prot · GD0940 · 1989-12-31 00:00:00 — Sedan kommer du in och pratar om reformering utavriksdagsarbetet och att 80-talet skulle bli i historieböckerna som detdecenniet som var när man reformerade och gjorde den mer intressant.Jag tycker att du skall gå ut och prata med på gatorna och också frågamediefolk här i huset om de anser att reformeringen har varit så där enormtstor när det gäller riksdagsarbetet. Jag har inte denuppfattningen, utan det krävs litet radikalare grepp. () replik: Jag skall svara på den fråga som Hans Leghammar ställde i sitt förrainlägg. I all hast glömde jag bort den. Jag vill faktiskt påpeka att utskottetanser att miljöfrågorna är oerhört viktiga, men att bryta loss dem och avståfrån den indelning som vi har och samla dem i ett utskott, tror vi inteskulle leda till det resultat som eftersträvas i bl.a. motionen. skullefaktiskt kunna leda till att man i sakutskotten skulle kunna säga att det inteär någon fråga för utskottet, eftersom den behandlas i det särskildamiljöutskottet. Med andra ord skulle det innebära att miljöfrågorna skulle fåen styvmoderlig behandling i sakutskotten. Sedan går det naturligtvis inte att som Hans Leghammargjorde göra en jämförelse mellan riksdagsfrågorna - den interna arbetsordningenför oss i - och miljöfrågorna. Jag tror, och den uppfattningen har juockså utskottsmajoriteten, att vill man befrämja miljöfrågorna måste dessasättas i centrum i allt utskottsarbete. De skall alltså inte koncentreras tillett utskott utan genomsyra riksdagsarbetet i dess helhet. vice talmannen anmälde attHans Leghammar anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. Jag får meddela att anslag nu harsatts upp om att detta sammanträde skall fortsätta efter . ALFWENNERFORS (m): Jag vill, som en del riksdagsmän brukar säga,trycka ut ett par saker - från min sida - i det här sammanhanget - från den härtalarstolen. Det är verkligen, herr talman, fascinerande med ord ochalldeles särskilt i politiska församlingar I ett sommarprogram frågade nuvarandechefredaktören för : Vet ni hur många ord somingår i den heltäckande bönen Fader vår? Svaret är 57 ord - 57 ord. Tio Gudsbud omfattar 297 ord. Men för export av ankägg till EnglandomfaUar 26911 ord. prat i riksdag motsvarar 50000-60000heltryckta A4-si-don prat i FN med representanter för 150 länder,tryckt på papper i ungefär samma storlek som A4, väger ca . Ord väger tungt, sade och tillade att dettrots allt är bättre att dom pratar än att dom krigar. Med dessa tänkvärda ord som bakgrund fortsätter jag medandra ord, dock inte i du-frågan, som har väckt och som HansLeghammar och andra har diskuterat. Men det gäller protokollets utformning. På s. 13 i betänkande nr 10 stårföljande: "För denna redigering, vilken görs av riksdagsstenograferna,gäller av kammarsekreteraren angivna regler innebärande att ändringar fårgöras endast då det äruppenbart nödvändigt ." Vad menas med "uppenbart"? en klaroch entydig definition! Den uppmaningen riktar jag till talesmännen för utskottet. Riksdagsstenografen får ju inte förvanska något. En f.d.stenograf sade för en hel del år sedan att man absolut inte får förvandla enoklar sanning till en klar osanning. Å andra sidan vore det fjärran för vårastenografer att medvetet vilja förvanska, tvärtom. Många års erfarenhet avriksdagens snabbprotokoll säger mig att vi har synneriigen skickliga ochambitiösa stenografer Jag vet att de har som mål att läsaren avsnabbprotokollet skall förstå vad vi riksdagsmänegentligen menar. När jag dagen efter en debatt i kammaren läser mitt anförandei protokollet brukar jag utropa: Det var värst! Höll jag verkligen ett så fintoch lättbegripligt anförande? Och så skänker jag stenografkåren en tacksamhetenstanke. Jag har aldrig upplevt att riksdagsstenograferna har förvanskat mittanförande eller mina argument eller över huvud taget mitt budskap. Och skullestenograferna ha gjort det -av misstag - har jag hela på mig attbegära rättelse. Jagvill således