prot · GD0963 · 1989-12-31 00:00:00 — Denna torsdag vaknar de upp för att upptäcka attregeringen tillgripit rena kristidsregleringar Det är väl egentligen bararansoneringskupongerna och cikoriakaffet som saknas. Vad skulleregeringen ha gjort i stället? BengtWesterberg talade om det i debatten i går. Det var att lägga förslag som hade stimulerat utbudet avarbetskraft, förslag som hade inneburit en åtstramning i budgeten genomnedskärning av utgifter - inte genom höjda skatter - att avveckla monopol ochregleringar i den offentliga sektorn och naturligtvis skulle den förträffligaskattereformen ha kommit , så att den nu hade varit i fulltsving och kunnat ge effekt på tillväxt och välfärd. Det skulle alltså ha varit en kombination av åtgärder somhåller nere statens utgifter och skapar utrymme för expansion av enskildamänniskors uppfinningsrikedom och ansvarstagande och deras möjligheter attsjälva välja. Och det förslaget skulle ha kommit medantiderna var goda för förändringar av det slaget. har vi skummat grädden av sådanamöjligheter och är nere i blåmjölken. Det är sanningen om tillståndet i svenskekonomi när vi nu möter 90-talets många svårigheter! skulle nu behöva en stark regering. 1stället har nationen begåvats med en regering som. till följd av egnaförsummelser, i panik drar i alla nödbromsar den kommer åt. Det vore väl likabra att låta den stiga av tåiiet. Prot;1989/90:63 AnL 4GUNNAR (); "Vi har arbetat svensk ekonomi urkrisen! Vi har lyckats med den tredje vägens politik!" Detta är uttalandensom vi har hört från socialdemokratiskt håll och frånfinansministern. Det har förts fram ganska glättade budskap om hursocialdemokratin har lyckats bäst i världen. De uttalandena står i bjärt kontrastmot det som vi har hört från finansministern. Det beskedet från den socialdemokratiska regeringen harlett till en övertro på de ekonomiskt tillgängliga resurserna. Det är svårtatt kritisera enbart de fackliga organisationer som trott på regeringens ord. Först började regeringen upptäcka attfinansministerns friserade budskap skapat problem, och den föreslog då ettfinanspolitiskt åtstramningspaket som också innehöll en rad utbudsstimulerandeåtgärder, t.ex. på arbetsmiljöområdet. Då tog sitt ansvar för landets ekonomi. Då valdeandra partier att stå vid sidan om och säga att det inte behövdes någraåtgärder, lade regeringen sitt budgetpaket som är mer att betecknasom ett delningsexemplar - så ofärdigt som det är Tydligen gjorde den så iavsikt att se om de andra partierna har några idéer som regeringen kundeanamma. Egna saknar den som bekant. I den s.k. budgetpropositionen säger regeringen:"Innan åtgärder vidtas bör överläggningar mellan regeringen ocharbetsmarknadens parter prövas." Vidare sägs "att regeringen utgårfrån att parterna" osv., dvs. den hoppas att parterna skall sköta det somfinanspolitiken inte har klarat av. Om inte parterna gör det, säger regeringenvidare i propositionen, då skall regeringen klargöra vad som skall hända. Där är vi alltså . Efter att tidigare inte hapresenterat sina förslag, efter det att oppositionen har presenterat sina.efter det att Hagasamtalen singlat ut i Hagas parker då först orkar en svagregering presentera dagens krispaket. Då ryker den svenska modellen! Man fårleta efter en mer handlingsförlamad finansminister! Hans agerande påminnermera om musikalen . Men,finansministern, verkligheten kan man inte stoppa. Det svenska samhället präglas för närvarandeav en allmän osäkerhet och oroskänsla. Det framgår nu med all önskvärdtydlighet att regeringen har tappat greppet om utvecklingen. De negativa effekterna av den s.k. tredje vägens politikblir nu allt tydligare och allt allvarligare. Beträffande bytesbalansen får viständigt nya och allt mörkare prognoser Regeringen själv bedömer attunderskottet kommer att uppgå till . De flesta spärrar verkar också vara släppta påarbetsmarknaden. Avtalsrörelserna tycks mer och mer präglas av diskussioner om"vad andra grupper fått" och alltmer utav kompensationstänkande. Vi