prot · GD0935 · 1989-12-31 00:00:00 — Del är nudags för oss atl agera aktivt i slällel för all sitta och huka i buskarna ochsäga atl inget har hänl och alt vi skall vänta och se, icke-handlandeinnebär i sig all vi försvårar och hindrar den positiva utveckling vi säger ossvilja ha. Del finns ingen anledning för atl inta den rollen i denutveckling som sker. Jag har i alla fall inte uppfattat någon anledning tilldet. Möjligen finns det - kanske då t,ex, i näringsutskoltetsom nämnde - de som anser atl vi av sysselsättningspoliliska,regionalpolitiska eller industripoliliska skäl skall upprätthålla den ordningsom vi har haft. Jag menar alt det då inle längre ärsäkerhetspolitiken som styr, ulan helt andra intressen. De intressena skallinle vara styrande i dessa frågor. Vi skall ha elt försvar och vi skall bedrivaen nedrustningspolitik utifrån en säkerhetspolitisk situation, inle utifrånsysselsältningspolitiska och regionalpoliliska skal. och även desnävt militärpolitiska skälen, har enligt min mening alldeles för länge fåttråda i denna debatt, och de har fåll ett outtalat tolkningsföreträde. Det måstebli ell slut på della . är del dags för oss andra alt träda in pä dessaområden. BIRGITTAHAMBRAEUS (c) replik; Jag tolkar del faktum all svarade på min fråga så, all hon håller med mig om alt del är fulltrimligt all FN kan ändra mandatet för ett organ som FN självt skapat. Jagtolkar henne vidare så, att hon nu förslår all del är skillnad pä all å enasidan arbeta inom organet självt för all åsladkomma en förändring av dessstadgar, å andra sidan atl i FN väcker förslag om atl mandatet kanändras för ett av FN skapat organ. Jag hoppas all della är alldeles klart ochall vill hjälpa oss reservanter atl arbeta föratl verkligen skall väcka ell sådanl förslag i FN och därmed se lillatt omöjliga dubbelroll ändras. () replik; Jag vet inle om hörde miltinledningsanförande. Jag ägnade där en avsevärd lid lill all lala om alltpositivt som har Jag uttryckte ocksåmin stora glädje över atl det verkligen har hänt oerhört myckel på nedrustningensområde . GudrunSchyman säger atl frågan om vapentillverkning inte på något sätt får varaberoende av sysselsättningsskäl eller regionalpolitiska skäl, dvs. denna frågafår inle ha någol berättigande i något annat sammanhang än del vi i dagdiskuterar. Detta är nalurliglvis en tolkningsfråga. Det finns säkert de somhävdar motsatsen. Jag är inle här beredd att göra del, för jag anser del varamycket kategoriskt att uttrycka sig på det sättet. Därför tror jag alt vi börla del säkra för det osäkra och i alla fall för dagen, så länge vi inte harfått en ändring lill stånd, använda oss av och bruka den indelning av ämnesområdensom har, och som alltså kommer till uttryck i detta betänkande omnedrusining. Jagnoterade alt i sitt inledningsanförande sade att ;sstadgar stiftades i en lid när atomkraft ansågs vara den billigaste ocheffektivaste energiformen. Men detta anser man inte längre vara fallet, sägerBirgitta . Del är riktigt atl vi här i har övergivit tanken påatomenergin. Vi har fattat beslut om en avrustning när del gäller atomenergin,och vi skall avsluta den epoken. Jag är inle så säker på alt en majoritet avFN:s medlemsstater har kommit lill den slutsatsen . Jag tycker därför atlvi i så fall kanske inle skall förskona dem från vad de själva vill ha. Vi kannalurliglvis delge dem all vår erfarenhet på området. När vi har fått frameffektiva och alternativa energikällor kan vi nalurliglvis sprida goda råd, menvi kan inte bestämma vilken form av energi andra länder skall använda sig av. Förstevice talmannen anmälde alt och anhållit atllill protokollet få aniecknat alt de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Vi lever i en undrens tid. Den som hade talat om ochförutspått fria val i , flerpartisystem i , början tillmarknadsekonomi i , återförening av Väst- och , revolution iTjeckoslovakien, långt framskriden självständighet för ,trupplillbakadraganden från , , eventuellalämnande av skulle ha betraktats som