prot · GD0936 · 1989-12-31 00:00:00 — Del måste ankomma på oss alla all med en lagstifininghjälpa dessa människor, även om de inle är många, all få friköpa sinabosläder, då de kan visa på atl deras släkt haft ett mångårigt boende påplatsen, vilket ibland kan dokumenteras ända lill 1700-lalel, Denna dag kan bli en historisk dag. Vi kan -om följer lagulskollels majoritet - ta del första lilla menmycket vikliga steget mol en lagstiftning för människor som troget ochtålmodigt under generationer arbetat för atl få friköpa denjordbruksfastighet, eller den mark med bostad, där de haft sin utkomst och sittboende. Om bifaller lagutskottels hemställan, att hos regeringenbeställa ett lagförslag om bl,a. 1989/90:36 30november 1990 friköp av historiskaarrenden, kommer en stor orättvisa snart alt vara historia. Detskall erkännas alt lagstiftningen på arrendeområdet successivt förbättratsunder . Nugår vi vidare från utskottets sida. Invesleringsfrågorna är av stor betydelseför jordbruksarrendalorerna. Många arrendatorer har gjorlstora investeringar för att kunna följa med i utvecklingen på jordbrukelsområde. Utskottethar haft ett sammanträffande med företrädare för bl.a. jordägare,jordbruksarrendatorer och LRF. Dessa har framhållit att det finns ett stortbehov av regler som skyddar arrendatorernas investeringar. En lagreglering ominvesteringsfrågorna är därför nödvändig. Underpunkten Övriga frågor i utskottets betänkande behandlas två motioner, I en avmotionerna föreslås att en utredning tillsätts med uppgift att föreslåändringar i arrendelagstiftningen syftande till en bättre fungerandearrendemarknad .Den lagstiftning - menar utskottet - vi har fyller högtställda krav på båda parter. Utskottets uppfattning är att en översyn för dagendärför inle är påkallad. Denandra motionen tar upp frågan om förbättringar för jordägaren till självinträdesamt precisering av jordbruksarrendatorernas vårdnadsplikl. Närdel gäller jordbruksarrendatorernas vårdnadsplikt finner utskottet, i likhetmed flera remissinstanser, att dagens lagstiftning fungerar till belåtenhet.Något behov av förändringar är därför inte aktuellt. Detta gäller ocksåförslaget om jordägarens självinlräde. Somjag tidigare nämnt har en hel del förbättringar gjorts påarrendeområdet för ätt stärka jordbruksarrendatorernas ställning. Det kan intekomma i fråga, menar utskottet, att nu-som motionärerna önskar-medverka tillall försämra lagstiftningen till nackdel för arrendatorerna. Med det anförda yrkar jag bifall lill hemställan i lagutskottetsbelänkande på samtliga punkter och avslag på de till utskottsbetänkandet fogadereservationerna. Idetta anförande instämde och (båda () replik: uppehöll sig i sitt anförande kring Gustav ni:sförenings- och säkerhetsakt av år 1789.1 betänkandet Friköp vid historiskaarrenden står på s. 94 att frågan om friköp från en historisk synpunkt ingåendehar utvecklats av med anknytning bl.a. till 1789års förenings- och säkerhetsakt. Vidare står: Enighet föreligger dock om alldet inte låter sig göra att i lagstiftning knyta an till dessa förhållanden.Nog därom. Jagfick uppfattningen att menade att historiska arrendatorerskulle ha ett sämre skydd än alla andra arrendatorer i . Låt ' mig medanledning av detta återigen gå till nämnda betänkande, s. 90. Där slår: Man kaninle påstå att dessa arrendatorer har en osäkrare ställning än andra, Sammaskyddsregler gäller ju för dem som eljest. vara så att innehavare avhistoriska arrenden i praktiken har suttit säkrare än andra arrendatorer medkortare innehav, Itidningen från står under rubriken inne på farligväg: "Arrendatorernahar mycket starkt skydd i lagstiftningen. Att därpå medge att särskildafriköpsregler ska gälla för historiska arrenden öppnar för stor godtycklighet itillämpningen. Delsvenska arrendesystemet är för bra både för näringen och för hugade nystarlareför atl genom klåfingriga politikers agerande riskera sitt rykte och dessutomkunna hamna i . Riksdagenbör alltså avstå från atl ge regeringen i uppdrag att