prot · GD09139 · 1989-12-31 00:00:00 — talade de konservativa inte nyspråk; då vardet raka besked som gällde: "Den ofantliga sektorn", "svulsten isamhällskroppen" eller "den tärande sektorn". blåser andra vindar. handlar debatten främst omatt den gemensamma sektorn behövs och att den måste stärkas. Det är inte såkonstigt. Mötet med den offentliga sektorn är mötet medyrkesskicklighet och yrkesstolthet. Det kan patienterna i sjukvården berättaom. Det kan eleverna i skolan bekräfta. Och det kan vi alla intyga som dagligenutnyttjar den offentliga sektorns tjänster gäller det att stärka medborgarrätten. Alla skall harätt till barnomsorg och utbildning, till sjukvård och äldreomsorg; alla, intebara några. Det är den principen som skall gälla. gäller det att uppvärdera de offentliganställdasinsatser för välfärden. Högre status, bättre arbetsvillkor, friare arbetstider,mer att säga till om. Partiledardebatt med anledning av skattepoHtiken och denekonomiska politiken 1989/90:139 12 juni1990 Partiledardebattmed anledning av skattepolitiken och den ekonomiska politiken ökad decentralisering,flexiblare resurser - allt detta kommer vi socialdemokrater att arbeta för Detgäller att utveckla den offentliga sektorn, inte avveckla den. ökade förmögenheterna kraftigt. Orsakerna var tre: Budgetunderskottet gjorde att staten vartvungen att låna för att klara sina utgifter Finansmarknaden göddes, och de redan stora förmögenheterna blev större. Nuär budgetunderskottet vänt till ett överskott, och därmed har vi ryckt upp denförsta roten till det onda. Detgamla skattesystemet utnyttjades av höginkomsttagare och kapital ägare. Med avdrag och skatteplanering kunde de själva reglera sin skatt. fattar beslut om det nya skattesystemet. Då rycks den andraroten till det onda upp. Inflationenomfördelade stora summor till höginkomsttagarna, särskilt till dem som hade fasta tillgångar. Värdet av löneökningarna för arbetare och tjänstemän minskade genom inflationen. Alltjämtär inflationen för hög, och därför återstår en rot att rycka upp. Det är enhuvuduppgift för socialdemokratin. Fördelningspolitiken är det tredje områdetsom socialdemokratin går till offensiv på. Vikommer att fortsätta att föra en ekonomisk politik i syfte att ta nedinflafionen. Regeringens handlingsprogram för tillväxt, sysselsättning ochvälfärd skall genomföras. Vikommer att bedriva en näringslivsvänlig politik som stimulerar till fortsatthöga investeringar. Regeringen kommer att vara mycket uppmärksam på attindustrins vinster verkligen används till nysatsningar. Vikommer att föra en politik där låglönegruppernas intressen står i förgrunden.Regeringen kommer därför att ägna skattereformens fördelningspolitiskaeffekter stor upprhärksamhet. ISverige finns öppna landskap, friska skogar och vild natur Här går det att badaoch fiska i huvudstadens strömmande vatten. Här är naturen tillgänglig föralla och envar genom allemansrätten. Men allt detta är inte för evigt givet.Sakta och smygande dödar gifterna, utsläppen och avfallet förutsättningarnaför livet. Det ställer ökade krav på en aktiv miljöpolitik. Jag håller medmiljöpartiets representant om detta. Därför är det fjärde området som måsteprägla miljöpolitiken. Vimåste skärpa miljölagarna, ställa hårdare krav, öka kontrollen, och vi måste tapersonligt ansvar. Vi måste helt enkelt låta miljöns intressen genomsyrasamhällslivets alla områden, precis som jag mycket riktigt sade i valrörelsen. Mendet räcker inte. Med strömmarna och vindarna förs gifterna många hundratals milfrån sina utsläppskällor. Det internationella miljösamarbetet måsteintensifieras. Genomde politiska reformerna i några av strandstater kan vi nu på allvarta itu med föroreningarna i vårt närområde. Tillsammans med min polske kollegahar jag därför inbjudit samtliga regeringschefer fill enkonferens om i . Detär ett exempel på hur 90-talet kan bli den aktiva miljöpolitikens årtionde. Såkan vi på område efter område dra upp riktlinjerna för 90-talets politik. Efterde redovisningar