prot · GD0950 · 1989-12-31 00:00:00 — Viser också att snålheten när det gäller köp av persontrafik på järnväg hardrabbat just Norrlandstrafiken. Det gäller sovvagnarna till och nuockså till . Föratt återgå till de frågor som jag ursprungligen ställde kan man fråga sig vadjag fick för svar När det gäller den första frågan, om regeringen ansåg attdet fanns god tillgång på järnvägskommunikation i hela landet, var svarettydligen nej. När det gäller den andra frågan som jag ställde om regeringen ärberedd att anslå mer pengar till järnvägen är tydligen svaret också nej. I vartfall kan man anse att frågan inte är klart besvarad. Mintredje fråga gällde upphandlingsordningen. Det är en del förbättringar pågång, men det är oklart i vilken mån kommer att få ett störreinflytande över upphandlingen. Jag kan inte av budgetpropositionen utläsa hurdetta skulle gå till. Att det regionala inflytandet ökar framgår däremot. och jag har vid det här laget haft många debatter omjäfnvägspolitiken. Det är ingenting nytt i det säger i dagensdebatt, men det kanske inte är någonting nytt i det jag säger heller Det ärinte alldeles lätt att förnya sig varje gång i dessa mycket täta debatter omsamma fråga. Det handlar om långsiktiga investeringar Förhållandena förändrasinte från dag till dag, och inte ens från vecka till vecka eller månad tillmånad, utan vi måste arbeta utifrån ett mycket mer långsiktigt perspektiv. ger godkänt betyg åt SJ och betecknar det som offensivt. Jag är också glad över den offensiva politik som SJ bedriver för att dratill sig nya kunder på såväl godstransportens område som persontransporternasområde. SJ;spolitik är i detta hänseende en del av regeringens politik. Vi kan inte göra engränsdragning däremellan. SJ är ett av de organ som regeringen använder föratt förverkliga den politik som regeringen står fön Även länstrafikbolagen fårgodkänt av som aktiva operatörer på området, och också detta ärglädjande att höra. talar om en järnvägsboom i . Vi hade endiskussion där var bekymrad över att det inte gick särskilt bramed utvecklingen av järnvägstrafiken i . Jag vet inte riktigt om dethar hänt någonting under juluppehållet. påstår som vanligt att regeringens ambitioner är lägre än alla andraaktörers och att de är lägre än ambitionerna . Jag kan tillbakavisadetta. Det är inte frågan om någon sänkt ambitionsnivå. Närdet gäller de siffror som nämnde beträffande köp av olönsam trafikförstår jag inte riktigt hans sifferexercis. Jag vet inte om han har blandat inrådrumsbeställningar eller någonting annat i dessa kalkylen Detta tarvar nog enordentlig förklaring. Jag kan därför inte kommentera dessa siffror närmare. Ambitionenfrån det offensiva företaget måste vara, så som sagts tidigare,att få så stor del av trafiken som möjhgt lönsam och bedriva den så effektivtatt man drar till sig kunder. Detta måste vara basen i hela verksamheten. Närdet gäller investeringarna återkommer regeringen med en särskildproposition. Det är inte alldeles ovanligt att man gör på detta sätt.Ambitionen från regeringens sida är att samordna den med en näringspolitisk propositionoch därmed markera att infrastrukturen på transportområdet är en av deviktigaste delarna i näringspolitiken. Jag tycker att detta är bra. Jagvill slutligen kommentera påståenden om att skulle varaförfördelat i upphandlingen. När det gäller de 618 milj. kr som regeringen hargivit till transportrådet med uppdrag att upphandla olönsam trafik kan jagkonstatera att det avsätts 197 milj. kr till nattågstrafiken på övre Norrlandoch att representeras med 56 milj. kn och med 28 milj.kr En väsentlig del av det totalbelopp som anvisas går just till att stödjaNorrlandstrafiken. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga 37 (): Det svar som kommunikationsministern har givit är kanske i sig intesärskilt mycket att kommentera. Det är ungefär som med budgetpropositionen.Kommunikationsministern hänvisar till det som skall komma. Men jag vill ändå genågra kommentarer dels med anledning av svaret, dels med anledning av vadkommunikationsministern har sagt här . 