prot · GD0925 · 1989-12-31 00:00:00 — Vilka s.k.befrielser kan accepteras enligt samhället och läroplanen? Vilka ämnen ochvilka trossamfund skall denna befrielse gälla? Vad som gäller finns reglerat i skollagens 12 §. Detta ärende är nuföremål för behandling i efter ett besvär från en enskildperson. kommer alt uttala sig om just detta speciella fall,och jag äi' förhindrad att gå in i detta fall. Dessutom finns det ett motsvarandeärende som har behandlats på motsatt sätt av en lokal skolstyrelse i södraSverige, Samma religiösa grupp har alltså begärt alt få befrielse frånreligionsundervisningen och samlevnadsundervisningen. Men skolstyrelsen har yrkatpå avslag. Även detta ärende har överklagats till och är justnu föremål för hantering. kommer därför att göra detolkningar som finns inom de statliga myndigheterna på området utifrån denlagstifining som gäller. Därvid kommer tydliga riktlinjer att ges för hurskolstyrelserna skall hantera dessa frågeställningar. Och jag är mot dennabakgrund just nu inte beredd att vidare gå in på frågeställningen. (vpk): Jag får kanskekänna mig nöjd om skolministern anser alt skollagen skall följas och att någrauttänjningar av den inte skall genomfö- ras, så att fler gruppereller ämnen kan komma i fråga. Jag får då tolka detta Prot. 1989/90:25 svar som positivt. Överläggningenvar härmed avslutad. '"P '''or 8§Svar på fråga 1989/90:195 om avgiftsbelagda skolmåltider har frågat mig om regeringen tänker vidta några åtgärdermed anledning av atl kommun nu diskuterar att ta ut en avgift förskolmåltiderna i gymnasieskolan med . paragraf i skollagen som hänvisar till (5 kap. 14 §) behandlasinte frågan om skolmåltider, ulan del talas där om kostnadsansvaret för böcker,skrivmateriel och andra hjälpmedel som behövs i utbildningen. Regeringenbehandlade emellertid frågan om avgifter för skolmåltider i samband medpropositionen om ny skollag (prop. 1985/86:10 del A, s. 33) och fann då ingetskäl atl införa en skyldighet för kommunerna att tillhandahålla friaskolluncher. Jagär för egen del övertygad om atl ingen kommun har så dålig ekonomi alt den påallvar skulle behöva diskutera en borllagning av det som ändock var enbetydelsefull social och pedagogisk reform när den infördes efter kriget. Ävenom jag anser atl del i dagslägel inte finns behov av alt lagfästa rätten tillfria skolmåltider, vill jag inte utesluta att det arbete med en renodhng avstatens och kommunernas ansvar och åligganden som pågår kanbehöva omfatta frågan om atl garantera fortsalla fria skolmåltider. Jag ber atl fåtacka statsrådet för svaret. Bakgrunden till min fråga är en betydande oro somhar kommit mig och många andra till del från väldigt många elever och föräldrari kommun. Intentionernanär del gäller undervisningen på gymnasiet har alltid varit, och kommerförhoppningsvis alltid all förbli, alt ingen av ekonomiska skäl skall tvingasöverväga om han eller hon har råd med en gymnasieutbildning. En ensam föräldersom jag har kontakt med och som har två barn i gymnasiet tvingas ställasig den frågan, om dessa förhållandevis höga avgifter införs: Som hon påpekatför mig är ju en bra skolmåltid ett viktigt hjälpmedel i skolan. Utan ett braoch rikligt näringstillskott kan ju eleverna inte tillgodogöra sigundervisningen på ett så bra sätt som möjligt. Därmed är kanske, med en vidtolkning, skolmaten ett hjälpmedel som behövs i utbildningen. Jagnoterar atl statsrådet i svaret inte själv anser ätt man skall behöva diskuteraen borllagning av den viktiga sociala insatsen som fri skolmat utgör. Jagnoterar också atl en reglering för alt garantera fortsatta fria skolmåltiderinte utesluts. Jagskulle vilja ställa en kompletterande fråga om vilken lidsperiod detta kanhandla om ifall fler kommuner börjar införa denna typ av avgifter. 