prot · GD09110 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:110 Förhandlingarnaleddes till en början av tredje vice talmannen. 1§ Justering av protokoll 2§ Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1989/90:139 tillförsvarsutskottet /90:150 till finansutskottet /90:155 tilljustitieutskottet 1989/90:137 lillnäringsutskottel 1989/90:14 tilltrafikulskotlet 3§ Anslag till allmän kulturverksamhet, m.m. Föredrogs kulturutskollets betänkanden1989/90;KrU17 Anslag till allmän kulturverksamhet m.m. (prop. 1989/90:100delvis) samt 1989/90:KrU18 Anslag till ersättningar och bidrag till konstnärer(prop. 1989/90:100 delvis). Tredje vice talmannen meddelade all kulturutskottets betänkanden KrU17 och KrU18 skulle debatteras gemensamt. 1 prolokoU 1989/90:110 Anslag till allmän kulturverksamhet, m.m. AnLl (): För alt tala med psalmislen ;"Du nalkas, ljuva sommar. Dä gräs och gröda gror". Allakullurutskoitets ledamöter delar förhoppningen alt kulturlivet skall blomstra,ge ökad skörd och gå mol en ny sommar. De meningskiljakligheter som finns ochsom kommer till uttryck i alla de reservationer som är fogade lill dagensbetänkande rör i första hand vem som skall svara för sådd och skötsel, inteönskemålet om en riklig kul-lurskörd - där är vi eniga. Den enigheten utgör också grunden lill alt kulturutskottettotalt sett föreslår en medelsuppräkning utöver regeringens förslag med , varmed kulturstödet totalt kommer att närma sig en 1 miljard. Ökningengår bl.a. till Centrumbildningar, ochSvenska . Det finns också skäl att påpeka att utskottet harmedverkat lill atl har beslutat om elt särskilt investeringsstöd föricke-statliga kulturbyggnader. kom expertgrupps rapportom statlig kulturpolitik oss berörda till hända. En hastig genomläsning av denfick åtminstone mig att önska atl vi hade kunnat få en debatt om detta iriksdagen. Rapporten utgör en rolig läsning, väcker intresse och kommer säkertalt bli till både glädje och nytta för svensk kulturpolitik . Rapporten väcker bl.a. vårt medvetande om faran i att allavi som arbetar med svensk kulturpolitik i kanske alltför ringa grad sätter inkulturpolitiken i ett större internationellt sammanhang, något som kommer attbli alltmer betydelsefullt mot bakgrund av den politiska utvecklingen i helaEuropa. är del emellertid vår uppgiftalt behandla kulturulskotlels fem betänkanden som alla berör den statligakulturpolitiken. Vår tid är begränsad, och synpunkterna från rapporten kommerväl därför endast att marginellt beröras. Positivt i årets budgetproposition är kulturministernsåterkommande yttrande alt statens uppgift liksom bör vara altstimulera kulturverksamheten i landet, inte att reglera den. Varje kommun ochlandsting måste ges möjlighet att välja egna lösningar. Det finns fog för kulturministerns vackra ord, felet ärbara aft de inte har täckning i budgetpropositionen. Bjässen statens kulturrådblir alltmer det statens förlängda styrsystem som genom sina uppgifter ochsjälvpåtagna åtaganden syftar lill alt motverka kravet på decentralisering ochkommunalt självstyre på kulturens område. Jag kan bara konstatera att ju längreman arbetar med svenskt kulturliv, deslo tydligare blir det hur fel del är altlåta centralt belägna funktionärer sitta och fördela de medel som anslårtill kulturen. ofta framförda uppfattning som finnsredovisad i reservation nr 24, att bör avskaffas, bliralltmer övertygande, och vi kommer atl fortsätta alt arbeta för den form avdecentralisering som ligger i alt låta sinsemellan oberoende organ fördelaanslagen. Här vill jag beröra den rapport somexpertgruppen inom har avgett. Förutom de posiliva bedömningar somgörs på viktiga områden - och de skall inte underskattas - kommenteras heltnaturligt områden där förbättringar skulle kunna åstadkommas. förhållandetatt det svenska kulturlivet, trots stora regionala satsningar, i hög grad ärkoncentrerat till . Del kanske inte är underligt atl så är fallet.Sverige är ett litet land, och konstnärligt verksamma dras till storstaden.Det märkliga