vrickad, felinformeradeller omdömeslös. I de flesia fall var detta otänkbara tankar ännu så sent somför . Vilever i en lid när världskartan har ändrat utseende vi öppnartidningen, när historien skrivs framför våra ögon och när vi inte vet om delsom var orealistiskt och nästan tabu i går är miljoner demonstrerandemänniskors krav . Vilever i en historisk tid - en höst och vinter som förvandlas liU en alltmerporlande och sprittande vår ju mer snön yr kring . Man kan sägaatt vi bevittnar hur äntiigen håller på att la slut. Världshistorienhar under lång lid utspelat sig på fjärran kontinenter, från horisontsett. Vårt hopp har stått till internationella nedrustningsförhandlingar ochtill internationella konventioner. 1989/90:35 29november 1989 kretsatkring möjligheten lill fredliga slut på långvariga blodiga konflikter på andrakontinenter och kring förhandlingslösningar av sega politiska och militäraknutar. Vidsitt installationstal som partiledare sade Bengl någol profetisktalt den viktigaste enskilda faktor som kunde gynna världsfreden vore endemokratisering av . Den sovjetiska omdaningen och öppenheten har satt igång en kedjereaktion, som har lett lill det som har kallats del storafredsutbrottet. blev startskottet för eltgenombrott i nedrustningssamlalen. Bilaterala ansträngningar mellan supermakternaledde till att flera av de regionala konflikterna i världen kunde få en fredligupplösning. Vi gläds ål uttåget ur och ur Cambodja och åtdemokratins seger i , Närdel slormaktsintresse som överlagrats på lokala och regionala konflikter lasbort, blir emellertid den ursprungliga konfliktorsaken mera blottlagd. Detfinns anledning alt vara orolig över fortsatta stridigheter i ochdet växande hotel från de röda khmererna mot elt söndertrasat Cambodja, Nuhar demokrati- och fredsexplosionen kommit till vår egen kontinent. För en tidsedan fick jag tillfälle att säga till en gästande demokratikämpe frånSydafrika: Kanske vi får demokrati l,o,m, i ! Yttrandefrihetenlyfter av locket på decenniers frustration hos många centraleuropéer somkräver att återigen få tiUhöra - andligt, kulturellt och ekonomiskt.Demokratiseringen i öst löper jämsides med avspännings-och fredsprocessen. Fredoch demokrati hänger ihop. Det har vi bevittnat med nästanövertydhghet. Ett demokratiskt samhällsskick, en befrielse från decennierstyranner är en fredsgaranti i särklass! del av revolutionen i består av hopp om atl kunna befria sigfrån tyngden av de sovjetiska stridsvagnarna. Vissa länder diskuterar öppet ommöjligheten atl lämna sin tidigare tvångsposilion i Warszawapak-len, andra villän så länge vara kvar i strukturen för all inle alltför mycket skall sättas påspel och för atl inte friheten skall äventyras genom alt man mister balansen iden på en gång häftiga, hejdlösa och ömtåliga utvecklingen. Varför skall vi dåinle kunna drömma om en framlid när de två miliiärpakierna i harupplösts eller åtminstone fått ett hell annat syfte än nu? Densovjetiska omdaningen har lett lill all har utarbetat en ny, defensivmilitärdoktrin-s.k. tillräckligt försvar eller sufficientdefence. Bakom dendoktrinen ligger såväl ekonomiska realiteter som en omvärdering av riskerna iomvärlden. Ett inslag i den nya doktrinen har varit en störtskur avnedruslningsförslag från , som västsidan kanske ibland har haft litetsvårt alt bedöma och hantera. Hilills har vi inte sett någon konkret avspeglingi en reduktion av Iruppstyrkor eller någon förändring av manövermönster ESK-förhandlingarnai har fått bränsle av den nya utvecklingen. Det fagra talet omtruppnedskärningar, och löftena om faktisk nedrustning av konventionella vapenmåste nu omsättas i konkreta resultat. Det är lid att syna korlen, atl prövaviljan hos stormakterna alt leva upp fill sina utfästelser. IÖsttyskland finns slora sovjetiska styrkor. Framgångar i skulle kunnareducera styrkorna betydligt, kanske t.o.m. halvera dem. I ESK-processen ärbåde NATO och Warszawapaklen överens om kraftiga nedskärningar i fråga omstridsvagnar, pansrade irupptransportfordon