1svaret säger kommunikationsministern följande; "En väsentligt högre investeringsnivåän skulle dock inte ge ett mer vittförgrenat järnvägsnät utan vinstenskulle främst vara en effektivare järnvägstrafik än dagens". Vi ärsjälvfallet överens om att man med ett vittförgrenat järnvägsnät menar justsjälva järnvägsspåren som sådana och att en högre investeringsnivå inte kommeratt leda till att det byggs ut fler spån Men jag menar att om vi får en bättrejärnvägstrafik i form av snabbtåg när det gäller persontrafik och bättreutbyggda spår så att det går att köra snabbt med gods, vilket jag hoppas påoch arbetar för, innebär detta att det inte bara är fråga omsträckan , eller . Det ärfråga om en mängd sträckor från exempelvis ut i det omgivande landskapet,från till den omgivande regionen samt från , osv. somhar betydelse både för persontrafiken och för godstrafiken. Just därför är detså viktigt att man investerar betydligt mera än vad regeringen harsagt. Jagskall tolka kommunikationsministern mycket positivt i ett avseende. Det gällernär han säger att regeringen och SJ är att anse som samma sak. I så fall serjag med stor förväntan fram emot kommande propositionen SJ har nämligen klartstäUt sig bakom samma förslag som har gjort, dvs. 40 miljardertill järnvägen . stödjer , vpk och vad jagförstår även det här förslaget. Det betyder att vi 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga har en mycket stormajoritet i , eftersom regeringen och SJ tycker lika. Jag kan intetolka kommunikationsministern på annat sätt. Detvar en besvikelse även för mig att läsa i budgetpropositionen att endast 618miljoner tas upp. Kommunikationsministern har sålunda mera gått på vadtransportrådet har sagt och gjort än vad mängder av folk, inte minst starkasocialdemokratiska landstingsråd och kommunalråd via SLTF har tyckt i dennafråga där de har sett litet annorlunda på den trafik som sker ute i landet. Vikan dock återkomma motionsvägen, det har vi alla möjlighet till i den härkammaren. 38 (); Jag får tacka för utvecklandet av svaret. Det är självfallet mycketintressant att få höra att SJ:s politik är en del av regeringens politik. Dettamåste betyda, som sade här, att regeringen i princip ställer upppå det program med 40 miljarder som SJ har lagt fram . Detskulle också betyda att man ställer upp på att bygga ut Bothniabanan, som ärmycket efterlängtad när det gäller persontrafiken i de norra landskapen. Utanen Bothniabana är det praktiskt taget omöjUgt att få i gång en bra persontrafikpå järnväg längs , där de flesta i norr bon Vi får väl se om dethär stämmer när propositionen kommer, och vi kan då återkomma till frågan. Kommunikationsministerntog upp den debatt vi hade och järnvägsboomen i . Det ärfaktiskt en järnvägsboom i jämfört med tidigare. Före juldebatterade vi de gränsöverskridande järnvägstransporterna, där jag ville attregeringen mycket mera aktivt skulle arbeta för att få ett samordnatjärnvägssystem i och undrade vad man har för strategi i den frågan. Tyvärrfick jag inte så mycket tUl svar, utan det var mest ett bollande med attjämföra med hur bra är i förhållande till andra länder, vilket vi intealls skulle debattera då egentligen. Sverigeär ett förhållandevis glesbefolkat land. Det betyder att måste satsaganska mycket på infrastrukturen i förhållande till andra mera tätbefolkadeländen Det gäller vilken infrastruktur vi än väljer, och inte minst järnvägen.Problemet är att järnvägen är mycket eftersatt. Ända sedan ,kan man väl påstå, har det inte nyinvesterats i någon nämnvärd grad i järnvägeni . Det finns mycket att ta igen hän här debatten vill jag dock koncentrera mig på regeringens ambitionsnivå.Den är påtagligt lägre än den som länstrafikhuvudmännen har uppvisat under detgångna året. Detta har lett till den debatt vi har haft runt om i landet. Dethar lett till att man har dragit in en del turer, och en del trafik harförsvunnit. Man kan t.ex inte längre åka sovvagn