som har gett här liksom de redovisningar vitidigare har fått av syn , är jag övertygad om attsvensk demokrati kommer att få uppleva en vital politisk debatt om framtiden. AnL8 () replik: Låt mig allra först säga några ord till i den dialog omEuropapolitiken som av allt att döma pågår Jag har litet svårt att förstå vadhan egentligen menar. , och vänsterparfiet har ju här idenna riksdag motionerat om att utesluta medlemskap, så när numoraliserar över att man diskuterar medlemskap moraliserar han och fördömerdem som säger ja. Men själv medverkar han fill att det ställs krav på att detskall sägas nej. Och läser man debattspalterna i tidningarna runt om i landet,så finner man att det är små grön män som skriver långa nejartiklar i allalandsbygdsorgan. har ett sätt att visa att han menar allvar, ochdet är att se fill att centerstämmorna inte tar ställning mot medlemskap i är jag beredd att säga att jag förstår vad han menar, inte . På en punkt har han rätt. Fotboll är inte min bästa gren.Å andra sidan verkar det inte vara hans bästa gren heller. De lag som spelade var socialdemokraterna mot, har jag förstått, en något udda kombination avmoderater, centerpartister och vänsterpartister. Och så mycket begriper jag -att det inte var någon vidare vinnande kombination. Vadstatsministern hade att säga om regeringskrisen, då ju socialdemokraternaville införa öststatspplitik i , var ju fel. Det var socialdemokraternasom blockerade nyval. Vadvi fick i övrigt var de gamla stenkakorna, litet raspiga - sedvanliga varningarför de farliga , sedvanliga varningar för förändringar. Det var denstora defensiven - allfing är bra som det är Men så är det ju faktiskt inte. Jaggör inte anspråk på att försöka få att förstå vad de moderataframtids idéerna är Men låt mig göra ett försök för andra. Vi vill stärka denlilla världen. Det handlar om familjernas, de små gemenskapernas, möjligheteratt stå på egna ben och fatta egna beslut, att familjen utan pekpinnar skallkunna besluta om sin egen barnomsorg, att man utan att tvingas sökabostadsbidrag skall klara av att betala hyran, att man utan att vara hänvisadfill monopolens allt längre köer skall kunna välja fritt - barnomsorg, läkare,äldreomsorg. Det är alltså detta som det handlar om, att vidga den lillavärlden, att göra familjerna, individerna, de små nära gemenskaperna,starkare. Dettafordrar också, när det gäller den stora värld som politiker här i riksdagenfattar beslut om, att vi fattar beslut om mera valfrihet och mera konkurrens,som gör det lättare för familjerna och medborgarna att välja själva och formasin värld efter sina egna drömmar Vi skall inte formas av några politikersdrömmar, vi skall själva kunna bygga vår framtid. 1989/90:139 12 juni1990 Partiledardebattmed anledning av skattepolitiken och den ekonomiska politiken Partiledardebatt med anledning av skattepolitiken och denekonomiska poHtiken Det är detta som är den fina, nya drömmen om ett samhälledär inte allting är politik. Det står i det socialdemokratiska partiprogrammetatt alltmer av människornas behov skall tillgodoses genom kollektiva insatser.Det är för mig ingen dröm, det är en mardröm - ett totalpolitiserat samhälledär familjerna inte har friheten, där individerna regleras, där allting görsberoende av kommittéer, beslut och politisering. Det är den utvecklingen somhar rasat samman med socialismens sammanbrott över hela världen. Det är den vimåste bryta med även i - det kommer också en vacker dag svensksocialdemokrati att inse. Så till sysselsättningen. citerar ur detmoderata framtidsprogrammet med den teknik som är närmast Göbbelskt oärligtill sin dignitet. Här handlar det ju om att skapa förutsättningar för attjobben skall vara kvar i . Det som sker nu är att genom höga skatter,genom höga räntor - de är klart högre i än i övriga , och klarthögre än vad de var i - och genom oklarhet omenergipolitiken och om Europapolitiken, drivs framtidens jobb ut ur . talar om övriga länder i . Han kantala om vad som har hänt i det socialiststyrda eller vad socialisternaställde fill i . Men låt oss tala om och , för detsom har hänt där är bara början. 