samt artilleri. har ettstort intresse av atl se till atl delta omsätts i konkreta termer Förtroendetmellan slalerna måste få en god grund. Den grunden byggs på insyn,genomskinlighet och förståelse. mest uppmärksammaderesultat var all dellagarslaterna skall inbjuda observatörer från alla andradellagarslaler lill sådana militära aktiviteter där minst 17 000 man deltar.Detta skedde i i samband med"Sydfront"-manövern. Det var mycket uppskattat av de utländskaobservatörerna, som tyckte all var föredömligt när del gällde öppenhetoch därmed skapande av förtroende mellan dellagarslaterna. Hittillshar nedruslningsgenombrollel enbart varit ett bilateralt fenomen. Nedrustningarhar inte förhandlats fram främst i internationella fora utan i intimaléte-ä-léler mellan stormakternas statschefer. är del dags atl sefredsviljan omsatt i resullal i de multilaterala förhandhngarna. Vihar anledning att hysa störst hopp om en uppgörelse när del gäller förhandlingarnaom ell förbud när del gäller kemiska vapen. stod de lovandekem-vapenförhandlingarna stilla, medan amerikanerna bytte administration ochtänkte över sin världspolitik. har förhandlingarna verkligentagit fart. Glädjande överenskommelser har uppnåtts omverifikalionsmekanismer, s.k. challenge inspection. nedrustningsambassadörkommer att ta vid som ordförande näsla år, i då arbetet går in i ettavgörande skede. har en hög profil i detta arbete och har på ettförtjänstfullt säll utgjort en sammankopplande länk mellan olika grupper. Enkonvention blir desto mer angelägen som kemiska vapen faktiskt använts nyligenoch i stor skala mol oskyldig civilbefolkning. Jag avser framför allt Iraksenastående grymheter mot sin egen kurdiska befolkning, men också de indiciersom har funnits på att man i har använt gas mot sin egen befolkning. Delär oerhört angeläget atl förhandlingarna i leder fram lill enkonvention som förbjuder ulveckling, produktion och lagring av kemiska vapen.USA;s och konstruktiva inställning är därför myckel välkommen. Förhandlingarnaom en begränsning av strategiska kärnvapen är mycket angelägen under näsla år.Även här har supermakterna förtjänstfullt kunnat frigöra sig från tidigarelåsningar som blockerat en uppgörelse. kräver inte längre all STARTkopplas till rymdförsvaret SDI. har skurit neranslaget lill rymdförsvaret. Del finns förutsättningar för en uppgörelse. Ävenom START-förhandlingarna skulle gå i lås finns kärnvapnen kvar som ett hol molmänskligheten. Kärnvapenavskräckningen utgör en hörnsten i stormakternasförsvarspolitik. Del finns en risk alt kärnvapnen kommer lill användning ikonflikter. På kärnvapenområdet är icke-spridningsav-talel ochprovsloppsavtalel särskilt viktiga. Arbetet måste fortsätta alt drivas medkrafl. Jag vill instämma i ViolaFurubjelkes kritik mot stormakternas blockering 1989/90:35 29november 1989 ;s blockering har fram förallt varit bekymmersam. Delvore en stor framgång om kunde återuppta sitt moratorium för all skapaförutsättning för att bryta dödlägel. I delta perspektiv finns en risk alt upprustningen lillhavs får en allt slörre betydelse. Här har kärnvapenmakternas doktrin alt intevare sig bekräfta eller förneka förekomsten av kärnvapen ombord skapat enbetydande känsla av osäkerhet hos den svenska opinionen. Det är naturligtvisdjupt obehagligt atl inle säkert kunna säga atl besökande örlogsfartyg är friafrån kärnvapen under besöket i . Så länge det finns utrymme för sådanamisstankar kan inte sägas vara garanterat kärnvapenfrill. Därförvälkomnar utskottets skrivningar om atl verka internationellt fören förändring av kärnvapenmaklernas praxis, en modell som har visat sigframgångsrik. Ensidiga svenska åtgärder är därför inte nödvändiga. I anslutning till detta finns anledning alt påpeka atl engaranti för elt kärnvapenfritt aldrig får ta formen av ett avtal mellanSverige och supermakterna. Det måste i slällel handla om garantier frånkärnvapenmakternas sida som ges utan atl blir part i någolavtalsförhållande, för alt undvika atl vi hamnar i en