till , och det ärhotat till , för att ta några exempel från . Detinnebär också att man övervältrar kostnaderna på kommuner och landsting. Detlokala trycket på att man skall ha en bra koUektivtrafik även på jämväg ärmycket starkt. Det visar sig således att man tar ett större ansvar på detlokala planet än vad staten gön Det är inte riktigt i enlighet med dettrafikpolitiska beslutet, menar jag. Staten skulle ta ansvar och köpa för ungefärden nivå det handlade om. När det gäller den summajag nämnde är det bara att addera direkt ur bila- gan till det storatrafikpolitiska beslutet , så får man en siffra på över 900 miljonerkronor, som gick till att täcka underskott för persontrafik på järnväg eller köpav persontrafik på järnväg. Det var fördelat på tre anslag, om jag minns rätt.Nu är det bara ett anslag. Den passus i mitt skrivna svar som handlar om det vitt förgrenadenätet är svar på den fråga som ställde i sin interpellation. Hanfrågade om vi är beredda att bygga ut järnvägskommunikationerna för människor ihela landet. Jag tyckte att det var nödvändigt att göra markeringen att ävenom man satsar många miljarder, enligt de önskemål som finns, på järnvägen såblir det inte i första hand nya relationer, nya sträckor Satsningar påArlandabanan, , utbyggnad av och upprustning av norrastambanan, för att nämna några exempel, innebär inte i princip nya banor, mendet innebär mycket effektivare och mycket attraktivare järnvägsförbindelserJag tycker att det är viktigt att man inte skapar illusionen av att en sådanmiljardsatsning skulle innebära att vi får järnvägar ut i varje by.Järnvägsdebatten bedrivs ibland med utgångspunkten att man gör ett sådantillusionsnummen Jagtalade vidare om att den offensiva politik som SJ nu utvecklar för attförverkliga beslut om en effektiv järnvägstrafik som kan dra till sigkunder, gods- och persontrafik, är en del av regeringens trafikpolitik. Jag sermed stor tillfredsställelse på denna utveckling. Både och drar ut konsekvenserna och menar att det önskemål om investeringarsom SJ presenterar därmed skulle vara signerat av regeringen och kunna skickasvidare. Det är naturhgtvis ett litet naivt sätt att resonera. ochRune måste ju vara medvetna om att när vi politiker sedan tar ställningi frågorna måste vi också vara beredda att betala och anvisa varifrån resursernaskall tas. säger att det är en järnvägsboom i i förhållande till tidigare.Det är det ju i också. Här föreligger ingen skillnad. Vi bygger nyaspår, vi lägger ut ny räls, vi utvecklar snabbtågsförbindelser och vi utvecklarkombitrafiken på ett mycket offensivt sätt. Jag vill hävda att ärmycket mera offensivt än flertalet av länder Ett hinder när manskall göra kombitrafiken ännu mer effektiv är ju svårigheterna att hittagemensamma lösningar inom för att undanröja bl.a. tekniska hinder Vihar mycket att ta igen på det området, eftersom järnvägen har varit eftersattunder . Låt oss ändå med glädje konstatera att vi nu är överens om attförsöka komma i fatt utvecklingen och modernisera järnvägen så att vi kan kommaifrån den eftersläpning som innebar för svensk och förvästeuropeisk järnvägspohtik. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga 40 (): Kommunikationsministern säger att stora investeringar inte leder tillnya relationer Det beror på vad man menar med nya relationen Jag tycker i ochför sig att en Bothniabana som skulle förbinda de norrländska städerna helavägen ifrån - finns en länsjärnväg - över till 4 protokoll 1989/90:50 Svar på interpellationer och fråga ,, och norrut är nya relationer. Men det kanske är endefinitionsfråga. Likaså tycker jag att den Götalandsbana där man bygger nyasträckningar så att man får nya möjligheter att åka på olika sätt tvärs överlandet söder om , också är nya relationer. Men det kanske också är enfråga om definitionen Nåväl, det är alldeles riktigt som kommunikationsministernsäger, att vi inte kan ha järnvägssträckningar ut till varje by. Det gällernämligen att samordna trafikslagen på ett sådant sätt att