ta fram förslag till enny lag." ÅrOwe motståndare till själva arrendeinstitutet som sådant? Det fannsen glidning i uttalande, så jag undrar: År betänkandel elt förstasteg mot expropriation av all arrenderad mark i ? Om man är negativtinställd till passivt jordägande måste det ju innebära att man är motståndaretill arrenden. Jag bara ställer frågorna. ULLAORRING (fp) replik: Jag anser att gick förbi flera av de frågor jag ställdei mitt anförande. Jag vill därför upprepa dem. Vadavser ulskottsmajoritelen med ordet bostadsarrenden? Jag vill erinra om atldomänverket vid en hearing klart uttalade sig emot att sälja ut bostadsarrendenoch på så sätt gynna vissa människor på fastighetsmarknaden. Denutredning själv har varit med i och som försöker definierabegreppet historiska arrenden kom också fram till att det var mycket osäkertvilka arrendatorer som avsågs. Utredningen sade att begreppet skulle bygga påvissa jordägarkategorier, viss utarrenderingstid vad gäller jordägarna ochviss tids innehav i fråga om arrendatorerna. Ett system som bygger på dessakomponenter skulle dock bU något komplicerat. Jag viU med anledning av detta beOwe atl än en gång precisera begreppet historiska arrenden. Jag anser också att har förbisettden viktiga gruppen bestående av andra arrendatorer, vilken bl.a. togs upp ifolkpartimotionen. Del gäller alt se lill att dessa arrendalorers ställningförbättras och att jordägarna och arrendatorerna själva inomarrendeinstitutets ram kan få fram bättre möjligheter för arrenden. Delta är enfråga som gled förbi alltför enkelt enligt min uppfattning.Utskottet borde ha stälh upp på förslaget om en utredning med uppgift att seöver frågan om en arrendelag samt de regler som gäller inom arrendeinstitutetsram. () replik: Jag viU knyta an till en fråga som jag tog upp i mitt anförande och somOwe inte alls nämnde, nämligen vilka åsikter de som är berörda harom förslaget lill lagstiftning. I min hand har jag den skrivelse somlagutskottet har fått från jordbruksarrendalorers förbund, somorganiserar jordbruksarrendatorer i hela vårt land. Förbundet hade haft tillfälleatt yttra sig över utredningen, men ansåg efter den hearing vi hade i 1989/90:36 30november 1990 våras atl delta var en såviktig fråga atl man eller hösten skickade in en skrivelse lilloss. Man betonade i skrivelsen atl organisationen som sådan är motståndare lillatt denna lagstifining införs. Man hänvisar, som jag nämnde i slutet av mitthuvudanförande, till en undersökning man har gjorl bland förbundels medlemmaroch enligt vilken av SJA:s medlemmar log avstånd från förslaget altlagstadga om friköpsrätt i enlighet med del som reserverade sigför i den utredning som ligger till grund för dagens ställningslagande. Jagvill fråga ; I vilket annal fall skulle man genomföra enlagstifining som man anser vara lill förmån för en grupp emot viljan hos denöverväldigande majoriteten av denna grupp? Har delta förekommit vid någol annattillfälle? () replik; frågar om det är meningen atl all utarrenderad jord skallgå på försäljning. Jag talade ju från talarstolen om vilka det gällde, nämligenarrenden lydande under kyrkan, staten, akademier, fideikommiss och stiftelser.Det är på detta område vi rör oss, icke någon annanslans. Vilar ju inte ställning till lagstiftningen i sig, utan vi - utskottsmajoritetenoch, hoppas jag, även riksdagsmajoriteten - begär atl regeringen skall kommamed en lagstiftning. AllanEkström läste ju upp vad som skrivits om , så jag behöverinle la upp delta ytterligare en gång. Delfrågas också om kyrkan och staten. Representanter från kyrka och stal har ju,när vi har träffat dem, sagt all de inle är motståndare till en lagstiftning.De vill gärna sälja, och de har alltså inget emot att göra del. Men de ansertrots detta inle att vi skall ha någon lagstiftning. "Viinom ", sade i sitt anförande från talarstolen. Omjag inle har uppfattat del fel råder det delade meningar inom på dethär området. Det är väl främst de som har varit på plats, fåll ta del avproblemen