position där en annanmakt kan ställa krav på vår utrikes- och försvarspolitik. Utskottet skriver i betänkandel alt "sökandet efteren fredlig lösning på konflikter är en central uppgift för del internationellasamfundet", FN skulle kunna spela en långt större roll än för attdesarmera konflikter, övervaka handeln med vapen och se lill all vi får enbättre insyn i och kontroll över vapenproduklionen, FN skulle också kunnastötta staters övergång från diktatur till demokrati, Inle minst skulle FN:smöjligheler till valövervakning kunna byggas ut, I praktiken har FN kommit atlutvidga sin verksamhel just på della område. Både i och iCentralamerika har FN redan ett direkt ansvar för en sådan process. Tanken äratl samma sak skall kunna praktiseras i och möjligtvis också omdet blir en uppgörelse mellan och , FN är den naturligaorganisationen för internationell valövervakning, och en formalisering av ensådan funktion skulle ytterligare understryka FN:s centrala roll ifredsarbetet. Jag vill lill sist beröra förslaget om ettmedlingsinstitut. Utskottet har ullalat sig positivt lill tanken om eltmedlingsinstilut i atl användas vid lösningar av internationellatvistefrågor. var folkpartiels representanter tvungna all reserverasig till förmån för ett medlingsinstilut. Därför tycker jag all del är myckelpositivt med den enighet som råder. Utskottet lämnar i princip enbeställning lill regeringen om en redogörelse för förutsättningarna för ettsådant institut. Vi ser fram emot atl få tillbaka en sådan redovisning frånregeringen, för atl kunna ta ställning till ett konkret förslag omett medlingsinstitut. Med delta vill jag yrka bifall till hemställan i desshelhet i utrikesulskottels betänkande om nedrustning. STUREERICSON (s): Låt mig börja med att gratulera elt ovanligt bra anförande. Det kanske blir så när man ansluter sig lillden socialdemokratiska majoriteten. Svensk nedrustningspolitik är en del av vårsäkerhetspolitik. Del är en självklarhet som ofta kommer bort i debatten.Därför är det värdefullt alt senare här en enig riksdag konstaterar allvår nedrustningspolitik är "elt led i vår säkerhetspolitik, som ytterstsyflar lill all öka vår egen säkerhet". Del är också bra atl utskottet som sin uppfattningredovisar alt del är "inle bara möjligt alt förena internationelltnedrustningsarbele med omsorg om den egna säkerheten, stabiliteten ochavspänningen i det egna närområdel, utan en sådan hållning ger oss samtidigttrovärdighet i nedrustningsarbetel". Vårt militära försvar och andra inslag i vårsäkerhetspolitik ställs i den enklare agitationen ofta i motsats till våranedrustningssträvanden. Därför behövs påpekandet atl del faktiskt handlar omolika inslag i en och samma säkerhetspolitik, försvarskommitté tillsatte en särskildarbetsgrupp, som 1986 skrev en rapport med titeln . Syftet var atl inordnanedrustningspolitiken i den bredare säkerhetspolitiska planeringsprocessen. Dethar också i växande grad skett . Den sittande försvarskommiltén har även den tillsatt enarbetsgrupp som under ledning av skall komma medförslag kring svensk nedrustningspolitik. Trovärdigheten i våra initiativ vid olikanedrustningsförhandlingar stärks om vi inte försöker dölja att det ytterstasyftet är atl öka vår egen säkerhet. Och det är först när man ser till densäkerhetspolitiska nyttan av framgångar vid de internationellanedruslningsförhandlingarna som det blir lätt att argumentera för ökadepersonal- och utredningsresurser till verksamheten. Nedrustningspolitiken har ändrat innehåll på senare år.Under efterkrigstiden har de internationella nedruslningsförhandlingarnanästan enbart handlat om försök all på olika sätt begränsa massförstörelsevapnen- kärnvapnen, de kemiska och biologiska vapnen, Nedrusiningsansirängningarnainnebar krav riktade i huvudsak mol stormakterna, och framgångarna har varittämligen marginella. växte kärnvapenarsenalerna, och de kemiskavapnen blev alltmer raffinerade. Del viktigaste avtalet,icke-sprid-ningsfördragel, NPT, fick symptomatiskt nog lill resullal