1989/90:25 14novernber 1989 Jag vet ännu inte om man de facto har fatlat beslut i den kommun somfrågan åsyftar. Möjligen har frågan behandlats i skolstyrelsen vid enbudgetomgång och skall sedan behandlas slutligt i kommunfullmäktige under dennärmaste tiden. Liknandepropåer har förekommit i några andra kommuner där de regelmässigt har avvisatsså småningom av kommunstyrelsen och fullmäktige. Del har så att säga ingått idel kommunala spelet. Vi får se var detta hamnar. Jagär föri'ånad över alt kommuner som i övrigt anses ha god skattekraft, godtillväxt och god ekonomi finner just detta område vara ett område där de kangöra besparingar. Det är också märkligt att kommunerna anser att denna utgifthar lägst prioritet i en kommun jämfört med alla andra sektorer som skall gäfria vid denna typ av bedömning. Jag utgår från att kommunerna gör denbedömningen som både jag och har gjort, nämligen alt de anser attdetta är en grundläggande social och pedagogisk nyttighet som man skall slåvakt om. ' Del arbete idepartementet som jag åberopade bedrivs just nu och syftar till alt det skallbli möjligt alt göra en gränsdragning mellan vilka uppgifter som åvilar statenoch vilka som åvilar kommunerna. kommer dengenomgången att bli klar. Skulle detta visa sig vara en utveckling som fortgår,kommer regeringen i detta sammanhang att ta upp frågeställningen. Jag delar denförvåning som statsrådet här ger uttryck för. Beslutet är inte fattat ulanskall i så fall fattas . Jag hoppas att detta svar kan bli en tydligsignal till kommun och därmed ett stöd för alla elever och föräldrarsom nu försöker påverka kommunpolitikerna i att ändra sill förslag. Överläggningenvar härmed avslutad. 9 § Svar på fråga1989/90:189 om arbetstillstånd för invandrare Per Stenmarck har, mot bakgrund av bristen på arbetskraft inomindustrin i , frågat vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta föratt processen med arbetsfillslånd skall kunna ske på ett smidigare sätt. Utgångspunkten förSlenmarcks fråga är industrins behov av arbetskraft. Jagvill först säga att det inom finns en arbetskraftsreservbland de nära 6 000 personer som fortfarande vistas på invandrarverketsflyktingförläggningar, trots alt de har beviljats permanent uppehållstillståndoch därmed fått rätt att arbeta. Till denna arbetskraftsreserv skall man ocksålägga den grupp av invandrare som varit bosatta i och som äranmälda vid landels arbetsförmedlingar. Varken denna eller den tidigare nämndagruppen behöver vänta på något arbetstillstånd för att börja arbeta. Jagvill också peka på de möjligheter den gemensamma nordiska arbets- Prot.1989/90:25 ' marknaden ger. Medborgare i andra nordiska länder är undantagna från kra- 14november 1989 vet på arbetstillstånd. Inte heller de behöver vänta på något arbetstillstånd för att kunna arbeta iSverige. Upplysningsvis kan jag nämna att arbets- pa frågor kraftsinvandringen frånNorden har ökat under de tre första kvartalen jämfört med sammaperiod . " Vad slutligengäller en eventuell rekrytering av arbetskraft från andra europeiska länder ände nordiska, vill jag påminna om atl en enig riksdag genom 1989 årsutlänningslag återigen ställde sig bakom den mer än principen omreglerad invandring. En av riktlinjerna för arbetskraftsinvandringen har varitatt arbetstillfällen i första hand skall erbjudas här i riket bosattaarbetssökande och medborgare i de andra nordiska länderna. Motden bakgrund som jag nu har tecknat kan jag inte se skäl alt ändra nuvarandeordning. Jagvill peka på alt regeringen presenterade ett ål-gärdspaketför att bl.a. underlätta inträdet på arbetsmarknaden för flyktingar. I dettapaket ingår bl.a. att arbetsmarknadsverket (AMV) skall ges ökade resurser förarbetsmarknadsåtgärder på orter som tar emot fler flyktingar samt attinitiativ tas till diskussioner med arbetsmarknadens parter,() och invandrarverket i syfte alt underlätta förflyktingar atl komma ut i arbetslivet. Dessa diskussioner har hållits. PERSTENMARCK (m): Jag ber attfå tacka statsrådet för svaret på min fråga. Delmåste, som jag ser det, självfallet vara en målsättning all de människor somkommer till och vill leva och bo här en lid också skall kunna få arbeteoch bostad så snart det över huvud tagel är möjligt.Det är positivt för