20 000-25 000 industrijobb kommer att försvinnai år Det kommer att bli fler Och det är socialdemokratisk politik sombär ansvaret. Om inte tror på mig - det gör han säkertinte, och även om han skulle göra det vågar han inte säga det - så borde han ialla fall tro på LO. LO säger att er politik nu leder till en öppenarbetslöshet i storleksordningen Och i det manus till tal som delats ut, räknar han själv upp grupper som är utslagna frånarbetsmarknaden och som sammanlagt uppgår till av arbetskraften. Detär tal som borde oroa. Det finns ingen anledning att vara förnöjd inför utvecklingeni , eller vara likgiltig inför kraven på förändringar Vi står införhårda tider på grund av misslyckandet för den tredje vägens ekonomiska poUtik.Det blir arbetslöshet, det blir sannerligen ingen dans på rosor. Och det ärsocialdemokraterna som i sitt motstånd mot alla förändringar och i sin oförmågaatt tänka nytt bär ansvaret för den svenska krisen. Anf.9 () replik: Det hedrar att han funderat pådet här med namnbytet och ideologin . Det är dockuppenbart att det har gått revolufionerande snabbt -precis då man har börjat tänka i samma banor i de tidigarekommunistdiktaturerna i . antog kommunisterna ettnytt program, där det bl.a. heter: "Socialismen som ekonomi uppvisarstorslagna resultat när det gäller att resa länder ur underutveckling ochfatfigdom, och omskapa dem till industrialiserade välfärdsstater Densocialistiska samhällsomvandlingen har frigjort folkliga krafter och därigenomkunnat förverkliga en framgångsrik ekonomisk, social och kulturell utveckling"- osv., osv. upprepade man precis samma sanning, utan att kommafram till någon slutsats. Det krävdes glasnost, perestrojka och revolution iösteuro- peiskastater för att skulle avslöja sina tvivel, som han tydligen harhaft under alla dessa Ordet kommandoekonomi har över huvudtaget inte uttalat i den här kammaren förrän under de allra senaste månaderna.Men det är bra om insikten kommer, även om den kommer sent. säger ja till det nya , och det ärväl förstås så att han välkomnar den utveckling mot demokrati som sker iÖsteuropa. Det är knappast överraskande, och jag tror att alla i den härkammaren lätt kan instämma i detta. Men frågan är: Vad vill när detgäller relationer till EG? Låt vara att ser en delkomplikationer, en del hinder. Men vad skulle ni önska om det blev precis somni ville? Vore då medlem av EG , eller stod vi utanför?Det skulle vara intressant att få ett svar på den frågan. hade noterat att cirkus hade undantagitsfrån beskattning i skattereformen. Jag vill tala om att det sker bara i ödmjukrespekt för egen skattepolitik. hade en vision av , visionen avytterligare ett organ. Efter att ha räknat upp ett stort antal organ som finnsi - EG, EFTA, ECE, , ESKochett antal andra organ-sade ClaesRoxbergh: Nej det här räcker inte, vi behöver ett organ till. Och sedananvände han för att argumentera för att vi behöver ett organ till. Låt mig gärna svara på fråga. Jag tyckeratt antalet organ räcker. Problemet i är inte att det finns för fåsamarbetsorgan, utan möjligen att det finns för många. Jag kan inte förstå den här inställningen sommiljöpartister och en del andra har. att alla andra organ än EG av någonanledning är så bra. EG gillar man inte, EG är en olycka, men alla andra organär bra, dem skall vi satsa på, inkl. detta nya organ som nu villskapa. För min del är det alldeles uppenbart att EG är det mest framgångsrikaav de europeiska samarbetsorganen, och att inte minst detta är ett starkt skälför att vi skall välkomna en utvidgning av EG och ett svensktmedlemskap i . Statsministern talade engagerat om miljöproblemen i slutetav sitt anförande. Det är utmärkt. Det finns stor enighet här i kammaren om deradikala miljöpolitiska åtgärder som krävs framöver. Men det finns en konfliktmellan statsministerns tal om en radikal miljöpolitik och den energipolitiksom statsministern