ser nu att Hagasamtalen inte gav något påtagligtresultat. Det är självklart att parterna inte heller har samma respekt för enregering som saknar majoritet i . Det är ju också en av förklaringarnatill misslyckandet. Regeringens allmänna inriktning av budgetpolitiken desenaste åren har inneburit en tendens att hänskjuta allt fler delar avbudgetpropositionen till kompletteringspropositionen.I år är detta mer framträdande ån tidigare, Icke-politiken i det framlagda försöksutkast som mankallar budgetproposition ger knappast någon ordentlig information om vadregeringen föreslår beträffande den ekonomiska politiken. Vi får inte hellerveta något om näringspolitiken, regionalpolitiken, livsmedelspolitiken ellerforskningspolitiken. På alla dessa viktiga punkter har man standardsvaret:"Regeringen avser att återkomma," Det år det enda besked som ges. Klart står redan att 1990 kommer att innebära ganska storapåfrestningar för många låg- och medelinkomsttagare. Framför allt är detskattereformens effekter som kommer att slå igenom. Det finns anledning att återkommatill detta i replikomgången. Men låt mig något kommentera det paket som regeringenpresenterar . Att detta paket är ett direkt resultat av en felaktiglångsiktig ekonomisk politik framstår nu som självklart. Det är också ett bevispå de spänningar som finns inom socialdemokratin och den kraftlöshet sompräglat en minoritetsregering . När det gäller prisstoppet har vi från sida iriksdagsbehandlingen för ganska sedan sagt att prisreglering skallanvändas med betydande försiktighet och i första hand i samband med krig ellerkrigsfara eller annan mycket allvarlig situation. Vi tror inte att det är ettverkningsfullt redskap. Det är ju en sak att försöka hoppa upp på en tiger, mendet är en annan sak att försöka hoppa av den. Jag tycker att det faktisktgäller när regeringen nu föreslår prisstopp. Beträffande lönestoppet innebär ju det att statsmakternaingriper i den fria förhandlingsrätten. Det är ju precis det som man anklagarThatcher för och som också skedde i . skulle försöka tämjafacket. Det är just det som en socialdemokratisk regering i nu skallgöra - nu skall man tämja facket. All agitation mot konservativa krafter ochmot kommer ju att vara ganska verkningslös i fortsättningen,efter det ingrepp som regeringen nu gör. Ni kommer inte att vara trovärdiga pådet området. Problemet med lönestoppet är att man inte angriper rotentill det onda. När stoppet hävs. kommer troligen de krav som har ackumuleratsunder tiden att slå igenom. För kommunerna innebär detta i kombination med ettkommunalt skattestopp att pressen på kommunerna blir enormt stor. När det gäller utdelningsstoppet hör det till saken att viännu inte har sett förslaget utan får kommentera det tal som finansministernhar hållit här Men förslaget betyder uppenbarligen att man innehåller 5miljarder kronor i utdelningar, tydligen för att komma åt aktieägarna. Men närvinsten då kommer att ligga kvar i företaget, kommer väl aktievärdet att stigai stället. Och för den som vill realisera det är det ju bara att säljaaktierna. Det är ju inget sätt att komma åt problemet, och diirföriir förslagethelt verkningslöst. Och det saknar fullständigt fördelningspolitisk effekt.Tvärtom kan ju de som vill realisera sina tillgångar sälja ut sina aktier - ochdå har man verkligen inte fått någon som helst fördelningspolitisk effekt. 1 fråga om arbetsgivarinträdet har vi från sidaföreslagit en modell som innebär en period. Men jag vill gärna säga att i en situationdär konjunkturendämpas är den föreslagna åtgärden ga-..