allaparter om denna process kan gå så snabbt och smidigt som möjligt. Ettled i en snabbare handläggning är att tillåta dem som redan har eller kan få ettarbete, och för vilka bostadsförhållandena troligen också har gått att ordna,att arbeta och låta dem fortsätta att göra del. Därmed skulle våra samladeresurser kunna sättas in för att hjälpa de människor som av olika anledningarär svårare att placera. Sverigehar under rådande högkonjunktur brist på arbetskraft. Många förelag har enfrånvaro som i åtskilliga fall uppgår till , Odiskutabelt skapar dettaproblem, och de löses knappast med sådana åtgärder som statsrådet har nämnt isitt svar, Idetta läge har ett antal arbetsgivare, ulan all fråga någon, anställt människorfrån andra länder. Man har också sett till alt samtliga utrustats medskattsedel och sett till alt de anställda betalat sin tribut till stat och kommun.Skattemyndigheterna har inte haft någonting att invända. Varje krona ärgivetvis välkommen. Detär främst människor från som tagit chansen att tjäna ihopett belopp motsvarande några årslöner i sill hemlands valuta, dvs. människorsom oftast är tämligen lättplacerade på den svenska arbetsmarknaden. Detta ärtill fördel för företagel och för svensk industri och inte minst till fördelför de människor som fått ett arbete och för deras familjer. Ett sätt att lösa det härproblemet vore alt utge ett mer tidsbegränsat ar- 13 1989/90:25 14november 1989 Jag villavslutningsvis fråga; Kan statsrådet tänka sig atl medverka till ett sådantför atl nå en lösning på den nuvarande situationen? Jag sade i mitt inledande svar alt vi alldeles , så sent som den31 maj , i samband med en stor diskussion om en ny utlänningslagstiftningåterigen befäste principen att arbetstillstånd skall vara förknippat med ettuppehållstillstånd förutom i de fall man kan göra temporära lösningar föreventuellt säsongsarbete och liknande. Jagvill årerigen påpeka all vi inom gränser redan har en stor arbetskraftsreserv.Jag tycker uppriktigt sagt inte att det då finns någon anledning atl gå överån efter vatten. PERSTENMARCK (m): Den arbetskraftsreserven har inte medverkat till alt vi fått ner dehöga frånvarotal som är ett stort problem i svensk industri. Trotsdel statsrådet sade i sitt ursprungliga svar är svårigheten att komma in påarbetsmarknaden ett av de absolut största problemen inom flykling-ochinvandrarpolitiken. I det här sammanhanget är det också värt atl understrykavad som står i regeringsförklaringen från : "Regeringenkommer att föreslå åtgärder som leder till atl invandrare snabbare kan komma uti arbetslivet." Ettled i detta arbete borde vara, som jag ser det, alt inte sätta krokben för delösningar som redan finns. Med snabbare beslut om arbetstillstånd kan svenskaförelag få nödvändig arbetskraft som flyktingar och invandrarefortare kan få arbete. Min fråga blir därför: På vilket sätt är regeringenberedd atl medverka till detta? Om vi nu är överens om atl del behövs särskilda åtgärder och alt delfinns speciella svårigheter för de flyktingar med färdiga arbets-ochuppehållstillstånd som redan finns här i landet , anser jag atl denrimligaste vägen är all på olika sätt försöka bereda dem tillfälle till arbeteoch få ut dem på arbetsmarknaden. Del är knappast någon lösning att vi gårbakvägen och rekryterar människor via en arbetskraftsinvandring från Europa.Det är ingen lösning för dem som behöver särskilda åtgärder för alt kommaut på arbetsmarknaden. Detåtgärdspaket som regeringen beslutade om, och som jag också har refererat till,innehöll speciella åtgärder för att hjälpa dessa människor att komma i arbete.Jag hade en bred överläggning med arbetsmarknadens parterinkl. representanter för arbetsgivarna och småföretagarnas organisationer. Devisade glädjande nog ett stort intresse för atl medverka till detta. PER STEiNMARCK (m): Detta hindrar inte att jag återigen ställer min ursprunghga fråga: Vadgör regeringen egentiigen för att komma till rätta med den bris- tände smidighet som vi märker och som innebär att många