prot · GD097 · 1989-12-31 00:00:00 — Ensenareläggning av armébeslut, som delar av oppositionen föreslår,skulle också lägga ytterligare lök på laxen och drabba en redan ansträngdförsvarsekonomi hårt. Försvarskommitténfortsätter nu sitt viktiga arbete och kommer attpresentera ett delbetänkande avseende bl.a. säkerhetspolitiken ochinriktningen av totalförsvaret. Med kommitténs förslag som grund kommer sedanregeringen att målmedvetet och metodiskt gå vidare för att fortsättareformarbetet av försvaret. 1989/90:7 ARNEANDERSSON i () replik; Försvarsministern hade vänligheten att harangera försvars- ~ kommittén för att den arbetat snabbt ocheffektivt. Jag har ingen anledning att sträcka på mig, så mycket mer som jaginte tillhör kommittén, men jag vill gärna påminna denna glesa kammare om att iden mån försvarsministern betraktar detta snabba arbete som någon från hansutgångpunkt alldeles exceptionell framgång, måste jag säga attframgångsrörelsen därvidlag var mindre framgångsrik. Vadhar regeringen för stöd för det föreliggande förslaget? Jo, man har stöd frånvänsterpartiet kommunisterna. Det brukar inte vara det stöd som nisocialdemokrater vädjar om när det gäller det svenska försvaret, försvarsministern!De tre borgerliga partierna är inte helt samlade, men ni har dem inte med erVar det kanske det som var bra? Eller avser försvarsministern rent av att göranågon samlingsrörelse under utskottsbehandlingen, så att vi får en sedvanligbred uppslutning kring ett försvarsbeslut, som är så avgörande för de viktigadelar av försvaret som arméorganisationen onekligen utgör? Försvarsministernsäger att ingen kunde förutse försvarets ekonomiska situation vid den tid dåförsvarsbeslutet togs. Nej, jag tror att detta äger sin riktighet. Men det ärjust denna i den situationen tillyxade ekonomiska ram som försvarsministern nuinte finner skäl att föreslå ändring av. I stället föreslår han ändring i arménsorganisation för att anpassa den till under så sällsamma former tillkomnaekonomiska ramar! Hurgick det egentligen till när ni fick uppslutning kring ekonomin? Något slagsgammaldags fattighusauktion kan jag tänka mig att det var, där budet gick tilllägstbjudande. Det var därom ni enades! Minsta gemensamma nämnare fanns i detlägsta budet - oaktat att och också hade dåliga bud,som inte heller hade löst situationen. är försvarsministern beredd attschackra och menar att vi får anpassa vår försvarsorganisation just tilldetta. Jagframförde i mitt första anförande funderingen: Är ändå inte detta att ställakuttingen alldeles upp och ner? I förhållande till detta har ju den säkerhetspolitiskabedömningen ställts helt åt sidan. Var kommer den säkerhetspolitiskavärderingen, som är grunden till ställningstagandet till vilket försvar ochvilken fredsorganisation vi skall ha, in i bilden i det beslut som försvarsministernförväntar sig att vi skall fatta innan vi åtskiljs ? JANJENNEHAG (vpk) replik; Försvarsministern sade i sitt anförande att vid försvarsbeslutfanns det inget parti som kunde förutse utvecklingen och som kunde ana denekonomiska situation som vi efter beslutet skulle befinna oss i.Dessutom skulle förslagen ha förvärrat läget. Försvarsministern kommernog ihåg att vpk här i kammaren hade andra åsikter; vi var då interepresenterade i utredningsarbetet. har det ändrats och det är gott och väl.Men förelåg förslag om en annan kostnadsram. Vi i vpk hade då liksom nuföreslagit att skulle avvecklas. Nukom , förmodligen honom själv ovetande, till min 138 hjälp i denna debatt. Han menade att det var okloktav regeringen att luta sig mot vänsterpartietkommunisterna i dessa frågor Jag tycker naturligtvis Prot. 1989/90:7 tvärtom. Det är högst lovvärt och medför en mycket gynnsam utveckling, 11oktober 1989 som säkert får en positiv inverkan på fredsarbetet inte bara ivårt land, utan förhoppningsvis sprider den sig även till andra länder Jagskall med varm hand överräcka ett fredspolitiskt program från vpk, ettarbetsmaterial inför vår kongress . I det