-ka dålig. Vi accepterar inteatt man får en sådan åtstramning som det här förslaget innebär för de små ochmedelstora företagen. Detta är ju ett rent dråpslag mot småföretagen, om maninte ser till att minska arbetsgivaravgiften i tillräcklig omfattning. En förstaförutsättning är ju att man håller dessa företag skadeslösa för det härförslaget. När det gäller hyresstoppet skall man uppenbarligen göraundantag för de effekter som skattereformen får. Det är ju inte litet. Först ärdet byggmomsen på ca 5 miljarder, sedan är det momsen som drabbar boendet - pävatten, sophämtning, avlopp och investeringskostnader. Och sedan är det helaräntebidragsbiten, fastighetsskatten och reavinstskatten. Allt detta skallalltså undantas. Man frågar sig: Vad blir det kvar? Det skulle vara intressantatt höra finansministern redogöra för de effekter som detta får - och deväldigt svåra gränsdragningsproblem som förslaget medför Jag har en känsla avatt man kommer att bygga ut byråkratin ganska duktigt på det här området. Hur mångamiljarder som det hår verkligen blir i undantag tycker jag också är någontingsom kräver en förklaring. Beträffande det kommunala skattestoppet vill jag säga attkominunerna har ett negativt finansiellt sparande. De tär alltsåredan nu på tillgångarna. hade man ett minus på 10 miljarder och för1990 räknar man med ett minus på Under 1990förlorar kommunerna ungefär 1 miljard på skattereformen. Även om det skallregleras senare, innebär reformen detta . Om man inför skattestopp som reformens effekterinte kompenseras fullt ut och lönestoppet inte påverkar påbörjadeförhandlingar på det kommunala området, blir situationen oerhört kärv. Det stårfullständigt klart att regeringens löfte - eller om det nu var målsättning -när det gäller barnomsorgen kommer att svikas. Att i detta läge dra inytterligare miljardbelopp från kommunerna, som föreslår skulle i såfall bli förödande. När det gäller överhettningsavgiften har vi från centernssida varit positiva till en överhettningsavgift i . Men vikräver också en uppföljning, och vi har inte sett de effekter som detta beslutgav; dem vill vi se innan vi tar ställning till regeringens förslag. Slutligen konstaterar jag att tydligen skallfungera som ett transportkompani åt en kraftlös regering. Inom tre fyra dagarskall regeringen besluta om de här förslagen över en helg. Det är ju mycketkonstigt. Jag förutsätter då att det kan ske partikontakter över hela helgenför att man skall kunna få en redogörelse för vad förslagen i detalj får föreffekter, så att utskotten skall kunna göra en seriös behandling. Nog är det egendomligt, herr talman, att alla förslag somkommit från finansministern skall behandlas under stortidspress. Och vad är det som gör att förslag inte längre tålen seriös granskning i ? AnL 5 (vpk): Detta är verkligen omprövningens tid på mångasätt. Själv fick jag börja med att ompröva mitt färdigskrivna tal i går; det ärnämligen inte aktuellt . Under gårdagens debatt hänvisade många talare tillomprövningens tid och situationen i öst. Det var ett sätt att försöka komma åtmitt parti. Vi kommer säkert att få sådana slängar här också, så jag kanbörja med att hänvisa till situationen i öst. I en situation präglad av kriser har man ocksårundabordssamtal. De run-dabordssamtalen sker under direktsändning i TV, så attalla människor kan vara med och se hur diskussionen går och vilka beslut somfattas. Här i förs krissamtalen bakom lyckta dörrar på . Vi iriksdagen får nöja oss med att lyssna på nyheterna och se om vi kan få någraknapphändiga rapporteringar om hur samtalen har gått. fick vi ett besked om hur regeringenskrispaket skulle se ut. Då kan vi konstatera att det var en månad sedanstatsbudgeten lades fram. Sedan har Hagasamtalen ägt rum, och det händeringenting. Därpå händer allt på , och vi får här kl. 9 höraom finansministerns krispaket. Regeringen kan knappast begära att vi skallkunna ha ett klart besked och ge en reaktion till regeringen på det härkrispaketet, det är en omöjlighet. Det handlar också om demokrati, och dethandlar om möjligheter- vad det är skall besluta om ochvad regeringen beslutar om. En sak vet jag i alla fall. och det är att avgörhur lång motionstid vi skall ha på ärendena. Och som det har ryktats - jagkunde inte höra något besked från - skulle alltsåmotionstiden gå ut och utskottsbehandlingen ske och beslutfattas . Det är orimligt, det sätter demokratin helt ur spel. Jag sade att det för vårt parti är svårt att