av alla de Prot. 1989/90:25 människorsom kommer hit har mycket svårt all få ett fungerande arbete? Detta är en brinnandefråga inte bara för stunden utan också för framti- [ [ Vi står sannoliktinför en framtid där allt fler människor kommer till P f 8 '' Det gäller inteminst människor från till följd av de öppnade arbetsmarknader som viförhoppningsvis kommer all se där. Del är i del lägel som del kommer atl krävassmidigare lösningar. Jagupprepar än en gång min fråga: Vilka initiativ är statsrådet beredd att ta föratl denna process, som förmodligen kommer alt få stor betydelse för hela1990-talet, skall fungera betydligt smidigare än vad den gör ? Jag har redovisat de initiativ som regeringen har tagit, ochjag är beredd all ta ytterligare initiativ. Men dessa initiativ kommer helaliden alt inriktas på den invandring som vi har inom ramen för den utlänningslagstiftningsom vi bestämde oss för , PERSTENMARCK (m): Jag ber alt få lacka för del kompletterande svaret. Jag tycker inte attdel är hundraprocentigt bra, men jag anser ändå all del är ett steg i rättriktning. Detpositiva i de fall som jag har redovisat är att det kommit människortill som inte behövt vänta i långa tider på atl få ett fungerandearbete. Detta har fungerat trots, eller kanske på grund av, all diverse myndigheterinte har lagt sig i den här processen. Det tycker jag atl man skall se ganskapositivt på. Överläggningenvar härmed avslutad. 10§ Svar på fråga 1989/90:190 om asylsökandes behandling har, med anledning av atl invandarverket anordnat enlällförläggning för asylsökande, frågat mig om del i fortsättningen är"meningen att asylsökandes situation skall göras så svår som möjligt föralt därigenom skall slippa nytillkomna flyktingar". Fråganskulle kunna besvaras på flera sätt. Jag väljer atl göra del med sakliga argument. Delär statens invandrarverk som på den statliga sidan har ansvaret för mottagandeav asylsökande och flyktingar. Verkels mottagningsapparat är myckelansträngd. Antaletasylsökande var över 8 000 personer En ökning mednära jämfört med . Bara kom merän 3 300 asylsökande, de flesta till . Det är nära dubbelt så mångasom beräknat. Förnärvarande finns nära 6000 personer på invandrarverkels utrednings slussar mot beräknat 1 500. Dessutom finns drygt 1000 personer som väntar 15 1989/90:25 i någonkommun på att få komma fill utredningssluss. ca 7000 aktuella asylsökande.Invandrarverket har i detta läge tvingats bot- ] I tenskrapa tillgången på förläggningar och sombekant fått tillgripa olika ty- V r paf g pgj. nödlösningar; bostadsplatlformar, inhyrda fartyg och t.o.m, tält. vandrarverket gör mycketstora och beundransvärda ansträngningar för att skapa så bra förutsättningarför de asylsökande som nuläget tillåter. Tillströmningen av nyaasylsökande till invandrarverkets förläggningar är alltså det enahuvudproblemet. Det andra är att utflyttningen från dessa förläggningar tillkommunerna inte går i motsvarande takt. väntar ungefär 6000 personer medklara uppehålls- och arbetstillstånd på att få flytta till en kommun, där mångaav dem snabbt skulle kunna få ett jobb och en egen försörjning - behovet avarbetskraft är ju stort på många håll i landet. Lång och onödigförläggningsvistelse är påfrestande för flyktingarna och åsamkarsamhällel;Slora merkostnader. förläggningskoslnader ser ut altunder /90 bli 600-700 milj.kr högre än beräknat, om intemottagandet i kommunerna kan ökas. De särskilda insatser som regeringenbeslutade om bör dock underlätta för kommunerna allnu fortsätta ta sin del av ansvaret för en generös flyktingpolitik. Herr talman!Jag har med denna redogörelse skildrat den verklighet som lett till dendrastiska åtgärden all anordna tältförläggning. Jag hoppas att fått klart för sig att bakgrunden är en annan än den han insinuerar. Jag tackar statsrådet för svaret. Detgår inte att bortse från det faktum att det fanns, och finns, möjhgheter atthysa in flyktingar i hus med fyra väggar och tak i stället för tält där det,som i det aktuella fallet, t.o.m. regnar