allbefästa stormakternas kärnvapenmonopol. Men - - gäller de ur politisksynpunkt viktigaste förhandlingarna de konventionella rustningarna. Vi haranledning konstatera atl det var vid som genombrottet iösl-väsl-för-handlingarna skedde. Det förslod vi kanske inle riktigt då, mennär vi nu ser vad som hänt efter CDE här i , framstår den uppgörelsensom en klart markerad vändpunkt i de internationella nedrustningsslrävandena. De 23-stalsförhandlingar om de konventionella ruslningarnai , CFE, som förs mellan NATO och i kan redan undernäsla år resultera i avtal som drastiskt förändrar den säkerhetspolitiskasituationen i , Självfallet förändras därmed också Sverigessäkerhetspolitiska läge. Vilka konsekvenser CFE-förhandlingarna i kan fåför vårt land skall vi inte diskutera här . Men milt bestämda inlryck äratt våra vanligaste säker- 1989/90:35 29november 1989 hetspoliliska debattörer ioch utan uniform myckel motvilligt försöker all orientera sig i den nyapolitiska och mililära verkUghet som börjat la form runt omkring oss. Utrikesutskottetsbetänkande nr 6 beskriver på ett bra och kortfattat sätt den här processen. Menden betydelse den har framhävs kanske inte tillräckUgt tydligt, eftersom detmesta av texten handlar om ett stort anlal traditionella motionsyrkanden. Jaglänker bara här helt kort peka på några huvudpunkter i den utveckling som kankomma att göra 90-talet till nedrustningens årtionde. NATO och förändras inifrån.Gorbatjovs politik har öppnat dörrarna för en närmast revolutionärdemokratisering av länder, som sker så snabbi ochlumullarlat att det på sina håll väcker en viss oro över de säkerhetspolitiskakonsekvenserna. Inom NATO har ett ekonomiskt alltmer sammansvetsat Västeuropafått ökad tyngd, och en rejäl minskning av 300 000 soldater iVästtyskland väntas ske . Atl de landbaserade medeldislansmissilerna nuförstörs enligt innebär något kvalitativt nytt i relationernamellan och . Det mycket ingående inspeklionssystem man enats om lyderpå en politisk viljeförändring hos de båda supermakterna som banar vägen förframtida nedrustningsavtal. meddelade i sitt tal i FN den 7 december1988 att armé före slutet av 1990 skall reduceras med 500 000 man, 10000 stridsvagnar, 8 500 artillerienheter och 800 flygplan. En så stor andel avdessa ensidiga nedskärningar berör sovjetiska enheter i DDR, Tjeckoslovakienoch att Warszawapaklens förmåga till överraskande angrepp drastisktreduceras. Andra Warszawapaktsslater har senare annonserat egna liknandenedskärningar av sina styrkor. Enligt västliga bedömare har också nedskärningarnagenomförts i praktiken. Vid 23-statsförhandlingarna i , CFE, är syftetatl man skall nå en stabil balans på lägre nivåer genom alt minska de mihtärastyrkorna, få mindre asymmetrier i rustningarna och att reducera förmågan atlsälta i gång överraskande anfall och omfattande offensiva operationer. Manförefaller redan vara överens om styrketak som i grova drag kan beskrivas såhär: a) Vardera sidan får ha bara 20 000 tunga stridsvagnar, varav 4 000 skallslå i förråd och bara får las fram i omgångar om 600 med sju veckors intervall.Det betyder en drastisk skrotning av mer än hälften av 50000-60 000 tunga stridsvagnar och en liten minskning av NATO:s 22 000-23 000tunga stridsvagnar. b) Vardera sidan får bara ha 16 500 tunga artilleripjäser. Det innebärmycket stora minskningar för del. c) Vardera sidan får bara ha 28 000 pansrade trupptransportfordon. CFE förhandlar nu om specialtak under dessatotalsiffror Man diskuterar också reduktioner av altackflyget, tungahelikoptrar och truppernas numerär. Väl insatta bedömare menaratt det är fullt möjligt - för atl inte säga san- nolikt - altCFE-förhandlingarna leder lill elt första avtal , Minskningarnakommer då alt genomföras första hälft. NATO har förklarat sig villigt att förhandla om de kärnvapen som harkort räckvidd i sedan elt CFE-avlal undertecknats. Det är ett starktvästtyskt önskemål att så sker, START-förhandlingarna mellan och om de. strategiskakärnvapensystemen rapporteras