåna med 30-procentig avdragsrätt, och spara pengar vid en avkastningsskatt påendast eller lägre. Det var ju sådana arbitra-gemöjligheter som regeringensade att man ville stoppa. Vänsterpartietsförslag till företagsbeskattning utan en företagsbaserad skattefri reserv -SURV - minskar inlåsningseffekterna i produktionen. Det gör att investeringarnasker där de ger bäst ekonomisk effekt, inte där det är skattemässigt mestgynnat. Det var sådana inlåsningseffekter ni ville komma undan, en utmärktmetod är att ta bort SURV-en och investeringarna styrs dit där de ger mestnytta. förslagger förutsättningar för en stabilare arbetsmarknad. bl.a. lägre nominellalönekrav, och det verkar därmed bromsande på inflationen. Den lägremarginalskatten i normala inkomstlägen gör att utfallet av en löneökning blirbättre än annars. Så motverkas inflation och lönekrav. Vänsterpartietsfinansiering har en gynnsam fördelningsprofil för de breda grupperna. Vårtförslag om sänkt matmoms registreras som sänkt inflation. Allt dettatillsammans ger ökad köpkraft och skapar utrymme för en lugnare löneutveckling.Att hata inflafionen, som LO säger, är riktigt. Regeringensmarginalskattesänkning ger mest till dem som tjänar bäst. Det gör att delågavlönade måste begära mer än annars om de vill behålla ett oförändratinkomstläge i förhållande till de högavlönade. I så måtto fungerar regeringensmarginalskattesänkning som en startmotor för lönekraven. Vänsterpartietsalternafiv ger således förutsättningar för bättre resursanvändning, ett ökatsparande, bättre styrning av investeringar och lugnare löneökningstakt. Det ärdessutom mer enhetligt och mer överskådligt än regeringens alternativ och ärfullt finansierat, inte 5 miljarder i dynamiska effekter som ger ökad köpkraftoch ökad inflafion i samhället, som regeringens förslag innebär. Till yttermeravisso är alternativ mer fördelningspolitiskt riktigt. Vadvill regeringen uppnå med sin skatteomläggning? Det är lätt även för regeringenatt inse att dess reform inte är så populär, i vart fall inte hos de bredaväljargrupperna. Visst vill alla ha sänkt marginalskatt för egen del, men fåeller inga uppskattar högre hyra, skatt på personalmaten eller moms påhårklippning. Det uppskattar som sagt ingen. Vadregeringen gör är att den köper sig popularitet hos ekonomiskt starka grupper,på bekostnad av förtroendekapital hos dem som har det sämst ekonomiskt.Kostnaden ligger inte bara i förtroendet utan även i reda pengar Det är kronorsom tas ut via indirekt beskattning av låginkomsttagarens konsumtion för attfinansiera sänkt marginalskatt. Detär möjligt att somliga i tror att det stöd man har är givet av någonhögre makt, och skall man trygga regeringens maktbas genom att vinna överborgerliga grupper till sin sida. Om man tror så kommer man att bli besviken.Höginkomsttagarna kommer säkert att glädja sig åt sin sänkta skatt, menfortsätta att rösta borgerligt för att sänka skatteuttaget ytterligare. Närgränsen mellan höger och vänster bUr otydligare, är det inte de borgerliga sombyter utan det är låginkomsttagarna som tröttnar. Det är de som lägger sigpassiva eller faller offer för högerpopulistiska tongångar Socialdemokratinsskattestrategi riskerar att fungera som en Döbelns medicin. Den hjälper förstunden men ger etter värre sjuka . Sådet primära för socialdemokraterna måste vara att gynna sparande, se till attinvesteringar görs där de skapar bäst tillväxt, öka utbudet av arbetskraft ochstyra samhällsresurserna dit där de bäst behövs. Det måste vara vad som gäller,för fördelningspolitik kan det inte vara, det inser alla. Detär inget fel på dessa mål, de är bra. Jag delar värderingarna att det är bra omdet som socialdemokraterna vill skapa sker Men jag har redan visat att de målenkan uppnås på bättre vis, utan att låta orättvisorna växa. Det kan ske genomvänsterpartiets alternativ, det alternativ som utgår från principen om skattefter bärkraft. Det är för mig en gåta varför regeringen har valt denna väg medså stora risker och stora sneda fördelningseffekter för 1989/90:140 13 juni1990 1989/90:140 13 juni1990 något som kunde näs på ettbättre vis. Det finns en instruktion för en statUg myndighet och andramyndigheter att inte bruka större våld än nöden kräver. Det borde regeringenha besinnat i detta fall. Meddetta och med tanke på vad föregående talare sade yrkar jag bifaU tillreservation 3. Jag ställer mig naturUgtvis bakom samtliga reservationer frånvänsterpartiet. Anf.4 (): Så länge som skattesystemet existerat har det varit ett medel församhället att lösa problem. Vid olika tider och ur olika synvinklar har detvarit olika problem som man sökt lösa, med olika grad av framgång. Frånbörjan var skatten helt enkelt ett sätt för staten att få inkomster för attanvändas till krigsmakten och andra gemensamma behov. kom alltfler delar av den offentliga sektorn att byggas ut. Människor avlönades föratt göra tjänster till den skattebetalande allmänheten. Sedan växtetransfereringarna fram; skattesystemet användes som en utjämnande kraft på tvåsätt. Dels gällde det att ta från de rika och ge till de fattiga, ett behov somfortfarande finns. Dels gällde det att varje individ betalar under sin arbetsföralivsperiod och blir understödd