in. Frånsvensk sida hävdar man i väldigt många sammanhang- del är bra att man gör del,och man gör det dessutom på ett mycket fint sätt - humanitet ochmedmänsklighet. I väldigt många fall handlar det ju om människor som har levtunder utomordentiigt svåra förhållanden och som sedan kommer hit ioktober-november och får bo i tält där det regnar in och där det inte på någotsätt finns möjligheter atl klara värmen. Då tycker jag atl har sköttsina åtagande på ett utomordentligt dåligt sätt. Detär inte fråga om alt anklaga invandrarverket för att man inte gör sitt arbeteeller för att man inte gör sitt arbete på ett bra sätt. Jag tror säkert att mangör så gott man kan. Men det är ändå så, och detta vet också statsrådet ,alt Röda korset när det gäller de flyktingar i som fickvistals i tält, var på plats och kunde ordna med förläggning i bostäder. 1Helsingborg finns det också t,ex, ett sjukhus, S:ta , av vilketbara en mycket liten del används. I övrigt slår sjukhuset alldeles tomt. Dettasjukhus skulle således mycket snabbi kunnat las i anspråk som en nödlösning förflyktingar. Jag tycke)- alltså alt manlyckats utomordentligt dåligt när det gäller att söka upp förläggningar.Även om dessa inte är bra borde de i varje fall vara bättre än dentältförläggning som man här hänvisar flyktingar till. 16 jämföra med förhållandena i tredje världen och flyktingströmmarna över gränsernadär på grund av rådande förhållanden - till exempel på Prot. Manhyser där in folk i tältförläggningar. Men då handlar del ju om en helt annan typ av länder än det land som vi lever i. Det är anstötligt allvi ] hyserin flyktingar i tält. Vi kan vara överens om att det naturligtvisinte var en lycklig lösning i det här fallet. Jag har försökt att redovisa denutomordentligt ansträngda situation som bidrog till alt man vidtog den häråtgärden. Det var ju för att i någon mån stå beredd inför en eventuell ström avflyktingar .under Allhelgonahelgen; man var inte riktigt säker på om det skullebli en ström av flyktingar eller inte. Det var dock inte första gången som man stod inför hotelatt få lov att åstadkomma tältförläggningar Jag har sagt att vinaturligtvis välkomnar förslag till andra lösningar från alla håll. Så fortinvandrarverket fick in förslag vidtogs också åtgärder Det tycker jag är bra.En av de positiva sakerna med den här olyckliga lösningen är ändå att så mångamänniskor hörde av sig och att så många hjälpte till när det gällde att hittaalternativ. Det är en sak att man kan vara kritisk mottältförläggningen som sådan. Sedan är det en annan sak - och det blev jag litetupprörd över - att komma med sådana insinuationer som frågager uttryck för, nämligen att del på något vis skulle vara en medveten åtgärdalt göra mottagandet så ovälkomnande att det inte skulle komma hit flermänniskor. Jag tycker inte riktigt att det är i stil med del debattiäge som vihar haft här när det gäller flyktingpolitiken - även om vi harvarit oeniga. Dessutom finns det andra sätt att bidra i dettasammanhang, liämligen att var och en av oss uppmanar våra kommunalpolitiker altförsöka ta emot de 6 000 flyktingar som finns här med färdigauppehållstillstånd, så alt vi får plats för nytillkomna på förläggningarna. Statsrådet tyckte att jag kom med insinuationer. Det kanman naturhgtvis med viss rätt hävda - för del är kanske vad jag har gjort. Menjag har följt invandrar- och flyktingpolitiken här i landet under ganska mångaår, och jag tycker att det finns visst fog atl komma med insinuationer. Men detär inte det som frågan gäller, utan vad frågan gäller är huruvida vi iframliden skall ta emot flyktingar här i på ett värdigare sätt och intebara hysa in dem i tält, och detta t.o.m. . En av de flyktingar, för att ta ett exempel, som fickligga i lähel i den aktuella natten har en syster som bor i , intespeciellt långt från . Hon erbjöd sin bror att bo i hennes bostad. Meninte ens det fick han göra. Man hade alltså möjlighet att placera ut en del avflyktingarna redan före natten i tältet. Men invandrarverket och de ansvarigapå platsen godkände inte att flyktingarna sov på annat ställe än i tältet. Mankunde således faktiskt anvisa andra möjligheter. Men man avstod från det. Överläggningen var härmed avslutad. 