ge ordet "uppenbart" en vidare tolkning. Jag vill medandra ord ge stenograferna stort redigeringsutrymme. Det får inte gå så långtatt landets yrkesskickligaste stenografer med bred och djup allmänbildning ochen alldeles särskilt utpräglad språkkänsla skall begränsa sin yrkesutövningtill att enbart mekaniskt och ordagrant nedtecka stavelse på stavelse, ord påord, stakningar, "fylleljud" och inte minst ofullbordade meningar ellerbisatser, som sinsemellan inte allfid hänger ihop och som gör budskapet svårtatt förstå för dem som lyssnar Mycket oftare än vi riksdagsmän tror kommer vimed näst intill obegripliga formuleringar Lyssna på det här exemplet:"Det är sagt i det här yrkandet, i det här betänkandet, att det är ocksåett av motiven i det här betänkandet och i det här förslaget att så gällen"Vad menas? - Snälla riksdagsstenografen, hjälp mig att förstå! Mycketoftare än vi riksdagsmän tror kommer vi med djupsinnigheter som: "Det ärfullt med utrotade djurarter i Ammerån" eller "Jag hade önskat ettstörre avståndstagande från bostadsministern" eller "345 000förtidspensionärer talar sitt eget språk". Intressantär att vi som lyssnar egentligen inte märker att det låter tokigt, för viförstår andemeningen. Men när dessa meningar ordagrant sätts på pränt misterorden en del av sin "tyngd" eller sin innebörd, ja orden väckert.o.m. löje och föranleder undran om oss riksdagsmän. Nog talar detta för attvåra skickliga och omdömesgilla riksdagsstenografer skall redigera. Närjag sitter i min bänk eller på läktaren och lyssnar på riksdagsmannen italarstolen är det inte enbart själva orden och meningarna som utgör detbudskap som jag uppfattar Nej, till orden kommer sättet att säga dem. Jagtänker på kroppsspråket, gesterna, betoningen, pauserna och mycket annat somger budskapet dess speciella karaktär Antagatt jag säger till en kollega som inte var i kammaren när riksdagsmannen sitt anförande: Jag rekommenderar dig verkligen att läsa talet isnabbprotokollet. Och jag gör den rekommendationen med förhoppningen att vårastenografer som vanligt inte bara har gjort en yrkesskicklig prestation. Jo, jag vill peka på den unika konsten, som är ett adelsmärke förriksdagsstenograferna, dvs. landets skickligaste stenografer, att stenograferaoch redigera så att min kollega får samma budskap, trots att han endast läserom det i snabbprotokollet. Itidningen fanns i nr 1971 artikeln Där skrev författaren anstäl' som riksdagsstenograf hos oss - att det gäller att överföraett talat att anförande till skrivet språk - inte skriftsspråk - helst på ettsådant sätt att talaren tycker att referatet är ordagrant. Det lär han intetycka om det är ordagrant. Och jag skulle vilja lägga till, att när ett talat 1989/90:40 6december 1990 1989/90:40 6december 1990 anförande skall bli ettskrivet anförande, får det inte heller bli något slags färglös normalprosa. LarsAxel anförde vidare i sin artikel att redigeringen bör innebära attdirekta språkfel rättas och i första hand avse formuleringarna, inte sakinnehållet.En erfaren redigerare kan automatiskt rätta till de välkända talspråksvändningarna,där det behövs. Detfinns en demokratisk aspekt på frågan om hur mycket redigering som skalltillåtas. Riksdagsman för fram sina idéer och förslag med stor verbalskicklighet. När han eller hon talar är det lätt att vara riksdagsstenograf.Åhörarna och läsarna av protokollet nås utan svårighet av denna riksdagsmansbudskap. RiksdagsmanY är också en riksdagsman med gedigna politiska kunskaper, lång erfarenhet,goda idéer och förslag. Hans eller hennes verbala förmåga är emellertid dålig.Man förstår andemeningen när man lyssnar på honom eller henne, menstenograferna har svårt att utarbeta snabbprotokollet, så att det blirlättbegripligt och så att läsarna nås av riksdagsman Y:s politiska budskap. Antagi det här praktikfallet att kammarens regler bara tillåter redigering när detär "uppenbart nödvändigt". Antag vidare att den som skall ge beskedom hur ordet "uppenbart" i det här fallet skall tolkas, ger uttryckför sin grundinställning, nämligen att "uppenbart nödvändigt" innebäratt man bara skall sätta prickar över å, ä, ö, kommatecken och liknande. Elleratt redigering skall begränsas till klara och entydiga felsägningar somexempelvis när f.d. riksdagsmannen i en skoldebatt kallademig för "" - vilket jag då inte tyckte om, eftersomWennerströmsaffären pågick. Jaghoppas, herr talman, att jag nu klargjort min inställning. Vill man slå vakt omdemokratin och yttrandefriheten måste man ge uttrycket "uppenbartnödvändigt" en vid tolkning. Jag är övertygad om att en ganska stormajoritet i kammaren står bakom detta. Jag avslutar gärna mitt anförande som en tidigare riksdagsman gjordenär han uttryckte sin glädje och tacksamhet över att han fått göra "sinsyn hörd". Jag yrkar således inte bifall till utskottets hemställan undermom. 11, utan jag är mycket glad över att ha fått göra "min synhörd". HANS LEGHAMMAR (mp): Jag kunde inte låta bli att begära ordet en gång till i denna fråga.Det var ett roligt och intressant anförande som höll här, ochtänkvärt. För om man lägger ansvar på människor och riksdagsledamöter attuttrycka sig på ett begripligt sätt så tror jag att vi riksdagsledamöter ocksåkan göra det och att det är det vi har sagt som står i protokollen. Jagtror att vi skulle kunna skärpa upp riksdagsdebatterna, och jag tror inte attdet är så farligt med talspråk nedskrivet. Jag har läst många Värmlandshistorier,eller historier på Göteborgsmål, som har varit rikfigt roliga just på grund avatt man har dialektal- och talspråket med. Jag yrkar ännu en gångbifall till vår reservation i detta ämne. Det skulle vara mig djupt främmande att ge en rekommendation tillriksdagsstenograferna. De har verkligen en yrkesskicklighet i sitt ämbete somingen av oss här besitter Men jag skulle ändå vilja skicka med några ord påvägen om att de kunde pröva att rakt av skriva ner vad HansLeghammar vräker ur sig här i kammaren. Då får vi se hur vackert talspråk bliri skrift. 1989/90:40 6december 1990 Kungörandeav internationella konventioner m.m. HANSLEGHAMMAR (mp): Det är ungefär det jag säger,.Birgit . Jag tror inte att jag ärbättre eller mer skärpt än vad du är, nu kom det igen, men jag tror att det kanvara rätt bra att ha en så ordagrann översättning som över huvud taget går attha och att vi kan skärpa upp oss så att det blir begripligt. Och det gällergivetvis även mig. BIRGITFRIGGEBO (fp); Jag ber bevara svenska folket från att läsa vad jag på talspråkvräker ur mig i denna kammare. Jag är mycket tacksam för att stenografernaförskönar.talspråket så att det efteråt t.o.m. blir en njutning för mig självatt läsa det. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslutet fattades under 16§.) 13§ Kungörande av internationella konventioner m.m. Föredrogs betänkande1989/90;KU18 Kungörande av internationella konventioner m.m. (prop. 1989/90:12). Today is a day of sorrow. Today we are discu.ssing a new law that saysthat Swedish citizens no longer shall be able to read and understand Swedishlaws. From now on a great number of them will be in a foreign lang-uage. We inthe party mean that this is outrageous. Freundeund - heute werden wir in dieser Versammlung ein neues Gesetzfeststeilen. werden wir neue Gesetze auch in fremden Sprachenbekommen. - die Griinen können so was gar nicht akzeptieren. Så kanske det skulle kunna låta i den svenska ,eftersom vi nu är i färd med att fatta beslut om att utländska avtal oöversattaskall lyftas in som svenska lagar. Den svenska översättningen blir inte lag, omdet nu kommer att finnas en översättning, utan det är den utländskaavtalstexten som blir lag. Detta är faktiskt väldigt dåligt, I gäller svenskrätt. Svensk rätt återfinns bl,a. 1989/90:40 6december 1990 Kungörandeav internationella konventioner m.m. dagen som stiftar lag.Riksdagen är folkets främsta företrädare. I lagar uppställs regler som gällerför enskilda, näringsljv, myndigheter