och regeringen nu vill föra och som bl.a. innebär att viskulle öka utsläppen av alla möjliga föroreningar, inkl. koldioxiden. Det är innebörden av den politik som regeringen föreslår,och det är därför jag tycker att det är så allvarligt när man nu för ettsamtal med om en energipolitik som uppenbarligen syftar till attlätta på koldioxidtaket och få utrymme för att föra en mer miljöförstörandemiljöpolitik. Statsministern tog också upp den offentliga sektorn ochunderströk socialdemokraternas stora ambitioner på det området. Låt mig förstkonstatera att den modell som man nu kommer att pröva i och som ärutomordentligt intressant är på väg att prövas i , som är ettborgerligt styrt landsting, och det är därifrån som idén på landstingsplanetkommer. Den är för övrigt inskriven i sjukvårdspolitiska programfrån Partiledardebatt med anledning av skattepoHtiken och denekonomiska poHtiken 1989/90:139 12 juni1990 Partiledardebattmed anledning av skattepoHtiken och den ekonomiska politiken 1987 och importerad frånUSA. brukar inte allfid tala väl om välfärden i , men dethär är en intressant modell där idén faktiskt har importerats till Sverigedärifrån. Sedanvar det barnomsorgen, där säger att socialdemokraterna vill setill att vi får full behovstäckning. Om detta var socialdemokrateroch folkpartister överens i 1985, men det stora problemet är ju attregeringen har misslyckats att nå det målet. Det blir ingen fullbehovstäckning, inte vid ingången till 1991 och inte vid utgången av 1991, ochskälet till detta är att socialdemokraterna har gjort motstånd motalternativ. Frånbörjan uteslöt man allt utom kommunala dagis. , motvilligt, gickman med på att tillåta föräldrakooperativ och frikyrkor, och kanske kommer detnu ett förslag om personalkooperativ. Men ingen gång har socialdemokraternavarit entusiastiska över att det på detta sätt skapas möjligheter tillmångfald, valfrihet och konkurrens, utan de har ställt uppmotvilligt, under galgen, därför att man inte klarar de uppgifter som man haråtagit sig. Vadhjälper det att uttala stolta paroller om full behovstäckning, när man sedaninte är beredd till de politiska åtgärder som krävs för att nå målet? Det göratt löften inte framstår som särskilt trovärdiga. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar AnL10 () repUk: vände sig till visst håll, och jag skall gärna svara. Hankräver egentligen att vi skall lägga locket på vår demokratiska partiopinion.Det kräver jag inte av och hans parti - det skulle vara mig heltfjärran - och inte av heller för den delen. Menjag tycker att man skall hålla sig fill de överenskommelser som vi har träffathäri , och sedan får vi en öppen debatt om framtid. I övrigtvill jag hänvisa herrarna till en 30 sidor lång motion om ett öppet somvi har väckt i början av det här året. Ta gärna litet tid för att läsa den. Detkan ni behöva. Dethar talats om energiöverläggningarna, och vet redan hur de kommeratt sluta. Om jag vore lika säker, skulle jag vara glad. Några förhandlingarhar nämligen inte påbörjats. Menlåt mig säga en sak med anledning av påståendet att det är alldeles uppenbartatt vi syftar till en sämre miljö - det var vad vi fick höra av föregåendetalare. Jag förutsätter naturligtvis att partier som inte vill avvecklakärnkraften försöker hitta lösningar på transporterna över som inteökar problemet med koldioxidutsläppen, koncentrationen. Vi får väl se hurmoderaterna och kommer att ställa sig, om det nu blir ett förslagtill och man kan komma överens med i den frågan. Dessutomfinns det anledning att kommentera det envisa talet om förtida avveckling avkärnkraften. I förhållande till Tjernobyl är allting . Det är cynismatt tala om förtida avveckling när det gäller den energikällan. Låt mig så gå in något påden ekonomiska politiken och skatterna. läste enintervju med statsministern som gjordes av i . Därsäger att han hade större majoritet i sin riksdagsgrupp änBengt i sin. Jag vet inte om det gäller både skattereformen och denekonomiska politiken. men det säger