finns många goda förslag somregeringen kan luta sig mot även . INGVARKARLSSON i (c) replik; 1 vårt parti har vi, herr försvarsminister, kritiserat tågordningen iförsvarsbeslutet. Vi tycker att det är fel väg att först fatta beslut omfredsorganisationen, därefter om säkerhetspolitiken och . Det kan inte vara rätt ordning. Tidär pengar, säger försvarsministern, och därför var det så bråttom. Ja, heltklart kostar det pengar, men varför jäkta i väg på detta sätt med den smalamajoritet som ni har? Varför inte låta remissbehandla detta omfattandematerial? Det rör sig ju om den största omdaningen . Det är alltsåstora förändringar som sker Vilket motstånd var försvarsministern rädd för atthan skulle möta i en eventuell remissbehandling? Är försvarsministern nöjd medden smala majoritet som står bakom kommitténs majoritetsförslag? Närvi talar om att vi vill behålla landskapsregementena därför att de av traditionfinns nära lokalbefolkningen och försvarsviljan därmed är inbyggd, brukar vibli beskyllda för att vara bypolifiker Det är intressant att i denna omgångkonstatera att även många socialdemokrater, folkpartister och kommunisterkommer att rösta för ett bibehållande av regementen på hemorten. Om vi ärbypolitiker, så är i så fall också ni det. Låt mig börja med att säga att jag befinner mig i en något egendomligsituation. När jag fullföljer ett riksdagsbeslut, tillvitar man mig att varaodemokratisk. Det måste vara unikt för ett statsråd. Men jag får väl stå ut medanklagelsen att vara odemokratisk bara därför att jag försöker genomföra ettriksdagsbeslut. JanJennehag ansåg att vi skulle nedrusta. Ingen förmenar honom rätten att framföraett sådant förslag. Men som ansvarig försvarsminister vill jag först vänta påförsvarskommitténs arbete, hur den bedömer utvecklingen i vårt närområde ochdet fortsatta nedrustningsarbetet i , innan jag tar ställning i denfrågan. Visst är det arbete som har påbörjats välkommet. Det pekar mot enpositiv utveckling. Dethar varit av mycket stor betydelse för min bedömning att det ännu inte harvidtagits några konkreta nedrustningsåtgärder i vårt närområde. Vänsterpartietkommunisterna får ursäkta mig, om jag vill avvakta konkretanedrustningsåtgärder i vårt närområde innan jag tar ställning. Inom socialdemokratinhar det alltid varit en ledstjärna att aldrig isolerat företa en svensknedrustning. Men det förvånar mig inte att kommunisternaförordar en sådan linje. villvänsterpartiet kommunisterna att skall av- 139 Prot.1989/90:7 brytas. Det är en konsekventuppföljning av dess tidigare tankegångar. fyrariksdagspartier stod bakom JAS-beslutet varväns-terpartiet kommunisterna som det femte partiet emot projektet. Jag vetinte vad kommunisterna har emot att vi försöker göra vårtyttersta för att få fram ett starkt och slagkraftigt luftförsvar. Jag har ickevid studium av partiets pamfletter funnit något som kan förklara denomständigheten för mig. Oberoende av partifärg borde vi här i ha engemensam målsättning för vårt luftförsvar Vi bör anstränga oss för attåstadkomma bästa möjliga luftförsvar i har tydligen inte förstått detidigare riksdagsbesluten. Han tycks förespråka följande modell: Om man inomden offentliga sektorn bedriver en verksamhet så att det uppstår brist påpengar, så är det exklusiva rätt att i efterhand fylla påpenningpåsen. Jag har aldrig uppfattat arbete på det sättet. Omriksdagen har fattat beslut om ekonomi och inriktning av viss verksamhet, såskall de besluten fullföljas. Råder det obalans i systemet, skall den ansvarigaregeringen vidta åtgärder för att skapa balans mellan ekonomi och verksamhet.Så är det med den där kostymen som inte har fyllts ut, . Låt mig på nytt säga till att en enigriksdag ställde sig bakom arbetsordningen att strukturfrågorna skulle behandlasmed förtur Ingenting i beslutet tyder på något annat. Jag rekommenderar ArneAndersson att studera beslutet. Det var intressant att lyssna till om öppenhet och en förutsättningslös diskussion inom försvaret. Jagföljer den