under barndom, sjukdom och ålderdom. Nuhar en annan aspekt vuxit fram, en aspekt som de gröna anser varaav mycket stor vikt, nämligen att skatten är ett styrande element inommiljöpolitiken. Den övergripande målsättningen för samhällsstyr-ningen måstevara att föra livet vidare och ge kommande generationer minst lika storamöjligheter som vår egen att leva bra på jorden. Det viktigaste målet förpolitiken är således att trygga livsförutsättningarna för nuvarande ochkommande generationer inom de ramar som ekologin sätter. Särskilt vikfigt ärdet att man har detta mål för ögonen vid utformandet av den ekonomiskapolifiken och skattepolitiken. Såvill jag något diskutera vad det är för fel på världen och i vad mån skattesystemetkan förväntas "fixa" dessa problem. Aktuella problem grundar sig istor utsträckning på att västvärldens nuvarande konsumtionsmönster inte passari ett uthålligt system. Den uppfattningen stöds av både ekonomiska ochnaturvetenskapliga bedömningar. Det våldsamma utnyttjandet av jordens ändligaresurser, den hänsynslösa nedsmutsningen av vår egen livsmiljö och det hårtuppskruvade ekonomiska tempot är delar i en skadlig utveckling som varjeansvarig medborgare borde göra sitt yttersta för att vända. Dagens ekonomiskapolitik är å andra sidan kortsiktig och ytlig. Vadär då ur ekologisk synpunkt viktigt att åstadkomma med en skattereform? Dennafråga skall jag försöka besvara genom att dels diskutera effekterna urmiljösynpunkt, dels diskutera effekterna på människor och deras beteende. Förstoch främst är det helt givet att miljöpolitiken måste grunda sig på att fastaregler och gränsvärden sätts så att skadliga utsläpp blir olagliga och kanstoppas. Dessutom - och detta är det som är det intressanta för oss - gälleratt med hjälp av den indirekta beskattningen uppnå styreffekter som är positivaför miljön. Det skall kosta att smutsa ner miljön eller att slösa med resurserna.Det skall kosta så mycket att nedsmutsningen minskar drastiskt och att ett resursbevarandesamhälle skapas. Jag skall diskutera ett flertal aspekter i det programmetinom ramen för nästa betänkande om den indirekta beskattningen. Vii miljöparfiet vill att skatterna skall vara högre på vinster av kapital istället för på arbete dels för att få en rättvisare fördelningspolitik, delsdärför att kapitalets makt kan vara destruktiv ur miljösynpunkt. Självaprincipen för kapitalförvaltning är ju att finna en lämplig kombination avvinst och säkerhet. Etiska synpunkter på vad det arbetande kapitalet orsakar iform av miljöskador och.resursplundring beaktas över huvud taget inte på ettnormalt sätt av dem som handhar kapitalet. Det är därför både logiskt och nödvändigtatt samhället tar ut miljöskatter Det är alltså samhället och dess medborgaresom antingen får bekosta den reparation som behövs tiU följd av uppkomnamiljöskador eller också lida av dessa. Vadkan då skattereformen åstadkomma från människornas synpunkt? För oss har detmed tanke på solidariteten med de svaga och utsatta grupperna i vårt landvarit viktigt att skattesänkningen får en låglöneprofil. Vi i degröna kan aldrig ställa upp på en reform som främst gynnar de redan rika. Denav socialdemokraterna och föreslagna reformen bör av denanledningen förkastas. Närdet sedan gäller människors ändrade beteende som en följd av en genomfördskattereform måste man på ett realistiskt sätt se på de s.k. dynamiskaeffekterna. Dessa effekter har emellertid diskuterats alltför ensidigt. Därförmåste vi kräva en mera balanserad analys av problemet. Jag återkommer senaretill detta. Skatternabör alltså användas för att möjliggöra en rättvisare fördelningspolitik. Dethar även tidigare varit syftet. Men metoderna har inte varit lämpliga. För detförsta krävs det ett regelsystem som gör det svårt att dra sig undan sin skattskyldighet.För det andra skaU skatteskalan ha en god låglönestruktur. De som har högainkomster skall således betala höga skatter. De som har små inkomster skallbetala lägre skatter och dessutom ha rätt tUl eventuella bidrag. Det äregentligen ganska självklart. Vidareär det särskilt viktigt ur fördelningssynpunkt att kapitalvinster beskattasminst lika hårt som arbetsinkomster. gällande skatteregler har gjortdet alltför lätt för personer som har stora kapitalvinster att undvikabeskattning eller att minska sin beskattning. Löntagare som inte har sammamöjligheter har fått bära en orättvist stor del av skattebördan. Men det ärinte bara orättvist utan det är också omoraUskt att skatteundandragande skallvara en lönsam sysselsättning. Från den synpunkten hälsar vi aUtsåskattereformen med glädje. Sedanvill jag något diskutera begreppet ekonomisk tillväxt och begreppetlivskvalitet. Dessa båda företeelser är viktiga när det gäller människors reaktioner,alltså den effekt som de har på människor Det finns två utbredda, menfelaktiga, uppfattningar om sambandet mellan ekonomisk tillväxt ochlivskvalitet. Den ena är att ekonomisk tillväxt - som denna avspeglas i ökningenav bruttonafionalprodukten - alltid leder till högre materiell standard för medborgarna.Den andra är att en högre materiell standard leder tiU bättre livskvalitet. Jag börjar med attkommentera den första missuppfattningen. 1989/90:140 13 juni1990