och tagit intryck av hur kanske framför allt de arrendatorer somlyder under fideikommiss har del, som tagit ställning för en friköpsrätt fördessa arrendatorer. Del har ofta också de som bor i närheten gjort. ALLANEKSTRÖM (m) replik: Jag frågade om hans instäUning tillarren-deinslitutionen som sådan. Skall del vara krav på identitet mellan ägandeoch brukande? Jag fick ingen reaktion på den uppfattning som redovisades itidningen av . Sammadag fanns det i annonsbladet ATL en artikel under . Där heter det: "Enfriköpslag gynnar bara ett fåtal bönder men sätter hela arrendemarknaden igungning. En lag som i slällel skyddar arrendatorns investeringar skulledäremot komma hela arrendalorgruppen till godo. Denåsikten har jordbruksarrendalorers förbund, SJA, som verkartvingade all la strid för arrendeinstitutet snarare än atl leverera batalj motjordägarna." Del finns här alltså enpåtaglig oro från alla möjliga håll för att socialde- mokralerna i själva verketär på väg att förstöra själva idén med arrendeinstitutet. Något svar på detfick jag inle. MARTINOLSSON (c) replik; Först lill delfaktum alt jag nämnde i mitt anförande. Jagnämnde i de sammanhang där har stått enig. Jag nämnde atl vihar varit pådrivande när det gällt alt få lill stånd förbättringar avarrendelagstiftningen, jag nämnde all vi stod bakom kravet 1983 att den härfrågan skulle utredas och jag nämnde avslutningsvis i mitt anförande alt vialltid har slagit vakt om landsbygdens och jordbruksbefolkningens intressen. Närjag talade om reservationen gjorde jag del i jagform. Jag har inle gjorl någonsom helst sammanblandning av de frågor som partiet är enigt om och de frågordär jag liksom övriga är medvetna om all del inom finns olikauppfattningar. Manredovisar kyrkans inställning på ell vilseledande sätt om man säger atl man harträffat representanter för församlingar eller pastorat som inle har någontingemot atl sälja. Jag sade i mitt anförande all det säkert finns församlingar ochpastorat som vill sälja arrendeställen. Men del avgörande här är om det skallinföras en tvångslag som tvingar kyrkan atl sälja arrendeställen. Iremissyttrandet från kammarkollegiet, som företräder kyrkan, har man klarttagit avstånd från en Ivångslagsliflning - del råder inga som helst tvivel omdel. Jagfick inget svar på frågan, varför man nu vill begära en lagstifining som 85 %av de berörda, alltså medlemmarna i arrendalorers förbund, klart haruttalat sig emot. () replik: redovisade inle, tyckte jag, några principiella skälför en eventuell tvångslag och inte heller vad som ligger bakom skrivningen ibetänkandel. Jag har fortfarande inle fått svar på min fråga om vad som avses.Enligt majoritetens förslag får regeringen faktiskt myckel fria händer. Jagvill särskilt fråga vad som menas med "elt enkelt men från rättssäkerhetssynpunkttillfredsställande inlösensförfarande samt bestämmelser som garanterar en urbägge parters synpunkt skälig ersättning". Hur skall detta kravtillgodoses, ? Jag vill ha elt preciserat svar på del. Detsom sade i sitt anförande om de övriga motioner som kommit frånfolkpartiet och om all förbättra lagstiftningen inom arrendeområdetvar inle riktigt korrekt. och harfaktiskt tillstyrkt förslaget all se över vårdnadspliklen. De har ocksåtillsammans med kammarkollegiet sagt sig vara positiva lill alt se överarrendelagstiftningen. Det är ju ell förslag som majoriteten förkastar. Enviktig fråga gäller också möjligheterna för jordägaren själv i den härarrendefrågan. Jagvill också att skall ulveckla vad talet om bostadsarrendebetyder - hur många är det och vad gäller det för någonting? 