här debatten i tidningar, radio och TV så mycket jag hinner Detförs enligt min mening en ganska frimodig diskussion om försvaret. Men jagönskar att anstränger sig för att försöka övertyga sinaborgerliga bröder hos och . De vill nämligen konservera enålderdomlig arméstruktur Övertyga dem om att vi måste förändra arméstrukturenså att vi därefter kan ta itu med den mycket intressanta fråga som Carl-JohanWilson initierar Det finns vissa grundförutsättningar för det. Vi skall även ifortsättningen har ett värnpliktsförsvar och ett folkförsvar På det områdetför vi ingen frimodig diskussion, utan där är vår ståndpunkt mycket fast. i () replik: Jag ber att få tacka försvarsministern förhans instruktion om hur riksdagsarbetet fungerar Jag är självfallet medveten omatt varje riksdagsbeslut gäller tills det ersätts av ett nytt. Således har jag med viss, t.o.m. icke obetydlig,fördragsamhet nöjt mig med att försvarsministern har föreslagit att vi avkortarden nuvarande försvarsbeslutsperioden med och till följd av detfidigare tillsätter en försvarskommitté, för att det råder obalans, så somskett. Vad jag däremot inte förstår är vilken undervisning jag behöver, när vinu är medvetna om både försvarsministern och jäg att den grovt tillyxadeekonomi som jag beskrev visat sig inte vara riktig. Ingen visste då hur den arméorganisafion skulle se ut förvilken pengarna skulle räcka. Därför tycker jag inte att det passar sig så braatt vara patetisk 140 och tala om att just dendelen har högre värde än de delar som vi varit över- Prot. 1989/90:7 ens om inte kan gälla längre. Jaghälsar med viss tillfredsställelse att försvarsministern ordentligt skru-var påsig över det bjässetag han fick från , dåJennehag ställde upp vid försvarsministerns sida. tycker jag ändå att JanJennehag var jovial den här gången. Jag vill erinra om vad sadesom en kommentar , då försvarskommittén lämnade sittdelbetänkande. Då sade ungefär så här; Jag tycker att det är ett braförslag som vi delar med socialdemokraterna. Det är ett led i vårnedrustningspolitik, och det passar oss kommunister alldeles utomordentligtbra. Jagfrågar försvarsministern: det fortfarande lika bra att stödja sig påkommunisterna? År de hjärtans lyckliga över detta, kan då ni socialdemokratervara lika lyckliga och anse att ni som är det största partiet på ett rimligtsätt tillgodoser de krav på ett skapligt försvar som vi behöver i ? Detfinns fortfarande litet tid att orientera sig till partier som visserligen ärlitet dyrare i sällskapet men också skapar förutsättningar för alla goda idéerom vad som är bra för folk. Förutsättningarna att fullfölja det ökarpå alla de andra sektorerna i samhällslivet, om vi har ett bra försvar bakomoss. Tillsist vill jag gärna säga att försvarsministern har på ytterligare en punktvarit föredömligt konsekvent och bra. Det är när han gör bedömningen avomvärlden och hur vi skall värdera de tendenser till fredssträvanden som finns.Försvarsministern liksom kabinettssekreterare och andra- jag tror t.o.m.statsministern - har talat om att det måste vara långsiktiga förändringar föratt de skall kunna intecknas och förändra vår säkerhetspolitiska bedömning.Den värderingen delar jag. Försvarsministern har stöd av oss moderater på denpunkten. får vi se omförsvarsministern skruvar sig också för detta stöd. JANJENNEHAG (vpk) replik: Vad som än händer, nedrusta icke! På vilken nivå vi än befinner ossnär det gäller vår militära styrka befinner vi oss på den operativaminiminivån. Fråga vilken överbefälhavare som helst under detta sekel, frågavilken försvarsgrenschef som helst - detta är absolut minimum! Såvar fallet när flygvapnet var dubbelt så stort som . Det var förmodh-gen sånär marinen var dubbelt så stor som . Det är a priori den militära apparatensuppgift att i varje läge hävda att visserligen kan man lösa sina uppgifter menendast med yttersta svårighet och helst borde man ha mer Det är ungefär som attfråga folk om de vill ha mer i lön. Undersökningar som gjorts