göra goda framsteg, och en 30-procentig minskningav dessa tunga avskräckningsvapen anses vara inom räckhåll. Förhandlingarna om elt avtal om förstöring av de kemiska vapenarsenalernagår raskt framåt. Vid de förhandlingarna deltar på ell aktivt säll. Den ulveckling på nedruslningsområdei som jag härhar försökt sammanfatta ger fullt fog för förhoppningar om alt 1990-talel blirelt nedrustningens årtionde. Vi som har engagerat oss i de svenskaansträngningarna att bidra till en internationell nedrustningsprocess haraldrig tidigare upplevt en så optimistisk förhandlingsalmosfär. Plötsligtfinns den aktiva politiska vilja som och så mångagånger efterlyste. Meni det här lägel finns det också anledning alt varna för alla former avnedruslningseufori. Även efter de ensidiga minskningarna av sovjetarmén, ettpositivt CFE-resultal, ett och ett kemivapenavtal kommer det attfinnas mycket stora och slagkraftiga styrkor i . Miljontals soldaterkommer ständigt att stå beredda med 10 000-tals högeffektiva vapen som lungastridsvagnar, aiiackflyg, helikoptrar, artilleri och - del får vi inte glömma -10 000-tals kärnstridsspetsar. Bakslagkan drabba perestrojkapolitiken. Social oro kan leda fill säkerhetspolitiskakriser där miUtära maktmedel kan komma att användas. De som exempelvis tror altSovjetunionen låter sig brytas sönder leker med elden. Sänkta rustningsnivåerleder inle automatiskt till en lugnare och fredligare värld. är detsant all fred och stabilitet i framlidens förutsätter slora politiskaförändringar och lägre ruslningsnivåer. Denövergripande doktrin som styr CFE i är resonemang omgemensam säkerhet. Del stora inlresse som främst i öst visas genuintdefensiva försvarsslruklurer är bara ett tecken av många på detrevolutionerande nytänkande som pågår. Detkommer alt ta åtskillig tid all ställa om de stora militära organisationerna,och ingen får förledas att ta ul några säkerhetspolitiska vinster förrännedskärningarna rent faktiskt är genomförda. Men visst är det stimulerande attläsa hur sovjetiska marskalkar jämrar sig över svårigheterna alt ordna bostäderål soldater som hemförlovals från . Föratt få ordning på katastrofalt dåliga ekonomi är det nödvändigtatt minska militärutgifternas andel av BNP. Denna andel uppskattas avkvalificerade västliga bedömare ligga . Men under självaomställningen från militär till civil varu- och tjänsteproduktion kan det bliökade påfrestningar på de redan myckel bräckliga ekonomierna i Östeuropa.Lättnader i västs teknologiembargo och ekonomiska stödinsatser borde ges högprioritet. skallnaturligtvis fortsätta alt på olika sätt aktivt 1989/90:35 29november 1989 4Riksdagens protokoll 1989/90:35 1989/90:35 29november 1989 stödja avspännings- ochnedruslningsprocessen. Genom alt de neutrala länderna ställts vid sidan av CFEoch av en del andra skäl har tidigare höga nedruslningsprofil plattatstill en del, men position som tekniskt högulvecklad neutral stal geross i även under 90-lalel goda förutsättningar att agera. Del gälleratt hänga med i nytänkandet och vara innovativ. En starkare koppling av svensknedrustningspolitik till den säkerhetspolitiska planeringsprocessen kan varaett sätt alt ge värdefulla impulser till förnyelse. PER () replik: I den allmänna stämningen av berömmanden kan jag väl säga atl det inlevar något dåligt anförande som höll. För egen del föredrar jagdock all bli jämförd med framför all få beröm för att tillfullo ställa mig bakom den socialdemokratiska politiken. Detvar alltså inget dåligt anförande som Slure höll, ulan det var enutmärkt beskrivning av vad andra gör för nedrustningen. Del var en slåendebeskrivning av alt supermakterna äntligen har börjat komma i gång med en vissnedrustning. Men det fattades en intressant sak, nämligen slutsatser försvensk del. Den enda slutsats som jag kunde höra var att vi i skulleaktivt stödja nedruslningsprocessen. Vi skall alltså fortsätta atl hålla välgenomarbetade tal i , i och i och kanske i , därde kanske också skulle behövas. Men vad skall vi konkret göra?