1989/90:36 30november 1989 () replik: Om det här får några negativa effekter på arrendeinstitutet är det för tidigt att uttala sig om. Motståndarna till ett förslag lar ibland framsådana synpunkter. Man säger t.ex. i det här fallet att kommer lagstiftningentill stånd kommer arrendeinstitutet alt försvinna och det blir ingenutarrendering. Man får vara försiktig med att dra några långtgående slutsatserav sådant. Låtmig påminna om atl vi hade en debatt här i kammaren omlöntagarfonderna. Man sade då från det parti som AUan tillhör att allaföretag skulle flytta ut ur och att vi skulle få stor arbetslöshethär. Jag släller bara frågan; Vi har löntagarfonder - hur är det ? Jagmenar alltså atl man inte skall dra förhastade slutsatser av det här. Härsägs att det är fråga om en tvångslag. Nej, det är helt friviUigt - denarrendator som vill köpa får köpa; den som inte vill köpa slipper Det är ingettvång. Detär många av arrendatorerna, bl.a. de som arrenderar av domänverket, som säkertinte kommer all friköpa, beroende på alt de är komna, beroende på altdet är fråga om så slora gårdar alt det skulle kosta många miljoner, beroendepå att de inle vill betala sådana summor och beroende på alt de tycker atl dehar det bra som det är. Mende av arrendatorerna som har det allra sämst är de som lyder underfideikommissen. säger att av arrendatorerna säger att de inlevill ha delta. Men fråga då de som ligger under de historiska arrendena -de utgör , lill skillnad från - så får vi se vad vi får förresullal! Förstevice talmannen anmälde att , och anhållitalt lill protokollet få antecknat ätt de inte ägde rätt till ytterligarerepliker. (vpk): I alla lider har frågor som rör jordfördelningen varit en källa lillkonflikter och givit upphov lill mycket starka känslor. Vi vet att de underhistoriens gång har orsakat såväl inbördeskrig som uppror, revolutioner ochkolonialkrig. Atl ha makt över sitt eget liv är för många människor än enfråga om tillgång till jord atl bruka. Atl äga jord som andra tvingas bruka åten är ett uttryck för makt, och ofta innebär det förtryck. Vilalar gärna om vårt eget lands historia som de fria, självägande böndernashistoria. Den svenske bonden har lyfts fram som symbol för allmogen, dvs. Han har också fått avlösa vikingen som den nationella symbolen. Defeodala makt- och ägandestrukturer som rådde i övriga från 1000-taleloch på vissa håll ända in betraktar vi gärna som för oss och vårtland främmande. Denhär historiebeskrivningen är ytlig och falsk. Den förtiger att det här i vårtland rådde ett slavsamhälle långt in genom att ge intryck av trålvar detsamma som avlönad jordbruksarbetare. Den förtiger de jordlösa torparnasoch dagsverksarbetarnas, backstugesittarnas och tjänstehjonens historia, ochden förtiger den rättslöshet och otrygghet som än är en verklighet för mångaarrendatorer. Den förtiger att det har funnits och på vissa håll alltjämt finnsfeodalherrar. Vitror också gärna atl den nödvändiga omfördelning av jord som skett här iSverige har passerat smärtfritt och varit rättvis och att den är fullt genomförd.Vi vill ju gärna se oss som bättre än andra i det här fallet. Vi har ju inlehaft vare sig bondeuppror eller torparstrider, åtminstone inle som iMellaneuropa på 1500-lalet eller för den skull i i början på detta århundrade,för atl nu bara nämna några exempel. Menskiflesreformerna, som pågick , upplevdes nog av många av dem som varinblandade som fruktansvärda övergrepp och ledde tiU personliga tragedier.Alla tyckte nog inle heller att resultatet blev rättvist precis! beskrivit delta tidigare i sill anförande. Frågorsom berör ägande, makt och fördelning av jord går alltså aldrig spårlöst förbi.Jorden föder oss, men ägandet, dvs. besittningen av jorden, förbittrar ochförblindar oss, och den orsakar både bokstavligt och bildligt ett lidande -förr och , överallt i världen. Jagtror inte att någon av oss tycker något annat än alt bönder, Perusindianer och lantarbetare har räll till jord atl bruka och leva avoch att de har rätt alt äga den jorden. Åtminstone de flesta av oss kan nogenas om att en rättvis fördelning av jorden är både nödvändig och avgörande föratt del skall vara möjligt för människor att försörja sig och föratt deras levnadsförhållanden skall bli värdiga. Menhar då dessa principiella ställningstaganden med all göra? Jo,fru talman, del har de faktiskt. Vi skall nämligen fatta beslut omhuruvida vi skall göra upp med