man kan åka järnvägdär sådan finns. När samordningen brister blir det fråga om vägtrafik istället, eftersom detta är den sista utvägen man har att tillgå, oavsett om manär privatperson eller företagare. Jag misstänker att en del avvägtrafikökningen både i och runt om i hänger ihop med att maninte har satsat tillräckligt på bl.a. järnvägarna. Då hamnar trafiken påvägarna i stället, och följden blir mycket stora kostnader på grund av attvägarna slits ner, det uppstår trängseleffekter osv. Det är alldeles riktigt att man, om man skall ha en högreambitionsnivå när det gäller persontrafiken på järnväg, måste skaka fram merapengar i budgeten. Vi kan ju konstatera att länstrafikbolagen normalt får sinbusstrafikverksamhet subventionerad . Det kommer för dessa bolag attbli fråga om subventioner av ungefär samma storiek när det gäller järnvägstrafiken.Såvitt jag förstår är det.när det gäller statens uppköp av persontrafik intealls fråga om samma subventionsnivå - långt ifrån. kommer naturligtvis i det budgetförslag vilägger fram att redovisa hur vi skall få fram resurser tilldetta. Vi anser att det är mycket angeläget att plocka fram de 150 miljonernasom behövs för att få en bra persontrafik i fortsättningen. Inte minst med tanke på den utbyggnad som pågår och somborde bli mycket mer omfattande om vi skall kunna klara av behoven, så är detviktigt att järnvägen inte förlorar de resenärer som är vana att åka tåg.Vi måste se till att inte tvinga över dem till vägtrafik, till att investera ibilar osv. Vi vet av erfarenhet att om man väl har börjat köra bil och på grundav sin bostadsort är extremt bilberoende, är det svårt att ställa om sig. Viskall alltså vara rädda om de järnvägsresenärer vi har och utveckla derasresande. Det är svårt att säga om på något sätt är ledandei i järn-vägsutbyggnadssammanhang. Vi har ju i en mycket egenprofil. Jag kan bara konstatera att kombitrafiken i är betydligt merutvecklad än den i . Jag kan konstatera att när det gällr' nabba tåg har självfallet utvecklingen gåttbetydligt längre på kontinenten. Jag kan också konstatera att statenssubventionsgrad på kontinenten är betydligt högre än den i . 41RUNE (): Jag skall något kort kommentera det som sagtsom "ett vittförgrenat nät". Jag vill understryka det som även RoyOttosson sade, nämligen att det visst kommer fram en del nya järnvägar i formav Götalandsbanan, banor på osv. Men i stort sett kan jag hålla medkommunikationsministern om att det järnvägsnät vi har - det har vi. Jagförsökte i mitt inledningsanförande påpeka att det är av oerhört storbetydelse för den lokala ochregionala trafiken att vi har bra järnvägstrafik på stamnätet. Trafiken påjärnvägssträckan kommer att ha så kolossalt stor betydelseför regioner med s.k. matartrafik. Det kommer att innebära att vi på alla hålli landet har järnvägar där det nästan inte går några tåg, men där det ändåfinns förutsättningar för en omfattande tågtrafik om det bara finns tåg på destora järnvägarna. Av den anledningen är detta viktigt. Kommunikationsministern sade att det var naivt att stöttaSJ. Det anser jag nog inte. I så fall finns det oerhört många här i kammarensom är naiva. Jag försökte i mitt tidigare anförande visa att 127 av kammarensledamöter egentligen ställer sig bakom förslaget om de 40 miljarderna. Fråncenterns sida har vi också anvisat på vilket sätt man kan genomföra detta. Vihar t.ex. lagt fram ett förslag om järnvägsobligationen Jag tror attfinansministern och andra är överens om att vi måste "ta upp"köpkraften, så att den inte försvinner på en massa annat. I det sammanhangetvore järnvägsobligationer mycket bra. Jag är på det klara med att staten måstestå för en del av räntorna. Men i stort sett kommer detta att vara lönsamt och"gå hem", precis som jag påpekade i en tidigare debatt medkommunikationsministern. Vad som är viktigt och anledningen till att det brådskarär att detta måste ske så snabbt som möjligt. Det tar nämligen tid förlänsbolagen, företag och andra att börja inrikta sig på