är att de satsningar som har gjorts för att förstärka kulturverksamhetenute i landet tycks gä så trögt. Generellt anses i rapporten att en större del avfinansieringen av den regionala kulturpolitiken på längre sikl bör läggas påde regionala och lokala skattebetalarna. Man anser att kulturinstilulionernabör uppmuntras all göra mera för all nå framgång. Delta är i linje med vad vi moderater har hävdat sedanlänge. I årets budgetproposition tar själv upp alternativetalt staten överlåter hela ansvaret för den regionala strukturen på deregionala huvudmännen och möjligheten att kulturstödet lämnas i mer samladform. har emellertid inte funnit det påkallat att nu föreslånågra principiella förändringar Eftersom utbildningsministern är här i kammarenhoppas jag atl han vill beröra frågan huruvida synpunkterna i rapporten frånEuroparådet kommer att påverka uppfattningen på . Vi moderater har i reservation 13 framfört att det ärnödvändigt att friheten att forma regionala och lokala lösningar ökar Därförär det nödvändigt med en organisation som uppfyller propositionens krav på attinte reglera kulturverksamheten i landet. Vi framhåller i reservationen atl viförväntar oss att regeringen lägger fram ett förslag om detta. Det nuvarandesystemet innebär ett misstroende mot dem som arbetar med kultur i olika formerute i landet. Det är också för atl minska roll som vikräver alt stödet till olika mottagare preciseras i budgetpropositionen. Viföreslåren minskning av anslaget lill disposition förutvecklingsverksamhet. En sådan dispositionsrätt innebär en styrning, och delär svårt atl undgå alt den blir villkorad. I delta sammanhang vill jag beröra reservation nr 7 ompartsrepreseritalio-nen i , kulturinstitutionernas styrelser ochnämnder. En tilltänkt ledamot skall representera något område, men man serhelst alltid till all han eller hon har en politisk färg - gärna s-märkt, menäven andra partibeteckningar förekommer för att det hela skall jämnas ut litetgrand. De borgerliga ledamöterna i kulturutskottet kräver atl gerregeringen till känna att utvecklingen mot en minskad partsrepresentalion börgå vidare - vi ser att den har påbörjats i . Också detta är en fråga som tas upp i Europarådetsrapport, och där ges synpunkter på tanken atl öka mångfalden i styrelsernassammansättning. Man t.o.m. föreslår att styrelserna själva skulle kunna utsesina ordförande. 53 reservationer har fogats till betänkandenr 17, och jag vill yrka bifall till alla som har avgivits av moderataledamöter. Vissa reservationer berör jag inte alls eller bara i ringa grad,men jag hänvisar i övrigt lill texten i reservationerna till betänkandet. Väsentligt för den förda kulturpolitiken är atl 1974 årskulturpolitiska mål står fast. Under årens gäng har de prioriterats på olikasätt. vilkel är hell naturligt mot bakgrund av de samhällsförändringar somsker. Det verkar emellertid som om socialdemokraterna vore rädda för att ändrapå anlalel Anslag tid altmän kulturverksamhet, m.m. Anslag till allmän kulturverksamhet, m.rn. mål.Annars kunde man förvänta sig atl det frän regeringen skulle kommaell förslag om tillägg. De förslag som har kommit har kommit från deborgerliga partierna, och bemötandet med avslag verkar mera vara beroende påuppfattningen atl anlalel åtta skall vårdas än på motvilja mol förslagen isig. Moderalerna, folkparliel och återkommer med kravpå en komplettering av målen. Konstnärlig kvalitet var inte opportunt på70-talet men är det . Främjande av mångfald är ett annat mål somaktualiseras än mer mol bakgrund av de nya kulturer som i ökad grad får sillsäte i vårt land och som också har rätt all bli beaktade vid målsättningen. I samband med den välståndsutveckling som har ägt rum harde konstnärligt verksamma kommit pä efterkälken. Del vet vi alla. Och del måstevara ett centralt kulturpoliliskt mål alt de ges rimliga arbetsvillkor Åvenkravet på ökad decentralisering bör finnas med i målformuleringen. Men vi ärsom sagt inte villiga atl ta bort några mål, och skall det vara