har, oberoende avtid och plats, visat att de flesta människor vill ha mer i lön -då skulle de kunna föra en dräglig tillvaro. Jag tror att man kan överföra detresonemanget till att gälla behovet av resurser hos militären. Ingennedrustning har skett i vårt närområde, säger försvarsministern. Nej,stormakterna har fortfarande kapacitet för överflygningar, förmissil-överskjutningar och för landstigningsoperationer Men frågan är ju; I vilken 1989/90:7 omvärldbefinner vi oss, om vi ser den på litet och med ett annat Harrisken för militära konflikter i vår del av världen ökat eller minskat? Kan vimed någon rimlighet påstå att den är oförändrad? Jag tycker inte det. Jag anseratt nu är rätta tiden att visa signal. Är det så att omvärlden icke nedmstar ivårt område, låt oss då säga; Vi är faktiskt beredda att göra det. I detstycket har jag ingen anledning att korrigera i Ljungbeskrivning av vad jag sade när försvarskommitténs betänkande presenterades. Alternativtill JAS frågade försvarsministern efter och förklarade att han inte hittatnågra sådana vid studiet av vpk:s pamfletter Jag får väl rekommenderaintensifierat studium av det överlämnade materialet, så tror jag att viskall kunna diskutera ytterligare vad svenskt försvar behöver i fråga omflygstridskrafter och också vilka de egentliga drivkrafterna är förJAS-projektet. Är det svenskt försvars behov eller är det svensk industrisbehov av utvecklingsprojekt? CARL-JOHANWILSON (fp) replik; Jag är uppmuntrad av att försvarsministern visar intresse för desynpunkter som jag framförde. Försvarsministern önskade att jag också skallövertyga dem som han kallar mina borgerliga bröder. Jag höll mitt anförande med den förhoppningen att även moderater ochcenterpartister lyssnade. INGVARKARLSSON i (c) replik: Det var jag som kallade försvarsministern för odemokratisk i mitttidigare inlägg. Det gjorde jag på grund av att det vore mera demokratisktifall man hade remissbehandlat det omfattande förslag som kom fram frånförsvarskommittén. Egentligen var det fel tågordning, som jag flera gångertidigare har sagt. skulle man ta i samband medkrigsorganisationen. Försvarsministernhänger upp sig försvarspolitiska beslut och säger atthan rättar sig efter detta. Därför är han tvingad, bakbun-den till både händeroch fötter att verkställa det nu så snabbt som möjligt. Men det hade ju intevarit förbjudet för försvarsministern att komma med ett annat förslag, att gå inågot lugnare takt. Det hade varit bättre. Då kanske vi hade fått en bredaremajoritet och mer förståelse för de förändringar som försvarsministern nuföreslår Vi kanske hade fått andra förändringar vid en sådan uppgörelse. Jagmenar, herr talman, att det inte är för sent . har inte fattatnågot beslut. Det finns möjligheter för socialdemokraterna att ändra sig på denhär punkten. Jag förstår att i är litet olycklig. Skä let till att han känner sig olycklig är naturligtvis att har haft så litet inflytande på försvars- och säkerhetspolitiken. Det 142 är rätt intressant att ta fram några fakta. års försvarsbeslut fördes förhandlingar mellanpartierna. Jag deltog i detta arbete, och jag har tidigare under en debatt medArne anfört en skildring från en som deltog i dessa förhandlingarArne beskriver det som om han varit med, men han lyste med sinfrånvaro av kända skäl. Då träffade vi en överenskommelse med . Detvar en bra uppgörelse. må titulera den hur han vill, men jagkonstaterade bara att vid det tillfället malde sig ur träffades en bredare uppgörelse där ävencenterpartiet deltog. Också malde sig partiur Jag kan förstå att det känns litet bistert att, som , haförsvaret som ett stort intresse och ändå ha ett så litet inflytande. Man åkerland och rike runt och försöker ge intryck av att man har inflytande när detgäller dessa frågor, men i realiteten står man utanför erbjudersig nu att vara med igen och jag skall självfallet icke på något sätt föregripadet arbete som ingår i utskottets exklusiva uppgift. Jag har å regeringensvägnar avgivit en