och domstolar Sverigeträffar överenskommelser med andra länder och mellanfolkliga organisationen överenskommelse är som regel inte direkt fillämplig i . Den ärinte svensk rätt. Föratt en överenskommelse skall bli svensk rätt, och gällande i , krävs attriksdagen genom lag beslutar om detta. I princip står följande metoder tillbuds: Innehållet i en konvention överförs i tillämpligadelar till svensk lag. Detta innebär att konventionstexten omarbetas ochinfogas i det svenska lagsystemet, varvid svenskt språkbruk används(transformationsmetoden). I en särskild lag föreskrivs att konventionen skallgälla direkt i (inkorporationsmetoden). En konvention kan vara avfattadpå svenska och på ett eller flera främmande språk. Den kan också vara avfattadpå ett eller flera främmande språk, men inte på svenska. Om en svenskkonventionstext saknas kan efter inkorporering här i landet gälla regler påfrämmande språk, alltså; svensk rätt för svenskar, men inte på svenska. Förnågra år sedan uttalade , att om en konvention saknar svensk autentisktext, bör huvudregeln vara att transformationsmetoden skall användas. Riksdagenansåg vidare att inkorporeringsmetoden kunde godtas om det förelåg särskildaskäl som talar för det. Det gäller exempelvis om reglerna huvudsakligen riktarsig till myndigheter eller särskilda grupper av enskilda för vilka det inte kanantas innebära några svårigheter att ta del av konventionstexten. Riksdagenframhöll att i ett sådant fall måste en omsorgsfullt utarbetad officiellöversättning till svenska av konventionstexten ges ut parallellt medförfattningen. En sådan översättning är bara ett hjälpmedel, och inte enrättskälla. Enannan uppfattning förekom bland . Den utgick från rättsordningensgrunder och man hävdade att som lagstiftningsmetod borde användasinkorporering av en svensk översättning av konventionstexten, men däremot inteen autentisk utländsk text. Inkorporering av utländsk konventionstextavvisades alltså helt från . Nubehandlar vi ett förslag som i princip innebär att inkorporationsmetoden skallbli huvudregel i stället för den tidigare transformauonsmetoden. Motivet förregeringens nya uppfattning är det pågående harmoniserings-ochintegrationsarbetet med EG. Syftet är att de avtal som träffas med EG på ettsnabbt och enkelt sätt skall kunna bli gällande rätt i . Regeringenförutsätter också att avtal inte skall vara avfattade på svenska. Det skallinte heller längre vara obligatoriskt med översättning till svenska om avtalhar träffats på främmande språk. Dessutom vill man minska publiceringskraven. Förändringenkan uttryckas på följande sätt: I de fall då man tidigare fick använda inkorporafionmed svensk översättning som metod, vill man nu öppna för möjligheten attinkorporera utan svensk översättning. Någon klar gräns anges dock inte mellanöversättningsbefriade och andra avtal. Som översättningsbefriade nämns särskihutpräglat tekniska avtal. Ett accepterande av svensklagstiftning på främmande språk medför att många människor i Sverigekommer att stängas ute från möjligheten att få reda på vilka regler som gällerhär i landet. Inte heller ledamöter, som i många fall inte är så brapå främmande språk, kommer att kunna läsa Och förstå de utländska lagar som debeslutar skall gälla. Denmoderata uppfattningen som kommit till uttryck i tidigarelagsfift-ningssammanhang tycker vi är bra. Frågan är om , med hänsyntill sin EG-vänliga inställning, är viUiga att vidhålla den. Jag betvivlar det.Risken är väl snarare överhängande att de av åberopade"rättsordningens grunder" även på denna punkt får ge vika för EG. Ånen gång, jag tycker att det är skampligt att det skall bli så här Vi har mycketsvårt att förstå att de andra fem demokratiska partierna är villiga att utanvidare acceptera denna inkorporeringsmetod. I denna fråga hade jag för en gångsskull fäst ett stort hopp till . Men icke - EG-guldet glimmar såkraftigt att tidigare väl avvägda uppfattningar nu försvinner Jaghar med