prot · GD0967 · 1989-12-31 00:00:00 — När det gäller de människor som är beroende av alkohol ochsom kör bil oavsett om de har körkort eller inte återstår det alltså atl läggafram ett konkret förslag om en bra och konstruktiv behandling. Men del gällerockså att visa att samhällets avsky för den här typen av brott är så stark attvi är be- redda atlvärdera upp straffet, att medverka lill ett ordentligt straff. AnL 9 () replik; Promilletänkandet måste upphöra. Det har jagoch även andra framfört här. Men med det förslag sorn nuföreligger upphör inte promilletänkandet. kan man förlära både öloch vin och ändå hamna under den straffbara gränsen. Del gör all man fortsätteratt spekulera i hur mycket man kan dricka. Man frågar sig: Hur mycket kan jagdricka för att ändå kunna köra bil? Vårt budskap måste således vara entydigtoch klarl, inte minst för att ungdomarna skall förstå detta. sade att olika undersökningar visar allfaran inträder vid 0,3-0,4 %o. Men den undersökning som har gjorts i Englandvisar atl del när del gäller unga och ovana förare börjar bli farligt redan vid0,1 %o. Mot den bakgrunden tycker jag att vårt förslag till gräns är rikligt.Då klarar man också kraven på rättssäkerheten. Jag fick inte något svar på mina frågor omtrafikintensiteten. Utskoltsmajoriteten skriver: Med tanke pä den ökadetrafikintensitelen är det inte meningsfullt atl sänka promillehalten till 0,1. Så till detta med irafikkonlroller och till diskussionen omhuruvida det skulle vara svårare att ta hand om dem som har 0,1 7oo än dem somhar ,o. Vad är det för skillnad i det fallet? Inte heller den frågan fickjag någol svar på. Del är bra att är ett föregångsland. skallju vara det i mångt och mycket. Det är alltså bra att vi är ett föredöme även idet här avseendet. När det gäller rattfylleri och grovt rattfylleri visarstatistiken att i av fallen är promillehalten högre än 1. Det visar klartatl där inträder den verkligt stora faran ute i trafiken. Därför är detriktigt att tala om grovt rattfylleri. Konlraklsvården har nämnts här Det är en bra påföljd undervissa omständigheter, bl.a. när det gäller alkoholmissbrukare. I stället föratt döma till fängelse kan man upprätta ett mycket hårt kontrakt. En vårdplanmåsle följas. Om så inte sker blir påföljden i stället fängelse.Kontraktsvården är alltså ett bra alternativ som kan kombineras med andraformer För övrigt är det, som sagt, viktigt att få slut påpromilletänkandet. Enda sättet att åstadkomma det är att ha en gräns vid 0,1%o. 10BERITH (vpk) replik; Vad vi verkligen har klart för oss ärju att alkohol är elt gift sorn bedövar nervcenira i hjärnan. Därför är detabsurt, ja, befängt, atl föra en diskussion om farligheten vid olikaberusningsgrader Alla berus-ningsgrader är ju trafikfarliga i vår kompliceradetrafikmiljö. Ett viktigt resultat kan utläsas av den s.k. riskkurvan -den undersökning som man hänvisar lill även i betänkandet. Såväl vidarrangerade experiment i laboratorier som i trafiken kan man konstatera att delmed en ökad alkoholhall i blodet blir en progressiv försämring beträffandeförarfunktioner, förarbeteende och olycksrisker Det harmer och mer framgått att det inte handlar om elt tröskelvärde utan 2 protokoll 1989/90:67 attförsämringen låter sig påvisas över hela skalan. Över huvud tagel är diskussionenom att farligheten inträder vid en viss gräns i hög grad absurd. Vidare är detcyniskt atl använda sig av statistik över antalet olyckor, och då framför alltolyckor med dödlig utgång. Om bara elt enda liv kan räddas genom ell förbudmot alkoholförtäring före bilkörning är det tillräckligt för att en gång föralla så att säga göra upp med alkoholen och sälla gränsen så lågt som möjligt. Det är inte den hearing somutskottet hade som är orsaken till att utskottet har gått längre än vadregeringen gör i sin proposition när det gäller promillegränsen, utan del ärtrycket ute i samhället just för en nollgräns. 