2 protokoll 1989/90:25 1989/90:25 11 § Svar på fråga 1989/90:197 om s.k. kommunarrest för vissa 14 november1989 kurder har läst i tidningenatt regeringen skulle ha förklarat alt några PKK-anhängare som utvisats medstöd av terrorisllag-stiftningen skulle slippa utvisningen och den begränsningav rörelsefriheten som gäller för dem bara de gör avbön. Hon har frågatjustitieministern om detta är sant. Arbetet i regeringen är så fördelat all delankommer på mig alt svara på frågan. Svaret på RagnhildPohankas fråga är nej. Jag har vid ett flertal tillfällen under min korta lid somin-vandrarminister haft atl svara på frågor och interpellationer som rör dessautvisningar. Intresset för saken är uppenbarligen mycket stort. Jag vill därförpassa på att meddela alt ett regeringsbeslut om utvisning av en av dessaPKK-anhängare åter blivit föremål för rättslig prövning - av ettinternationellt organ. för de mänskliga rättigheterna. Klagomålhade anförts enligt ett flertal artiklar i om de mänskligarättigheterna. Bl.a, gjordes gällande att frågan om utvisning enligtterrorislbeslämmelserna och den s,k, kommunarreslen borde ha prövats avdomstol samt atl den s,k, kommunarreslen i sig var ett otillbörligt ingrepp iklaigandens mänskliga rättigheter. Kommissionenhar nu avvisat klagomålen såsom uppenbart ogrundade, emedan de i vissa delarfaller utanför konventionens tillämpningsområde. RAGNHILDPOHANKA (mp): Jag får lackaför svaret. Jaghar mycket riktigt läst det här i tidningen. Jag har ingen anledning altbetvivla vad invandrarministern säger. Men ord står då mot ord, och jag kaninte bedöma vad som är rikligt här Kommunarreslenjämställs inte med frihetsberövande enligt högsta domstolen. Men samtidigtsägs del att skall kommunarreslen kunna jämställas medfrihetsberövande. När har det gått tillräckligt ? Dehär människorna som inte kan förflytta sig utanför sin kommun - några av demhar nu länsarrest - mår mycket dåligt. De arbetar inte, och de måste anmäla sighos polisen . De har heller inte fått någon rättegång.Dessa människor vet alltså egentligen inte vad de är anklagade för. Vad de vetär atl de anses tillhöra en organisation som i deras hemland är enfrihetsorganisalion som här kopplas ihop med någon delorganisation. Enrättegång kan ju gå till som exempelvis terroristrällegångar i ,Men del är i och för sig ingenting som vi skulle behöva ta efter. Hursom helst kräver dessa människor alt del blir en rättegång och att de får velavarför de är så starkt frihetsberövade. När kan det alltså ha gått tillräckligtlång tid för alt man skall kunna tala om frihetsberövande? Jag har svarat på konkreta fråga om 18 detta med avbön. Jag vill erinra om det jag sade,nämligen atl jag vid ett flertal tillfällen mycketutförligt har utvecklat hela frågan om utvisningen av PKK-arna och de speciellaåtgärder som vi blev tvungna all vidta när utvisningen av humanitära skäl intevar möjlig all verkställa. Jaghoppas atl jag inte är alltför oartig om jag hänvisar till en så färsk riksdagsfrågasom den av i detta ämne som jag gav ett utförligt svar på förratisdagen. Dessutom vill jag erinra om all ett belänkande väntasfrån en parlamentarisk utredning, som har tillsalts för atl se över helalagstiftningen när del gäller terrorislbeslämmelserna i utlänningslagen. RAGNHILDPOHANKA (mp); Jag är medveten om atl vi har gått omlolt med frågandet. Men min frågavar redan skriven, även om den inte var inlämnad, när den andra fråganställdes. Jag har fullföljt debatten därför alt min fråga var litet annoriundaställd. Dethar kommit svar från den att kommunarrest inte kanjämföras med frihetsberövande, men jag vill fortfarande gärna ha ett svar. Jagfår då ställa en ny fråga om hur som skall ha gått för att det skallbetraktas som ett frihetsberövande. Jag får tacka för svaret. 1989/90:25 14november 1989