åtta så blirdet inga nya. Inga statliga organ, myndigheter eller institutioner kanersätta familjen, förskolan eller skolan när det gäller att låta barn ochungdomar bli kulturmedvetna och atl som vuxna ha glädje av och efterfrågakultur i liden fanns det faktiskt både föräldrar farföräldraroch morföräldrar som hade tid atl läsa sagor, spela, sjunga och slöjda medbarn. , med den lidspress som både föräldrar och mor- och farföräldrarupplever, är det ändå familjen som har det yttersta ansvaret, och det börsjälvfallet kompletteras med den kulturverksamhet som förskolan och skolanbedriver Detta minskar inte institutionernas ansvar Jag vill särskilt betona, och del gör utskottet också, hurangeläget del är atl barnlealerverksamhelen ökar Det finns några ljuspunkter,t.ex. bibliotekens ökade aktiviteter för barn och museernas aktiviteter föratt förstärka barnverksamhelen. Del är viktigt all alla kulturyttringar fårutvecklingsmöjligheter när det gäller barn och ungdomar Vi moderater anser allriksdageri skall ge regeririgen delta lill känna. Mänga äldre står främmande för nya, udda, ovanaeller annorlunda kulturföreleelser vilkel naturligtvis innebär alt dessa fårsvårare all hävda sig och att få stöd. Det är de och inte i första hand delpolitiska eller fackliga etablissemanget som behöver samhällets slöd. Del ärnya idéer och nya projekt som lägger grunden för framtidens kullurliv. Detfackliga och politiska samhället i har inga svårigheter alt fåkulturslöd. Del kan t.o.m. få slöd utan atl göra någonting alls. Del båstaexemplet är Arbetets museum, som har fått sina 5 milj. kr och nuföreslås få 8 milj. kr., kanske för alt man hoppas all man äntligen skall kunnaåstadkomma någonting. Men där räcker det ju med namnet Arbetets museum. I reservation 45 har vi yrkat avslag pä anslaget Kultur iarbetslivet. Varför skall en förhållandevis stark grupp ha elt specialanslag,när målet är atl främja mångfald och frihet? Det finns så många andraeftersatta grupper i vårt kultursamhälle. När del gäller slödel lill folkparkerna och Folkelshusorgariisatiorien har vi mol samma bakgrund föreslagit en begränsning avuppräkningen av stödet. Betydligtsvårare är det för enskilda organisationer atl få slöd lill sin verksamhet. har två organisationer verkat ikonstfrämjande syfte. Det är Konstfrämjandet samt alla de hundratalskonstföreningar runt om i landet som tillhör SKR (riksförbundet). harmoderaterna verkat för att den av organisationerna som bedriver del verkligtbanbrytande arbetet för att väcka konstintresset hos hela svenska folket skallfå medel för atl ytterligare utvidga sin verksamhet. Men kullurmiriistern ökarhela tiden på Konstfrämjandets anslag. I reservation 42 har vi föreslagit enomfördelning på 0,5 milj. kr. Jag finner del olycksbådande atl den debatt som förs inomkulturrådet om utbyggnad av konstutbildningen inte lycks beakta del enaståendeutbildningsarbete som bedrivs i våra konstföreningars regi. En annan enskildverksamhet som också är i behov av tillräckliga medel för atl upprätthållasitt konstnärliga arbete är Droltningholmsleatern, vars anslag vi vill öka med0,5 milj. kr Svenska folkets spellust ökar Vi har bl.a.ett kullurlolteri. Vi moderater vill förstärka kulturdelen i lotteriet genomall se till atl överskottet får ligga lill grund för ett nytt bildkonslmuseumi och för en musikteater i . En socialdemokratisk minoritet iutskottet har inte velal ge regeringen till känna behovet av ett nytt initiativi musiklealer-frågan och har därför avgivit reservation 21 mol majoritetenskrav på ett re-geringsinilialiv. Detta krav stöds indirekt i hög grad avEuroparådets rapport, som beklagar koncentrationen lill , särskilt närdet gäller den högklassiga kulturen. I reservation nr 14 har vi moderater, tillsammans medfolkpartiet, lagt fram våra synpunkter på sponsring av kulturaktiviteter Somväl är, är del inte längre fråga om densammas vara eller icke vara, utom förvpk. Del innebär naturligtvis att vi har kommit en bit pä väg. Sponsring ärsom vi vet ett mycket