en av de sista resterna av feodalismen i ,huruvida vi skall göra det möjligt all skapa rättvisa för några hundratalarrendatorer och om vi skall genomföra en sentida jordreform. Vi skall beslutaom huruvida vi äntligen skall vara villiga att rätta lill missförhållanden somgäller jord och jordägande och som i många fall går upp lill iliden. Fråganär om människor vars släkt i generationer har arrenderat jord och bostad avsamme ägare, skall få rätt att köpa den jord han och hans släkt brukat ochvuxit samman med. Det handlar inle om arrenden över huvud laget, det handlarinle om gratis överlåtelse utan om en rätt till friköp av historiska arrenden.Del är viktigt atl poängtera detta. Detär nu vpk först gjorde uppmärksam på problem isamband med arrenden av mark och bostadshus. har vi åtskilligagånger i motioner krävt friköpsrätt för historiska arrenden. Under senare århar vi till vår tillfredsställelse fåll sällskap i kampen för friköpsrätten avbåde socialdemokrater och centerpartister. Jag vill i detta sammanhangsärskilt uppmärksamma insats, som jag tror har varit av storbetydelse för atl socialdemokraterna nu har tagit ställning för rätten attfriköpa historiska arrenden. Motståndetär dock så gott som massivt från de borgerliga partiernas sida. Det ärbeklagligt, fru talman, atl det nu inte är ett enigt utskott som står bakomlagutskottets belänkande. Dock är det väl för mycket begärt att mo- deralerna,om så bara en endaste gång, skulle ställa sig på de svagares sida och försvaraderas rätt lill trygghet och ägande. Hur kan exempelvis i sin argumentation moträtten atl friköpa historiska arrenden använda liknelsen mellan hyreslägenheteroch bostadsrätter? Ena dagen talar de sig varma för all hyresgäster i hyreshusskall kunna friköpa sina lägenheter och omvandla dem till bostadsrätter, föratt sedan, som , motsätta sig all några arrendatorer skall få rätten atlfriköpa de gårdar de bebott och odlat i generationer. Detta är mig en fullständiggåta. Den så omhuldade rätten till egendom gäller uppenbarUgenenligt och endast för somliga. I del här fallet gällerdel bara dem som besitter väldigt slora egendomar, exempelvisfideikommissarier, kyrkan och domänverket. I reservationen som också undertecknats av centerpartistertas dessutom lill brösttoner. Del talas om exproprialionsliknande ivångsförvärvoch angrepp på annans ägande, del talas om ivångslagsliflning. i eltanförande hör vi i,o,m, talas om stöld. Del är inte någon måtta på vilkaförfärlig-heter dessa jordägare skulle drabbas av om arrendatorerna fick rättatt friköpa gårdarna. Nej, det är mycket som är märkligt i denna argumentation,fru talman. Alt liberalerna skulle vara de som längst skulle slå vakt om defeodala herrarnas ställning i det här landet hade jag faktiskt inte väntal mig.Precis de argument som förs fram i reservationen använder sig de stora jordägarnaav i när det blir tal om jordreformer där. Det hela är närmastpinsamt. Från vissa håll har det hävdats atl det inle behövs någonfriköpsrätt. Exempelvis menar kyrkans företrädare, som är stora jordägare, atlderas arrendatorer inte vill friköpa. Att därför dra slutsatsen att det äronödigt med rätt till friköp av historiska arrenden är fel. SäkerUgen harpriset spelat stor roll för arrendatorernas inlresse av ell friköp när delgäller de tidigare nämnda exemplen. Sätts priset efler marknadsvärde och inteefter brukningsvärde tvingas nog tyvärr många arrendatorer all tacka nej tillfriköp. Nej, fru talman, nödvändigheten av all friköpsrätten blirlagstadgad och reglerad är uppenbar. Det finns arrendatorer som envist nekasfriköp . Därför är del med stor tillfredsställelse jag nuyrkar bifall till lagutskottets betänkande och avslag på reservationerna. ankommer det på regeringen att utforma förslag pålagstiftning och därefter återkomma till . Jag förutsätter atlregeringen nu verkligen bemödar sig och inle förhalar frågan ulan snarastpresenterar en proposition i . En av de sista feodala kvarlevorna hardå försvunnit från vårt land. Det kan