ge en klarreaktion på detta förslag, utom på en punkt, nämligen när det gäller ingreppeni den fria förhandlingsrätten för facken. Det skall svida i skinnet på dem som strejkar, förklaradepå sin tid den borgerliga regeringen. Och går den socialdemokratiskaregeringen ett steg längre. Strejkrätten avskaffas tills vidare i något somfaktiskt påminner om undantagstillstånd. De som ändå strejkar skall bliordentligt skinnflådda, lovar finansministern. Jag kan ge finansministern ettklart besked på den punkten om att vpk aldrig kommer att medverka till någotsådant. I övrigt vill jag ställa några frågor. Vad kommerskattestoppet i kommunerna att få för effekt på barnomsorgen, på sjukvårdenoch på äldreomsorgen? Partisekreterarens svar på nyheterna var intetillfredsställande. Jag tyckte faktiskt att hans tal var rent nonsens när hantalade om allas vår skyldighet att se till att kommunerna kan genomföra sinaambitiösa planer när det gäller barnomsorgen. Vi vet att det står 100 000 barni kö ute i landet och väntar på en barnomsorgsplats. Hur skall det gå med ettskattestopp i kommunerna? Det är personalbrist på dagis. Den enda möjlighetenatt få tillräckligt med personal är att man kan locka med löner är Kommunalvisserligen undantaget från lönestoppet, eftersom har påbörjatförhandlingar. Men får ju förhandla under galgen, eftersom förbundetvet att om det tar ut mer kommer det att få en direkt följd på verksamheten.Personalen får göra avvägningar En anständig lön som går att leva på innebärett mindre antal platser på dagis för barnen. Det innebär ingen friförhandlingsrätt det heller. Vilka effekter får skattestoppet på sjukvården? Vi stårinför en äldreexplosion. Antalet människor ökar under denärmaste åren. Och vi vet att människor använder av sjukvården.Enbart den ändrade åldersfördelningen gör att sjukvården måste expandera ochöka. och det är bråttom. Det måste ske , om vi skall ta hand om alla äldreoch sjuka. Hur kommer det att vara möjligt med skattestopp? Lönestoppet drabbar ju inte alla människor lika.Skatteomläggningen, som sossarna har genomfört med hjälp avfolkpartiet, med marginalskattesänkningar för de högavlönade. innebär- vilketvi kan läsa i - att högavlönade inte behöver någralöneökningar för att klara sin köpkraft. De kan t.o.m. stå ut med vissalönesänkningar. Men folket inom vården, inom barnomsorgen och bankfolket - desom har löner på . - klarar sig inte löneökningar för attkunna betala marginalskattesänkningarna för de högavlönade. Vårt sjukförsäkringssystem har länge varit föremål förmassiva attacker från borgerligheten. Borgerligheten har velat komma åtsystemet och talat om hur sjukförsäkringssystemet missbrukas. Det sägs att vilitet till mans nog är hemma utan att vara sjuka baraför att sjukförsäkringssystemet är så förmånligt. Attacker har förberetts omatt arbetsgivarna skall få ta över ansvaret och införa karensdagar, ändrasystemet eller något annat. har delvis gått på den här borgerligamyten om att sjukförsäkringssystemet missbrukas. Den här kampanjen och dessa uppgifter bygger på siffrorfrån , I statistik finns de 300000 människor med som står utanför arbetsmarknaden. Räknar man in dessamänniskor i sjukförsäkringsstatistiken, då är det sant, då kommer vi upp i högatal, men detta är fråga om människor som inte finns ute på arbetsmarknaden. Detriktiga är att titta på , arbetskraftsundersökningarna. Om man tittar pådessa siffror kan man se att sjuktalet för dem som jobbar ligger oförändrat på16 dagar per person och år. Det är skillnad. Det har inte skett något på . Detta tal är oförändrat. Den borgerliga propagandan och myten för attkomma åt vårt sociala trygghetssystem har gått på och tar nu chansen attändra sjukförsäkringssystemet. Inom vpk är vi överens om att det behövs ett annatskattesystem som innebär att man beskattar kapitalet och att man tar ut mindreskatt på arbetet. Vi tycker också att det behövs en annan ekonomisk politik, enpolitik för rättvisa. Jag började, herr talman, med att säga att vi nu lever iomprövningarnas