proposition i ärendet. Sedan är det försvarsutskottet ochdenna kammare som har att ta ställning till förslaget. Jag kan ändå säga till att jag inte pånågot sätt skruvar på mig. Jag har medverkat till att träffa uppgörelser medett borgerligt parti och senare även med två borgerligapartier. Om någon har skäl att skruva på sig, så är det icke jag utan ArneAndersson. Vpk har något nyanserat sin insats. talas det inteom en direkt nedrustning, utan om att man skall nedrusta på litet längre sikt.Därför gäller det att visa signal. Jag vill ändå säga att svensksäkerhetspolitik och försvarspolitik skall visa signal när man har studeratdessa frågor tillräckligt och noga penetrerat dem. Därför har försvarskommitténfått i uppdrag att gå igenom detta och se på vilket sätt det eventuellt kanpåverka vår planering. När detta arbete är slutfört kommer vi att antingen visanågon signal eller också signalerar vi att vi fortsätter som hitintills. Attså att säga ad hoc och spontant visa signaler anser jag icke tillhörasäkerhetspolitikens rätta ansikte. När det gäller beslutet, som fyra av fem riksdagspartierstod bakom, om det nya flygplanet fattades det i syfte att tillgodose svensktförsvars behov. Vad skall vi annars med ett effektivt luftförsvar till om detinte är för att försvara vårt land och skydda vårt territorium? Till i vill jag säga att jaginte alls är bakbun-den. Jag har funnit att försvarskommitténs arbete är mycketvälgjort och att man har mycket goda argument för sina förslag. Det har ickeförekommit någon bakbundenhet som har gjort att regeringen i allt väsentligthar kunnat ställa sig bakom försvarskommitténs arbete. Jag vill avsluta på samma sätt som . Detfinns kanske möjligheter för att återigen studera frågan ochkanske pröva den på nytt. Det råder full öppenhet för att ansluta sig tillsocialdemokraterna när det gäller dessa frågor Man kan fråga sig om det är pådet viset, herr talman, att gärna ser att socialdemokraterna driverigenom denna strukturförändring för att man sedan skall kunna stå påbarrikaderna och säga; Vi ville inte. Det är de elaka socialdemokraterna som ärså förfärliga att de vill lägga ned ett antal regementen. 1989/90:7 Omdet här är arbetsfördelning, så bjuder vi socialdemokrater BIRGITTAHAMBRAEUS (c): Försvaret är en viktig del av vår säkerhetspolitik, men det utgör baraen del. behöver en utredning som tar upp säkerhetspolitiken i ettstörre sammanhang, eftersom säkerhetsbegreppet förändrats och utvidgats ocheftersom de politiska och ekonomiska skeendena i världen är helt omvälvande. 1986/87:95 s. 26 sägs att säkerhetspolitik syftar till att bevaravårt lands oberoende, så att vi i alla lägen har frihet att utveckla vårt samhällepolitiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och i varje annat hänseende eftervåra egna värderingar och därmed verka för internationell avspänning och enfredlig utveckling. Vivill alltså behålla rätten att bestämma i eget hus, och det är viktigare änaldrig så många löften om ökat välstånd. Våra EG-förhandlingar bör sättas in idetta säkerhetspolitiska perspektiv, som såvitt jag förstår helt utesluteröverstatliga organ för vår del. Utrikesdepartementetbör i likhet med försvarsdepartementet ha ett organ för långsiktigastrategiska studier Fredsbyggandet är centraltför vår säkerhet. BidrarVärldsbanken och , , till att främja freden?Undanröjs fattigdomen, som kanske är det värsta säkerhetshotet, av bankernaskrav på strukturanpassningar? Vad betyder den pågående ekonomiskamaktkoncentrationen för världens säkerhet? Detta är exempel på några områdensom en säkerhetspolitisk utredning borde undersöka. ;soch utrikesministrar breddade området för överläggningar vidsitt senaste möte. Jämsides med ömsesidig nedrustning anser man t.ex. att detär viktigt att komma till rätta med rubelns vacklande ställning ochmiljöförstöringen. Ekonomisk och ekologisk kollaps är ett hot också motsäkerheten. Sverigehar av misstag drabbats av ett sovjetiskt anfall. Samernas näring ochlivskvalitet