ju inte mycket om majoritetens storlek iden här kammaren. Man kan fråga sig: Finns det en majoritet över huvud tagethär i för det vi skall besluta om när det gäller ekonomisk politikoch skatter, mot bakgrund av de splittrade parfiopinionerna, om det vore friröstning? Det är då bara och dressyr som göratt det kanske blir majoritet här i kammaren för de överenskommelser somträffats, och jag förstår ännu bättre varför ni momsbefriar cirkuskonsten. Detär inte ett särintresse utan ett egetintresse. Det har utvecklats en debatt här mellan ochsocialdemokraterna om att vill ersätta välfärdssamhället medvälgörenhetssamhället. Men det finns ju en annan pool i det här sammanhanget,och det är en skattereform som gör, vilket ni själva erkänner, människor meraberoende av bidrag från staten än de var tidigare, för att helhetenfördelningspolitiskt skall hänga ihop. Det är faktiskt skattereformensinnebörd: det fordras ökade barnbidrag och ökade bostadsbidrag. Den står intepå egna ben, och det är den andra motpolen. Jag tycker att det är viktigt att man försöker att ta utskatten på ett sådant sätt att man undviker den sortens beroenden. Vi har intetänkt återgå till något välgörenhetssamhälle, utan vi kräver en solidariskfördelning, dvs. skatter skall tas ut efter bärkraft. Skattereformen utmanar så många särintressen, sade BengtWesterberg. Det är intressant vad marknaden tycker, sade han vidare, och såhänvisade han till att räntan har sjunkit. Men han glömde naturligtvis tala omatt den gick upp , att det finns en bit att hämta tillbaka. En annan sak som är minst lika viktig för framtidensmöjligheter till kost-nadsnedväxling, som ju var ett av huvudsyftena medskattereformen, är att människor upplever fördelningen i vårt samhälle somrättvis. I annat fall kommer kompensationskraven, det har vi hörtoch sett från arbetsmarknaden. Där har man inte hållit tillbaka sina lönekravpå grund av skatteuppgörelsen, därför att stora grupper upplever den somfördelningspolitiskt orättvis. Sedan kan ni hänvisa på olika håll till dennärstående finansmarknaden hur mycket som helst, är detarbetsmarknaden och de konkreta avtal som sluts där som avgör om skattereformenkommer att fungera eller ej. Partiledardebatt med anledning av skattepolitiken och den ekonomiskapoHtiken AnL 11LARS () replik: Än en gång till , som citeradeur vårt tidigare partiprogram: Jag skulle kunna hjälpa till och hitta ännuvärre saker Men jag skulle också kunna hjälpa till med att plocka fram en delsaker ur folkpartiskrifter och uttalanden , inte minst avWesterbergs företrädare. Det skulle inte bli någon uppbygglig läsning detheller. verkar vara kluven i inställningen till oss.Å ena sidan är det inte bra att vi gör omvärderingar, å andra sidan är det bra.Hur skall ni ha det nu då? Partiledardebatt med anledning av skattepolitiken och denekonomiska poHnken Det är ungefär som när skall kritisera IngvarCarlsson. Det är också litet svårt. Å ena sidan var det inte bra att Carlssonkom tillbaka i regeringsställning, för den nya regeringens politik är alldelesför lik den gamla. Å andra sidan är den politik som fört iregeringsställning ungefär den som skulle ha fört om det hadeinnehaft regeringsmakten. Ja, nog är det att vara kluven att tillhöra detpartiet, . Regeringskrisen visade tydligare än förrbehovet av vägval i politiken. Regeringen har ju i ekonomiska frågor under detsenaste året sökt samverkan mest med . Vilken av parterna som harkunnat glädjas mest åt samverkan är oklart. Men inte har skattereformen,momshöjningen, kommunalskattestoppet och de hyreshöjningar som följer avomläggningen gynnat vanliga löntagare. Den ekonomiska politiken ledertill nedskärningar på daghem, fritidsledare på skolor och fritidshem avskedas,skolspsykologer sägs upp och skolor förfaller. Ofta är det barnen som drabbas.Det gäller deras dagliga miljö, deras dagliga skola och deras fritid. Finansministern har vid olika tillfällen, kanske irelafivt allmänna ordalag, talat om behovet av förnyelse av den offentligasektorn. Han