att vi har en brajärnväg. Av den anledningen är det viktigt att omgående se till att detinvesteras mer i SJ. Och jag menar då att man inte skall säga att det är naivtatt ha samma uppfattning som SJ. Jag anser att detta är en väl underbyggdståndpunkt. Utan att ha några exakta objekt tror jag ändå att man i stort settkan säga att 40 eller ännu fler miljarder måste tas fram möjligt, inteminst för att vi skall få en bättre miljö här i landet. Svar pä interpellationer och fråga Det finns tendenser till att förvränga alltsom sägs i en politisk debatt. Jag tycker att detta är ganska trist. Vad jagmenade med det jag sade är att det är naivt att tro att man bara kan skrivaunder önskelistor utan att anvisa någon finansiering. Jag kallar inte någon iden här kammaren naiv, men jag efterlyser en sakdiskussion om hur de mycketdjärva krav som ställs också skall kunna förverkligas genom sin finansiering.Detta är ju vårt gemensamma problem, ett problem som vi inte kan smita runt. talade nu om att "dra in" köpkraft.Det har förts en del diskussioner om detta. Det har funnits en del förslagfrån regeringens sida om att kyla ner temperaturen i ekonomin genom att"dra in" köpkraft. Men både och kan nogerinra sig vilken respons som funnits för sådana förslag i den här kammaren. Att sälja obligationer går väl an om det finns någon somvill köpa dem. Det finns det säkert om man är beredd att betala ränta på dem.Men om man vill ha avkastning måste man också sätta in de pengar man får påsådant som ger någon avkastning, annars är det ju bara ett annat sätt att lånapengar till verksamheter som inte går ihop. Det finns problem på detta område som man inte så lättkommer förbi. Vi är emellertid överens om att det behövs stora investeringar ijärnvägar och vägar, glöm inte detta. Vi måste rusta upp hela infrastrukturen. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga tas i en fortsatt kreativdiskussion om hur vi skall få fram detta nödvändiga kapital. Förste vice talmannen anmälde att ochRune anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare inlägg. Överläggningen varhärmed avslutad. 6§ Svar på interpellation1989/90:88 om statsbidraget till enskilda vägar Anf.43 Kommunikationsminister : Fru talman! harställt följande frågor till mig. Varför har anslaget till enskilda vägar endasträknats upp ? Vad avser statsrådet att göra åt det faktum attanslagna medel inte är tillräckliga för att ta in utanför systemet ståendestatsbidragsberättigade vägar? På vilket sätt ämnar regeringen ge vägverketmöjlighet att åtminstone åtgärda de av det enskilda vägnätet som klassatssom "dåliga" eller "mycket dåliga"? förstafråga avser anslaget till enskilda vägar . Bakgrundentill anslagsnivån detta år är följande. 1 den trafikpolitiska propositionen somantogs av ingick ett ställningstagande till en ökning avanslagen för investeringar i vägar och kollektivtrafikanläggningar samt enhöjning av anslagen till drift och underhåll av allmänna vägar för åren 1989och 1990. Detta ställningstagandefullföljdes i regeringens budgetproposition 1989. Densatsning som har gjorts på de allmänna vägarna har medförtatt det av statsfinansiella skäl inte varit möjligt att också öka anslagen tillenskild väghållning i motsvarande grad. Därav följer den skillnad i ökningenmellan olika anslag som nämnt i interpeUationen. Enskildavägar i vissa län har dock fått del av det bärighetspaket som riksdagentidigare beslutat om och som är under genomförande. har ca 16milj. kn använts till bidrag till förbättring av enskilda vägar i vissa län,vilket i förhållande till de normala byggnadsbidragen i dessa län är en mycketkraftig förstärkning. Detvå övriga frågorna har att göra med framtida anslag för bidrag till enskildväghållning. Somframgått av budgetpropositionen har regeringen för avsikt att avge ensärproposition innefattande bl.a. anslaget till enskild väghållning. Innandenna särproposition är presenterad kan jag inte ange i vilken utsträckninganslagen till den enskilda väghållningen kommer att