effektivt medel atl öka del inlernationellakulturutbytet, vilkel är mer önskvärt nu än någonsin, och della anser vi imoderalerna vara ett myckel viktigt mål för den framtida kulturpolitiken.Därför har vi också velal öka anslaget lill för detinlernationella kulturutbytet. I reservation 18 lar vi moderater upp frågan omkulturinstitutionernas marknadsföring. Vi framför den uppfattningen all dessasjälva bör få disponera del statliga slöd som är avsett för ändamålet. Detborde vara självklart att så är fallet. Och här får vi verkligen stöd avexperterna i . De undrar om inte kulturinstitutionerna kunde göramer för all lyckas med att skapa balans mellan uppgifterna att utvecklayrkeskunnande, utveckla konsten och svara mot publikens behov. Slutomdömel därär rakt på sak; Del bör hur som helst stå klart att del inte har fungerat atllila lill alt andra skaffar fram en publik. Detta tycker även vi moderater I socialdemokratisk kulturpolitik finns det och harfunnits en tendens att på något säll heligförklara densamma, låta den vara sigsjälv nog utan att ha kontakt med mer triviala ting som marknadsföring,publikverksamhet och en kommersiell verklighet. Till den kommersiellaverkligheten vill jag då räkna frågan om alternativa finansieringsformer Årengår och del enda jag kan komma fram till är atl socialdemokraterna inte görnågonting. Anslag lid allmän kulturverksamhet, m.m. Anslag lill allmän kulturverksamhet. Man är kanske rädd, inte i första hand för att kullurenskall bli lidande, ulan för att ge ifrån sig maklen, det finns kanske en rädslaför mångfald och frihet. Var skulle den medicinska forskningen stå ulanCancerfonden och Hjärl-Lungfonden, vilka finansierats av svenska medborgare?Vill regeringen inte inse atl det finns pengar hos svenska folket i desshelhet? Vi moderater vill inte åstadkomma en de stora donationernas fond ellerstödfond. De slora donationerna kommer förhoppningsvis ändå. Vi får verkligen hoppas atl de två stora kulturprojekt somjag har talat om, det nya museet och musikteatern i , på olika sättkommer att visa att det finns personer och företag som vill göra insatser tillkulturens fromma. Men, herr talman, jag talar om alla de hundratusental som vidfödelsedagar och i testamenten eller av givmildhet skulle vilja stödja en fondsom har till uppdrag att mångfaldiga kulturlivet, atl kunna rycka in när ingavanliga statliga medel finns att få. Vi anser att regeringen bör återuppta detutredningsarbete som hemställt om och som avvecklats med argumentsom vi inte finner acceptabla. Låt mig säga några ord om de moderatareservationerna i belänkande nr 18. Bägge rör frågan om kulturskaparnasekonomiska situation. Vi uttrycker vår uppfattning alt en kulturpolilisktmotiverad förstärkning av stödet till bildkonstnärerna bör prövas ibudgelsammanhang och inte knytas till vidareförsäljning av konst. Deupphovsrättsliga frågorna är ju föremål för utredning. När del gäller frågan om ersättning till tonsättare ochfonogramartisler för utlåning av deras verk på bibliotek - det är ju enverksamhet som ökar -så anser vi att man skall behandla dem på samma sålt somman behandlar författare, som ju har sina förhandlingar när det gällerbiblioteksersätl-ningen. finns det en fråga som berör hela kulturlivetmen som inte väcker någon större allmän uppmärksamhet. Jag syftar då pä denstora kader av kulturarbetare som går under benämningen lönebidragsanställda.Dessa utför ett arbete utan vilket arkiv, museer och institutioner skulle rasasamman. Det är , med den arbelskraftssituation som vi har, svårt altersätta denna personal vid avgång. Utskoltsledamöter från ,, och har begärt att regeringen särskiltuppmärksammar problemen för kultursektorn i delta avseende, och vi vill altriksdagen ger regeringen delta till känna. Reservationen kommer säkert attfalla, men jag vill ändå starkt betona atl regeringen måste uppmärksamma deltaproblem. Även utskottsmajorileten uttrycker här sin oro över situationen. Jag yrkar alltså bifall till de reservationeri belänkandena 17 och 18 där mitt namn står antecknat. 