har liknat den vid trappstädning. Den skall börja uppifrån. Det ärinte verksamheten i botten utan i toppen som skall städas först. Detta tyckerjag är en rätt sympatisk tanke, men den kan nog konkretiseras mera, dag är det svårt att avgöra om det är fråga om trappstädning eller om kuliss-eller attrappstädning. Vi menar när det gäller den offentliga sektorn attvälfärden behöver utvecklas. En väg är att stödja människors rätt tilldeltagande för att i högre grad än påverka den offentliga sektorn. Mendetta kan aldrig ske genom de grova nedskärningar som blir följden av denpolitik som förs. Det här är också i hög grad en rättvisefråga. , tidigare medlem i statsministerns framtidsgrupp,har tagit upp dessa frågor i en artikel i . Hon påminner om attsocialdemokraterna gick till val 1988 på parollen . skriver att regeringens praktiska politik inte harinriktats på rättvisa. I stället har förmögenhets- och inkomstklyftorna ökat.Villkoren har hårdnat för många av de mest utsatta: Socialdemokratin har under80-talet helt enkelt misslyckats med att skapa bred uppslutning kring dejämlikhetsideal som det har funnits så bred konsensus om i . Det här tycker jag är ett ytterligare tecken pånödvändigheten av ett vägval i svensk politik. Men samverkan kring eventuellaframtida politiska reformer kräver ju ansvar och förmåga på alla håll och frånalla parter. Vi är, - trots att ni nu har talat om ettvpk och ett v i upplösning, jag tycker att detta är ett slagord - beredda attta vår del av ansvaret, men det kräver samfidigt en något inspirerande miljöoch ett lyssnande för att tillmötesgå även andras argument. AnL 12CLAES ROXBERGH (mp) replik: Det är fullständigt fel, statsministern, attvi inte skulle finansiera vårt förslag till skattereform. I själva verket harvi ett förslag som är bättre än socialdemokraternas ochfolkpartiets förslag. Dettaberor på att vi inte tror på några dimhöljda dynamiska effekter. Vi finansierarvårt förslag fullt ut. Sedan till och jag sade finns detflera organisafioner. m.fl., men meningen med vårt förslag var juatt vi skulle försöka sätta det hela under en hatt och få ett alternativtEuropasamarbete på demokratiska villkor för alla länder i . EG innebärinte detta. Den haltande demokratin inom Gemenskapen har ofta beskrivits somdet demokratiska underskottet. Det finns en demokratibrist inom EG . I , 8 §, kan man läsa att målsättningen är ettgenomförande av den inre marknaden. Det finns, heter det, tre aspekter: "1. en sammansmältning av tio, och snart tolv,individuella marknader i medlemsstaterna till en stor marknad med 320 miljonermänniskor; 2. säkrande av att denna stora marknadockså är en expanderande marknad, icke en statisk marknad, utan en marknad itillväxt; 3. säkrande av att den expanderandemarknaden blir en flexibel marknad, där resurserna, de må vara mänskliga ellermateriella resurser eller kapital och investeringsresurser, strömmar till områdensom erbjuder de största ekonomiska fördelarna." I företräds det här synsättet av bl.a. , som i en ledare efter hyllade EGs dynamikoch uttryckte förhoppningen att "i fortsättningen reduceras måhända politikernasuppgift till att sanktionera de resultat som marknadskrafterna åstadkommit". Det är detta som vi får med oss i EG. Med andra ord: Dethandlar om att skapa ett imperium där makten överförs från demokrafiskt valdafolkföreträdare till storföretagens marknadsplanerare, från öppna debatter ioffentliga parlament till dolda uppgörelser i slutna rum. I stället för denrepresentativa demokratin med dess brister kommer inte närdemokrati utansnarare nolldemokrati. Vi kan slå fast att EG steg för steg allt starkareutvecklas i överstatlig riktning, allt fler beslut kommer att överföras frånenskilda EG-stater. Inga beslutsområden kommer i längden att hållas heltutanför EG, inte heller försvarspolitiken. Vi vet att EG präglas av extremtmarknadsliberala värderingar, där allt annat kommer i andra hand, efter detatt kapitalets makthavare själva har fattat de viktiga besluten.