tid. Vi ser fram emot att omprövningens tid snart når ocksåsocialdemokratin. Anf, 6 (); Vi har kommit hit med önskan om att få ensaklig och konstruktiv debatt om våra gemensamma problem. Vi har ju ekologiskaproblem, de som har med vår överlevnad att göra, och vi har ekonomiska problem.Ekologin och ekonomin kan inte längre hållas isär. Utan fungerande ekologiskasystem faller också ekonomin ihop. Av denna grundläggande kunskap har vi intehört något . Det finns uppenbarligen ett behov av att blundaför den ekologiska verkligheten, och det finns ett behov av verklighetsflyktnu när miljöförstöringen tränger på. Vi i har skuldsatt oss på två sått. delsekonomiskt, dels ekologiskt. Den ekonomiska skuldsättningen syns mycket tydligti bytesbalansunderskotten. Vi måste låna pengar för att kunna konsumera mera.Det kan vi i längden inte hålla på med. som vi konsumerar väldigtmycket unnar vi oss stora utsläpp av olika slag. Våra hav dödas av kväve ocholika gifter, och fisket tynar. Vi vet hur det står till med markförsurningenoch försurade brunnar och vi vet att människor far illa i våra storstäder pågrund av de massiva utsläppen från trafiken. Vi måste alltså påbörja en dubbelskuldsanering i . Vi måste börja ta itu med såväl de ekologiska skuldernasom de ekonomiska skulderna. är det tursamt nog på det sättet att de åtgärder som vikan vidta i det korta perspektivet också kan stännna mycket bra överens med delångsiktiga målen som vi borde ställa upp. Vi har under ägnat ossåt ett krig mot biosfären. Det kan vi inte fortsätta med. Vi har genom en starköverkonsumtion skaffat oss stora problem med bytesbalansen. Vi importerarmycket mer än vad vi kan exportera. Vi kan inte fortsätta med det. Det endavettiga sättet att komma till rätta med dessa problem är att börjaminska den materiella förbrukningen i samhället. Om detta har ingen av deföregående talarna sagt ett enda ord. Ingenting har sagts om de grundläggandeproblemen som är orsak till att vi har den nuvarande situationen. Vad skulle vi då kunna göra för att minska den materiellakonsumtionen och förbrukningen i samhället? Det finns många olika sätt. En avde stora mängderna förbrukningsmaterial är de fossila bränslena. Vi kan vidtaåtgärder pä olika plan. Vi kan sänka hastigheten på våra vägar, och vi kanbygga ut den kollektiva trafiken för att successivt minska den typen avförbrukning. Regeringen har kommit med en lång rad förslag. Vi ställeross grundläggande tveksamma till om dessa förslag på något avgörande sättkommer att hjälpa oss ur en bytesbalanskris och den ekologiska risken. Vi måstegemensamt hitta vägar för att komma ur krisen. Det går inte enbart med den typav åtgärder som regeringen föreslår. Vi måste alltså försöka inse att vi har ettframtidsansvar, inte ett konsumtionsansvar Vi måste också inse att vi har ettsocialt ansvar inte bara ett EG-anpassningsansvar. Vi måste angripa de socialaorättvisor som det nu planerade skattesystemet innebär. har redani våras, när regeringen kom med sina förslag till åtgärder för åtstramning,sagt; Vi ställer upp. men det måste bli en grön profil. Vi måste börja ta tag ivåra miljöproblem, ekologiska problem. Men regeringen valde inte det.Regeringen valde att gå ihop med om det tokiga tvångssparandet. Ihöstas var det dags för skattediskussioner. ställde åter upp ochsade; Vi är villiga att diskutera ett nytt skattesystem, men vi måste få enklart grön profil, så att vi kan börja angripa de grundläggande systemfelen idet svenska samhället. Men regeringen valde bort detta alternativ och gick ihopmed de tillväxtkonserverande krafterna i samhället, nämligen . Vitycker att det var synd. Regeringen har haft alternativ men har inte tagit varapå dem. Men vi är fortfarande intresserade från sida att påallvar 1989/90:63 8februari 1990 diskuterahur vi skall komma till rätta med våra grundläggande problem i den svenskaekonomin och den svenska ekologin. Vi säger så här: Vi är tveksamma till de åtgärder somregeringen har föreslagit, därför att vi inte tror