tyckas som en tanke, men kanske är detbara en tillfällighet: skall vi ta ställning lill kungadömetsavskaffande. Vilken dag blir vi mogna alt helt och hållet göra upp medfeodalismen i ? ULLAORRING (fp) replik: sade med styrka i rösten alt vi nu äntligen skallgöra upp med del feodala system som råder i . Jag måste tillbakavisadessa synpunkter. Friköp handlar om frivilhga åta- ganden mellan den som säljeroch den som köper varan. Det är den liberala uppfattningen. Vi tillämpar inleett tvångsförfarande sådant som vill stå för, glömmer också hell och hållet bort den Europakonvention som Sverigehar anslutit sig till. Vi har gjort ett klart ställningstagande för alt fysiskoch juridisk persons rätt till egendom skall lämnas oinskränkt. Jagvill än en gång säga till både och all eltköpeavtal bygger på frivillighel, all den ena parlen vill sälja och all denandra parten frivilligt kan köpa. Del kommer den här lagen inle alt innebära.Del är på samma säll med fallet med hyreslägenheter. Också del bygger på alldel finns en som frivilligt vill sälja och en som frivilligt vill köpa. Del är folkpartietsinställning. Jagskall inle bemöta de andra frågorna. Jag vill bara säga all den friköps-linjesom nu drivs av kommunisterna och socialdemokraterna innebär eltexproprialionsliknande förhållande. Då är del inle längre fråga om frivillighet.Vi i tycker att människor frivilligt skall få avgöra om de villsälja eller köpa. ELISABETHPERSSON (vpk) replik; säger; Vi tycker alt människor frivilligt skall få avgöraom de skall sälja eller köpa. Ja,men del är ju faktiskt på det sättet alt här har de här människorna velat fåköpa i långliga tider, men de har inte fått göra del! De har inte kunnat kommafram på frivillighetens väg, därför all starka ägarkrafter har gått emot detta. UllaOrring glömmer också de historiska orsaker som ligger bakom. Det handlar mångagånger inle alls om glasklara ägarförhållanden, utan det är i några av de härfallen urgamla tvister som ligger bakom. Delhjälper inle hur ofta upprepar försöket atl logiskt ursäkta sittställningslagande om ivångsförfarande. De som verkligen har utsatts för tvångetär faktiskt de arrendatorer som har velat friköpa sina gårdar men hindrats atlgöra del. Jag skulle fakliskl vilja uppmana altläsa en bok av som heter Högt bland Saarijärvis moar. Där beskrivspå ett otroligt fascinerande säll just hur del kan ha gått lill med brukandetav jorden, vems arbete som har skapat värdena osv. Jag är övertygad om att UllaOrring skulle få sig en tankeställare om hon satte sig in i . () replik: Jag behöver inle alls ursäkta mitt ställningslagande, ElisabethPersson. ställningslagande är atl värna om äganderätten. Del ärnågol ganska självklarl för oss liberaler. Jagvill erinra om atl det har funnits möjligheler för den härgruppen av arrendatorer också all friköpa sina ställen. Det har jag redovisat imitt anförande. Jagtycker också all gör saken alldeles för enkel för sig genomatl hell hoppa över de övriga krav som vi från har framfört, omjordägarens självinlräde, om vårdnadsplikl och förlängning av ar- 1989/90:36 30november.1990 rendeavtal - allt somfinns dokumenterat i reservation nr 3, som EUsabeth inte har velatställa upp för. Jagtycker del är elt ensidigt ställningstagande gör i den härdebatien. Vi i är för äganderätten, och den äganderätten bygger påatt den som vill sälja skall kunna göra det frivilligt. Det skall inte skeunder tvång, vilket det här förslaget kommer att innebära. CARLG (): Jag har redan instämt i anförande, men jag tycker delfinns anledning att göra det ytterligare en gång. Nogtycker jag alt det var litet oförsiktigt av att avfärdafarhågorna om effekterna av lagstiftningen med all jämföra med löntagarfonderna.Om vi har något aUmänt, stort problem i , så är det vårtnäringslivs brist på vilja att investera i och svenska företags storainvesteringar utomlands i slällel. Ibetänkandet finns en mening med följande lydelse: "Också arrenden som iframliden fyller kraven bör således kunna ge rätt lill friköp."