intresse tagit del av förslaget till nytt partiprogram för detsocialdemokratiska partiet. På s. 46 under p. 7 återfinns följande text:"De samhälleliga förvaltningarna ska stå under demokratisk kontroll ocharbeta enligt offentlighetsprincipen. Verksamheten skall utgå från de lagar ochde beslut som fattas av politiskt ansvariga organ och i sin tillämpning byggapå rättssäkerheten för den enskildes integritet. Arbetet skall präglas avsakkunnighet och effektivitet. Språket skall vara enkelt och begripligt.Myndigheterna ska vara öppna och serviceinriktade mot medborgarna". Dettaär ett intressant aktstycke. Offentlighetsprincipen- det låter bra, men vi måste då få garantier för denna offentlighet. Lagar påutländska språk är ett hinder för offentlighetsprincipen, eftersom inte allasvenskar kan tyska, engelska, franska eller vilket annat språk som lagar nukan bli avfattade på. Med andra ord är det ett klart avsteg från den uttaladeprincipen. Dessutomvill regeringen minska publiceringskraven med den nya lagen. Då faller jutanken på offentlighetsprincipen som ett korthus. Snyggt är det inte. Vackraord blir till intet i den praktiska handläggningen. Rättssäkerhetentalar man om. Hur kan det bli tal om rättssäkerhet om medborgarna inte förstårlagarna? Det kan vara svårt nog på vanlig lagsvenska, men hur blir det nu? Språketskall vara enkelt och begripligt. Det är ytterst tveksamt med tanke på deutländska språken. Dethär sagda får nu tala för sig själv, och de som fattar beslut gentemot en godsvensk tradition får stå där med skammen. Dennya lagen gör det möjligt att i ett enda slag ta in alla gamla EG-beslut i svensklagstiftning. Det kallas Tacquis communautaire. Det är nämligen EG:s krav föratt vilja förhandla med EFTA-länderna. Detär uppenbarligen detta som är meningen med den nya lagen. Hela denna sak smygerregeringen in bakom den sluga titeln "om ändring i lagen (1976:663) omkungörande av lagar och författningar". Allt är tydligen möjligt i dessaEG-hysterins dagar Riksdagenhar fått regeringens proposition 1989/90:14 om godkännande av Europaråds- ochOECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden m.m. Dennakonvention är ett praktexempel på vad som fö- 1989/90:40 6december 1990 Kungörandeav internationella konventioner m.m. Kungörande av internationella konventioner m.m. skall vi som medborgare kunna förstå och läsa franska och engelskalagtexten som är lag i . Den svenska översättningen blir inte lag. Närfår vi i glasnosttid ryska texter med kyrillisk skrift som svensk lag? Till yttermera visso avser man att trumfa igenom dennalag, som innebär att offentlighetsprincipen vid domstolsförhandlingar sätts urspel. Som jag förstår strider det mot grundlagen. För integrationens skull införa främmande rättselement i den svenska lagstiftningen utan debatt omavsikter och konsekvensen Endast de gröna motionerade och yrkade avslagpå propositionen. har andra partier blivit uppmärksammade på problematiken.I skatteutskottet, där ärendet nu liggen har man beslutat att lämna över dettill och justitieutskottet för yttrande. Vi har en mycket jesuitisk regering och kanske delvis enlika jesuitisk opposition. Vad gör som ofta vill framhäva sig somrättssäkerhetens beskyddare? Att säga nej till lagar på utländska språk är intedetsamma som att vilja avskärma sig från internationellt samarbete. Det innebärbara att vi måste värna om begripligheten i det svenska rättssystemet. Ja, det är som jag anförde i början på utrikes språk ensorgens dag. Kan vi hoppas på ett uppvaknande innan det blir , och kanvi hoppas på att samlar sig till ett försvar för begripliga lagar föross i ? Jag yrkarbifall till reservationen och avslag på hemställan i betänkandet. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. BIRGITTAHAMBRAEUS (c): Jag kommer att begära återremiss av dettaärende för lagrådsgranskning av propositionen. Om beslutar enligt KU;s förslag får regeringen iundantagsfall kungöra lagar utan svensk översättning. Lagrådet såg 1984 mycket allvarligt på att en enda lag,nämligen lagen om internationell järnvägstrafik, direkt skulle överföras tillsvensk lag och bli gällande på originalspråket, s.k. inkorporation. kan viräkna med att tusentals lagar kommer att inkorporeras. Lagrådet var såledesskeptisk till inkorporation och menade att transformationsmetoden var attföredra, vilken innebär att den internationella överenskommelsen omarbetas tillsvensk författningstext. Jag citerar ur KU;s betänkande 18 s, 4: "Om särskildaskäl talar för det borde dock enligt lagrådets mening i undantagsfallinkorporationsmetoden kunna få begagnas men som en förutsättning härför syntesdock böra uppställas att en omsorgsfullt utförd svensk översättning avöverenskommelsen åtföljer författningstexten då denna kungörs. En ledamotuttalade en annan mening och anförde att starka principiella skäl talade motatt konventionstexten i fråga fördes in i svensk rätt genominkorporation," harmonisering med EG gör denna fråga i hög gradaktuell. EG har antagit ett omfattande regelverk som brukar kallas Tacquiscommunautaire. Vid utrikesutskottets sammanträde i går berättade vidUD:s handelsavdelning, att EGnu lämnat en lista på vilka av dessa lagar som lämpligen borde antas avEFTA-ländernas parlament. Regeringens chefsförhandlare med EG, ,omtalade för centergruppen i går att vi kan vänta oss att ett tusental EG-lagaroch förordningar direkt kommer att överföras till svensk lag och bli gällandepå originalspråket, s.k. inkorporation. Iljuset av denna information, som inte var spridd när KU justerade sittbetänkande, blir regeringens förslag att i undantagsfall tillåta inkorporationutan översättning ännu mer betänklig. Lagrådethar mig veterligen inte granskat den nu aktuella propositionen. Det börlagrådet göra. Jag kan inte se att detbehöver vara någon brådska med denna lagändring. Jag yrkar återremiss av KU:s betänkande 1989/90:18 och hemställer attKU remitterar proposition 1989/90:12 om ändring i lagen om kungörande av lagaroch andra författningar till lagrådet för granskning. 1989/90:40 6december 1990 Kungörandeav internationella konventioner m.m. Jag kan inte, när jag kommenterar detta, utgå från annat än denproposition som ligger på bord, de motiveringar som har framförts ipropositionen och de uttalanden som har gjorts från konstitutionsutskottetssida med anledning därav. Förmin del vill jag säga att jag står fast vid - jag var själv med - vad vi sadeår 1985. Då gjordes från utskottets sida en ingående analys av detgrundlagsenliga i inkorporationsmetoden och av det lämpliga i att använda dennametod i olika sammanhang. ställde sig bakom de uttalanden som dågjordes. Det framhölls då att det borde eftersträvas att internationellaöverenskommelser som träffar och som skall införlivas med svensk rättom möjligt också skall ha svensk text. Är detta inte fallet borde somhuvudregel transformationsmetoden användas, dvs. överenskommelsen skallomarbetas till svensk författningstext. Iundantagsfall när det finns särskilda skäl sade man att inkorporering bordekunna ske. Man tänkte då på regler som riktar sig huvudsakligen tillmyndigheter och särskilda grupper av enskilda, som inte har svårigheter att tadel av konventionstexten. Även om så är fallet borde dock en översättning utgesparallellt med författningen, i varje fall borde detta ovillkorligen ske omförfattningen riktar sig till en bredare allmänhet. Detlagförslag som vi nu behandlar bygger helt på dessa principen Det är ingalundafråga om någon förändring i synsätt. Jagvill citera den föreslagna lydelsen av 14 §: "En överenskommelse som intehar svensk text skall kungöras tillsammans med en svensk översättning, om intesärskilda skäl föranleder något annat." Utskottet har gått in på detta isin skrivning och preciserat sig. Utskottet hänvisar till vad som sades i konstitutionsutskottetsbetänkande till /85: "Enligt utskottets mening saknasanledning att nu frångå den bedömning som då gjordes.