förändras och om det blirmöjligt att tillgodose de behov som påtalat. Anf.44 (): Först vill jag tacka kommunikationsministern för svaret påinterpellationen, även om det inte är svar på alla frågor på grund av att frå- gorna tar upp sådant somkommer i en aviserad proposition . Men jag vill ändå ge någrakommentarer kring interpellationen och svaret. Uppräkningenpå till underhåll av enskilda vägar har de facto inneburiten reell minskning av anslaget. Kostnadsökningarna för verksamheten har varithögre än de som anslaget har räknats upp med. Det har inneburit attvägverket har tvingats prioritera bort framför allt arbeten med iståndsättningav enskilda vägar - något som är mycket behövligt - för attanvända bidragen till rent underhållsarbete. Isvaret säger kommunikationsministern att det är statsfinansiella skäl som ärorsaken - och det är ett sätt att uttrycka det. Jag skulle hellre vilja tala omprioriteringar Man har valt att inte prioritera de enskilda vägarna. De harfått stå tillbaka för andra vägar, och det tycker jag är beklagligt. Deknappa enskilda vägar som detta bidrag utgår för är mycket viktigabåde för dem som bor kring vägarna och även för den näringsverksamhet sombedrivs i anslutning till vägarna. Minskningen av bidraget hotar underhålletoch även en behövlig iståndsättning av många vägan Risken är att det om dettafår fortgå blir en kapitalförstöring, dvs. om man inte har ett vettigtunderhåll av vägmaterialet. Detfinns uppskattningsvis totalt enskilda vägan Av dem är med i systemet . Av mellanskillnaden på vägar finns det ganska många som uppfyller kraven för att uppbära statsbidrag. Mångaansökningar finns hos . Men går det inte att ta med de vägarna isystemet, eftersom volymerna av pengar för vägar som redan finns med i systemetskulle bli mindre. Då väljer man att inte ta med de nya vägarna. Jagvill fråga kommunikationsministern om han delar uppfattning, somframgår av verkets anslagsäskande för kommande budgetår, att frånrättvisesynpunkt bör väg som uppfyller de formella villkoren för bidrag tas ini det bidragsberättigade vägnätet efter ansökan. Vad skallvi i så fall göra åt detta? Resultatetav de minskade statsbidragen innebär att de som bor vid de enskilda vägarna,de som har delaktighetstal i vägföreningarna, själva måste betala en större delav underhållskostnaden ur egen plånbok. Det blir alltså ökade vägkostnaden Detblir som vi vet av andra beslut minskade reseavdrag, och det blir ökadedrivmedelskostnader för dessa människon Det här är tydligen resultatet avregeringens politik. Jag tycker att detta rimmar dåligt med den kampanj för enlevande landsbygd som socialdemokraterna har ställt sig bakom. Jag vill ocksåpåminna om att från sida föreslogs ett plus på100 milj. kr i budgeten för just de enskilda vägarna. Detta var för att höjabidragsnivån och möjliggöra att beta av den kö som finns för vägar som ärgodkända för att tas med i systemet. 1989/90:50 12januari 1990 Svarpå interpellationer och fråga Vi diskuterar nu ett område inom kommunikationssektorn där det krävsmera pengar Det är inte svårt att hålla med om önskvärdheten av att kunnaanvisa mera pengar Jaghar i svaret redovisat att det har skett en uppräkning av anslagen till deallmänna vägarna, och de enskilda vägarna har i det läget inte kunnat Svar pä interpellationer och fråga få enuppräkning i motsvarande grad. Det är naturligtvis ett uttryck för enprioritering, men det är framför allt ett uttryck för svårigheten att finnapengar till alla angelägna ändamål. När vi hänvisar till statsfinansiella skälskall man först och främst komma ihåg att statsfinanserna är begränsade. Ävenom vi lever i världens rikaste land, får vi inte allt vad vi vill ha. Vi fårdet i varje fall inte nu och , utan vi måste göra prioriteringar Dettillhör ett vanligt budgetarbete. Vi får återkomma till frågan om kommande ånJag kan bara redovisa den prioritering och de ramar som har anvisats förinnevarande ån har ju haft möjlighet att behandla den budgeten. Framtiden får vi återkomma till .