2 (): Nytt är att vi har en så gott somhelt samlad kulturdebatt med fem betänkanden, som kammaren skall klara av attbehandla . Del är säkert ganska bekvämt för kammarens ledamötermen frågan är om det ger rättvisa åt alla de olika anslag på kultursektorn somberörs. Jag tror atl det är många i och för sig viktiga frågor som behandlas idessa betänkanden som vi inte kommer att hinna med på grund av detta Dessa betänkanden aktualiserar ett antal principfrågor,men naturligtvis också åtskilliga anslags- och priorileringsfrågor Låt mig börja med principfrågorna. Vi har länge diskuteratde kullurpolitiska målen. Jag noterar, precis som , att dessafrågor också aktualiseras i undersökning. De målen från 1974ligger naturligtvis fast. Men vi i har länge förordat atl manskall komplettera dem med ett mål som gäller konstnärlig kvalitet och ell målsom syftar lill all man tar ansvar för att skapa rimliga arbetsvillkor förlandets fritt arbetande konstnärer. Jag tycker atl det är naturligt alt vi nu får de härfrågorna prövade. När en expertgrupp från kan granska den svenskakulturpolitiken med utgångspunkt från våra mål borde det inte vara omöjligt atlvi gör en motsvarande granskning också på svensk mark. I övrigt noterar jag alt expertgruppen ger ganska myckelberöm åt svensk kulturpolitik. Jag tycker att det är bra att sanningen kommerfram - äveri om deri är behaglig för både nuvarande och förutvarandekulturministrar. En andra principfråga är detta med sponsring. Där harperspektiven förskjutits mycket kraftigt. Socialdemokraterna var under långtid helt negativa till sponsring. har de insett atl detta är envärdefull möjlighet atl täcka den typ av kostnader som gäller turnéer, gästspeloch annal. Det har blivit så att man både hos och påutbildningsdepartementet ofta säger till uppvaktande kulturinslilutioner; Nifår också fråga om ni kan få anslag från näringslivet eller olika stiftelser. Folkpartiels uppfattning är atl ett sådant stöd egentligeninte skall utgå till basresurser. Stat, landsting och kommuner måste ta elthuvudansvar och det kan aldrig bli tal om annal än att man söker kompletterandeinsatser för t.ex. turnéer och gästspel inom landet och utomlands. Det skallnaturligtvis aldrig vara fråga om några villkor från sponsorernas sida. Men jagvill peka på, vilket jag gjorde , atl den .allt knappareanslagstilldelningen från stat och kommun innebär atl vi är i färd med attpåverka repertoaren på våra teatrar och på . En känd svensk politiker kommenterade Operans akutaläge med atl säga; Man får väl dansa med något färre svanar. Del tordenog inte vara möjligt. Men jag gläder mig däremot ät att när Operan i höstbjuder pä den sedvanliga höglidsföreslällningen blir del justSvansjön -med fulll antal svanar, hoppas jag. En tredje principfråga gäller de statligakulturinstitutionernas beroende av lönebidragstjänster. Dessa tjänster har varitoch är fortfarande en mycket slor tillgång för de statliga och de av landstingoch kommuner drivna kulturinstilulionerna. skall hela dettalönebidragssyslem ses över Frågan handhas egentligen av arbetsmarknadsutskoUet,men vi vill gärna peka på all denna fråga är helt avgörande för kultursektorn.Vi hoppas atl de motioner som syftar lill att man på den här punkten skall lasärskild hänsyn lill kultursektorn kan bifallas av efter förslag frånarbetsmarknadsutskottet. En fjärde principfråga gäller anslagsslrukluren. Enligtvår uppfallning behövs för en rad uppgifler, t.ex. för attfördela anslagen till fria grupper och liknande. Det är ju ändå någon statligmyndighet som måste Anslag tid allmän kulturverksamhet, m.m. Anslag lill allmän kulturverksamhet, m.m. Däremot är vi tveksamma till att flytta över beslutsbefogenheterfrån lill . Vårt huvudskäl till detta är att riksdagennär den tar ställning till frågan har möjlighet att pröva de olika anslagenganska noggrant, och del finns en molionsrätt. Den allmänna uppfattningen bland chefer och dem som arbetarpå kulturinstitutioner är att del