har skadats allvarligt och tusentals människor har berövats sinkänsla av trygghet i naturen genom det radioaktiva nedfallet från kärnkraftskatastrofeni Tjernobyl. Tjernobylvisar också att ett land som har kärnkraftverk hotar sin egen befolkning. IVitryssland är av jordbruksmarken förstörd av radioaktivitet och ettområde ungefär lika stort som har en hälsovådlig radioaktivbeläggning. Tjernobylkatastrofen uppges också vara en av orsakerna tillSovjetunionens dåliga ekonomi, vilket utgör ett hot mot perestrojkan.Vitryssland vädjar i FN om internationell hjälp. Miljöbistånd är ett nyttviktigt inslag i säkerhetspolitiken. har till höstriksdagen avgett enmotion för kraftfullt miljöbistånd till och . Ensäkerhetspolitisk utredning skulle se till att internationella agerande blir entydigt fredsbyggande. Vi bör utreda former för att FN skall kunna sluta legitimera organ som man en gång initierat, men som inte längre 144 är konstruktiva. Detinternationella atomenergiorganet, lAEA, har av FN:s generalför- Prot.1989/90:7 samling en gång fått följande stadga i art. 2 som handlar omsyftemål; "Orga- net skall söka påskynda och utvidgaatomenergins bidrag till fred, hälsa och välstånd i hela världen. Det skallefter förmåga tillse att hjälp som lämnas av organet självt eller på dessbegäran, eller som ställts under dess övervakning eller kontroll, icke användespå sätt att den främjar något militärt ändamål". Detstår emellertid numera klart att kärnkraft är den lättaste vägen tillkärnvapen. lAEA bidrar därför till vapenspridning i stället för att förhindraden. FN måste ändra mandat! Vår trovärdighet försvagas av att Sverigesom medlem i lAEA;a styrelse med liv och lust försvarar kärnkraften, samtidigtsom slagit fast att kärnkraften skall avvecklas ivårt eget land. Ensäkerhetspolitisk utredning skulle ta fasta på förslag omen hållbar, bärkraftig utveckling, dvs. a sustainable development. Det ärutmärkt att kommer att stå som värd för ettFN-seminarium om nya och förnybara energikällors roll i integreradlandsbygdsutveckling i . För att bli trovärdiga rhåste vi dock självaförverkliga Brundtiandrapportens rekommendationer om en halveradenergianvändning för i-länderna. Då visar vi att förnybara energikällor ocksåräcker för en fortsatt välfärdsutveckling i ett i-land. Vill vi inte självaleva upp till en hållbar och bärkraftig utveckling, skall vi inte tro att vikan få att vilja det. Skulle få lika mycket energi som vinu använder, skulle miljökatastrofen vara en faktum. Den ökande användningen av kemikalier hotar miljön. Det visar sig ocksåatt en av orsakerna till att det är svårt att övervaka ett förbud mot kemiskavapen är att man lätt kan ställa om en bekämpningsmedelsfabrik tillvapenproduktion. Det är delvis samma ämnen i olika koncentrationer somanvänds! Det biologiska jordbruket är säkrare. Det ökar också jordensbördighet och ger en uthållig försörjning. Det är mindre sårbart och mindreberoende av resurser utifrån. Sådana aspekter bör vägas in i en säkerhetspolitiskutredning. GRETHELUNDBLAD (s); Viktiga förhandlingar pågår mellan EFTA och EG. Det ärviktigt att förhandlingarna inte helt prioriteras till att omfattahandelsområdet och tjänsteområdet. Jagär säker på att så snart man inom EG har enats om hur flödet av kapital skallingå i samarbetet, kommer snabbt frågan om hur nordiskt kapital skall ingå iden inre marknadens regler att tas upp i EFTA-EG-förhandlingarna. Deflesta nordiska pohtiker bejakar en ökande integration i . Utifrån ennordisk synvinkel är det mycket viktigt att den fjärde friheten, för personer,också innefattar en omfattande social dimension för samarbete. många samarbetsavtal, konventioner och projekt kan ge en bild av hur ettmedborgarnas skulle kunna få ett bra socialt innehåll. Näringslivetoch bankerna pressar på för att få snabba och omfattande överenskommelser när det gäller samarbete för handel med varor och tjäns ter samt kapitalplaceringar och banktjänster Det är bra. 10Riksdagens protokoU 1989/90:7