att de leder rätt, i denriktning som vi vill. Vi anser att det år olyckligt att gripa in så allvarligtsom regeringen har gjort i fråga om fredsplikten på arbetsmarknaden. Vi måste istället försöka arbeta fram ett system på arbetsmarknaden där man samordnaravtalsperioderna så att man kan avsluta och börja . Då slipper vi enspiral där den ena avtalsparten jagar den andra. Vi måste också komma bort frånprincipen att ha olika inflationsklausuler, som gör det möjligt att sätta igång med nya förhandlingar om inflationen har gått upp ett snäpp. Det tror jagär betydligt mycket bättre än att tvinga arbetsmarknadens parter så somregeringen nu har föreslagit. Det kommunala skattestoppet tror vi också ärolyckligt. Det borde vara så att kommunerna ges ökad beskattningsrätt, att deåterfår sin beskattningsrätt på juridiska personer och fastigheter. Vi måstekunna ha förtroende för dem som arbetar på det kommunala planet. Vi anser inteatt vi skall sitta här i och bestämma över kommunernas ekonomi. Vitalar varmt om kommunernas självbestämmande. Men vad är detta? Jo, det är attta bort det. Vi kan inte se det som en god utveckling för landets demokratiatt göra på det sättet. Vi reagerar mycket starkt på kravet att vi redan kl. 17.00i morgon skall avlämna en motion om lönestoppet. Det blir ju en parodi pådemokrati. Vi från sida har inte den minsta chans att sammankallavåra förtroendevalda runt om i landet för att diskutera denna allvarligafråga. Det minsta man kan begära är att vi får en tidsfrist, så att vi kanarbeta och kontakta våra förtroendevalda för att diskutera frågan.Jag tycker att det vore rimligt att avvisade kravet på en så snabbmotionsbehandling. Vi är mycket intresserade av en långsiktig diskussion omhur den svenska ekonomins grundläggande problem skall lösas. Tyvärr måste visäga att vi, som jag sade tidigare, är mycket tveksamma till regeringens linje.Vi tror inte att det är den medicin som vi behöver. Om vi skall komma ur våraproblem med bytesbalans och ekologiska problem är vi tvungna att börja angripaden överkonsumtion som vi unnar oss i det här landet. Tack för ordet! De borgerliga partierna har använt väldigt stora ord och tagit till mycket långtgående argument i sinkritik av regeringen. Kanske inte helt oväntat nådde man nya höjder . Regeringenhör avgå, säger . Regeringen förvandlar till enöststatsekonomi, säger den som vanligt mycket nyanserade . Manundrar vilken täckning de borgerliga partierna har för sina stora ord och försina våldsamma utfall. Mitt intryck är i själva verket att man håller på attprata sig in i borgerlighetens kris. För är man så skräckslagen inför denpolitik som regeringen står för. borde man nu - man har ju haft tid på sig -samla sig bakom det politiska alternativ som skall rädda från denkatastrof som utmålas. Moderaternavisar vågen, säger . För vem visar man vägen? Är beredd att riva upp skattereformen,slå sönder vården och omsorgen för att få nöjet att följa efter ? Hurär det med centerpartisterna - går de en enda meter längs väg? Det finns dokument som visar hur de borgerliga vägarna serut, för de är rätt många. Det enda man i sina motioner är ense om detta nådensår är, hör och häpna, att avveckla löntagarfonderna och sälja ut statligaföretag och skogsegendom. Men man ger inte ens sken av att man tror att detskulle vara något svar på de problem som vi har i den svenska ekonomin.Inflationen, försämringen av utrikesaffärerna ändras ju inte en enda krona omProcordia ägs av ! När det gäller de stora frågor som under dennavår och under detta armaste avgöra-skatter, energi och EG-spretar det åt allahåll. Detta år är det två borgerliga regeringar sprack just påfrågan om skatter och energi. Jag tycker att det år särskilt illavarslande -något som har anledning att tänka på - att både moderaternaoch lovar att riva upp skattereformen men på helt olika sätt, om detskulle bli regeringsskifte. Det är med viss förundran jag läser hur ser påfinanspolitiken. gick till våldsamt angrepp på regeringens budget ijanuari.