är myckel lättare att komma till tals medriksdagsmännen än med tjänstemän inom den statliga byråkratin. Det är ganskanaturligt. Vi är vana vid atl la emot uppvaktningar och synpunkter från allamöjliga håll. Det kan lyckas vara många små anslag på kultursektorn, men detär ändå viktigt att man gör rättvisa ål varje enskild institution. Vi tror där litar mer på departement och riksdag än på tjänstemän inom deristatliga byräkratiri. femte principfråga gäller om skall få ha enhuvudstad. I diskussionen om regionalisering och decentraliseringslår detibland över så att man spelar ul del förhållandel atl också råkar ha enhuvudstad mot de regionala behoven. Jag lycker alt det är oerhört angelägel attvi fortsätter uppbyggnaden av stödet till de regionala institutionerna. Men detär också självklart atl , bl.a. i relation lill och omvärlden iövrigt, iriser all de slora konstnärliga institutionerna rimligen bör ligga iSveriges huvudstad, precis som de på motsvarande sätt gör i och . Vi skall vara stolla över alt vi har en huvudstad somockså i kulturellt hänseende är någol av en världsstad. Del beiyder inte allvi skall avlasta oss ansvaret för den regionala kulturen, men man behöver intespela ul del ena mol det andra. Sedan, herr lalman, till frågan om anslagsförstärkningarDet kulturutskottet har kunnat ena sig kring en rad förstärkningar somi slatsfinansiella sammanhang kan tyckas inte vara så slora, men som för deberörda institutionerna betyder mycket. Jag tänker på atl centrumbildningarnafår ett påslag med ytterligare Det är viktigt för bl.a. Teatercentrumoch för de centrumbildningar som är något av kärnan när del gäller de friagrupperna. Immigrantinslitulel i får i förstärknirig.Handarbetets Vänner dessa förträffliga damer som bl.a. har svarat för deriutsökta vävnaden här i plenisalen, får också en förstärkning med Delär ganska mycket pengar för denna lilla institution. får för sin angelägnaverksamhet med föreställningar och utbildning. får 500000 kr.för internationellt utbyte och dessutom för alt kunna fullfölja denstatistiska undersökningen om konstnärernas arbetsvillkor Svenska föreningenNorden får 1,6 milj. kr. Jag är glad över atl socialdemokraternai utskottet har velat vara med om dessa förstärkningar Del är bra när ett enigtutskott kan föreslå sådant. Vi har också några reservationer De är inte så många. Vihar varit ganska framgångsrika i arbetet i kulturulskollet. hartillsammans med en reservation som gäller Drottningholmsleatern. Vii har också velal förslärka stödet till jazz- och folkmusiker, engrupp som ofta blir bortglömd när vi lalar om behovet av stöd till de frittarbetande konstnärerna. Jag yrkar bifall till alla de reservationer somfolkpartiet svarar för i de två Prot. 1989/90:110 betänkanden som är uppe lill debatt. Jag vill ställa några frågor till kulturministern. Denförsta frågan gäller en ny musikteater i . Har kulturministern något nytt att rapportera på ° Vi har varit ängsliga för atf den extra investeringsskatt som ' '' " ' skalldrabba , om än , också skulle innebäraalt det blir en ytterligare försening av detta bygge. Jag hoppas alt så inteskall bli fallet, men del vore intressant att få höra om kulturministern kanbekräfta del. Den andra frågan gäller en nypremiär påDrottnirigholmsteatern på och och enpremiär på Enleveringen ur Seraljen . Har kulturministernmöjligheten atf komma på någon av dessa två premiärer? Jag sade all kullurpolitiska anföranden lätt blirlitet trista på det sättet atl del mest rör sig om siffror osv. Jag skalldärför sluta med en dikt ur "För levande och döda". På jakt efter en brevlåda bar jag brevet genom stan. Istorskogen av sten och betong fladdrade denna vilsna fjäril. Frimärkets flygande matta adressens raglande bokstäverplus min förseglade sanning just nu svävande över havet. krypande silver Molnbankarna. Fiskebåten som enutspollad olivkärna. Och kölvattnets bleka ärr. Här nere går arbetet sakta. Jag sneglar ofta på klockan.Trädskuggorna är svarta siffror i den giriga lystnaden.