11LARS-ERIK LÖVDEN (s) replik; Den aktuella hearingen gav, ,ett ganska entydigt besked om alt del inte fanns någon förankring vare sig ivetenskapen eller i rättsväsendet när det gäller en nollgräns eller en myckellåg promillegräns - alltså under den gräns som vi nu har hamnat på. talar om regeringens förslag om halvhjärtadeinsatser. Men vad ni gör är att ni lägger fram ett förslag som i själva verketinnebär ett avskaffande av det kliniska rattfylleriet - det är en realitet.Britta Bjelle medger alltså att man med förslag skulle avhända sigvarje möjlighet att döma till rattfylleri under 0,2 %o. Jag undrar om BrittaBjelle verkligen menar att ett sådant lagförslag skulle förstärka denpedagogiska och moraliska effekten av lagstiftningen. Att hävda att del ärfråga om en principiell nollgräns och att den pedagogiska effekten därmedförstärks tycker jag är att försöka lura människor säger att del inte har vidtagits någraåtgärder i syfte alt förbättra vård- och behandlingsmöjligheterna. Menstraffpåföljden kontraktsvård är väl ändå ett exempel på en åtgärd som harvidtagits. Kontraktsvården är resultatet av ett förslag från densocialdemokratiska regeringen som senare har godkänts av kammaren. Utskottet menar atl det bör vara möjligt atl i vissa fall,även när det gäller grovt rattfylleri, döma till konlraklsvård. Det gällerpersoner som har grava alkoholproblem och för vilka elt fängelsestraff inteleder lill bättre förhållanden. Så lill kommentarer. Det gäller debegränsade polisresurserna. Det är väl alldeles uppenbart all del medbegränsade polisresurser endast kan utföras ett visst antal kontroller inom enoch samma tidsrymd. Begränsade polisresurser kommer vi alltid att ha, även ompolisen får ett antal nya tjänster Del finns en uppenbar risk för att resurserbinds upp vid utredningar och kontroller redan vid mycket småalkoholkoncentrationer i blodet. När del gäller grövre trafiknykterhetsbrotttvingas man däremot undvika kontroller Med utskottsmajoritetens förslag får vi, om dettaförverkligas, den strängaste trafiknykterhetslagstiftningen i Västeruropa. Detborde i sig vara en tillräcklig indikation på atl lagstiftningen kan vara ellpositivt bidrag i fråga om irafiknykterhetsarbetet. 12BERITH (vpk) replik: Den undersökning som man framför allthänvisade till i samband med den hearing som hölls var Grand Rapids-studien.Man tog fasta på t.ex. att en lugnande inverkan kanske kunde kompensera enfunktionsnedsättning. Men det som inte kom fram den gången var bristerna i . 6 000 olycksförare jämfördes. Alkoholhalten fastställdes efterdet alt läkare eller polis hade kommit med i bilden. Vidare hade man entestgrupp. 8 000 förare alkoholtestades. Förarna plockades direkt ute itrafiken. De satt i princip bakom ratten när provet logs. Del log minst enhalvtimme innan blodprov kunde las på de förare som hade varit med i enbilolycka. Med den vetskap som vi har om alkoholen och om förbränningeni kroppen blir således den här studien väldigt missvisande. Det man kan säga om Grand är att den intekan tolkas på annat sätt än alla andra större undersökningar om alkoholrisker itrafiken, dvs. alt försämringen börjar redan vid de lägsta mätbaraalkoholhalterna. AnL 13BRITTA BJELLE (fp) replik: Målen för en ändring av irafikbrottslagen,som jag talade om i milt inledningsanförande, är alt lagstiftningen skall varasådan att den fåren normgivande betydelse, alt den sociala alltid skallvara "ingen alkohol i blodet vid bilkörning", att den straffrättsliganormen bör vara sådan att den ligger så nära noll som det är möjligt medhänsyn till medicinska, praktiska och rättssäkerhelsmässiga skäl samt attpromilletänkandet utesluts. Därmed bör lagstiftningen ha en annan konstruktion än denregeringen föreslår, och därför har vi tagit upp det s.k. kliniskarattfylleriet. Låt mig läsa upp det första stycket i vårt lagförslag, där vårambition är atl visa atl alkohol och trafik inte hör ihop: "Den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagnoch då är påverkad av alkoholhaltiga drycker eller annat medel och därmed kanantas utgöra en fara för trafiksäkerheten döms för rattfylleri till böter ellerfängelse " Bakgrunden till detta är att nästan ingen döms förkliniskt rattfylleri. Det går inte, därför att del krävs mycket utredning ochbevisning för att man skall kunna bevisa att en person är så påverkad avalkoholhaltiga drycker att han inte på ett betryggande sätt kan föra fordonet.Därför dömer man nästan aldrig människor för kliniskt rattfylleri. Låt mig återigen påminna om vad lagrådet sade, nämligenalt den förändring som genomförs inte gör del möjligare att användakliniskt rattfylleri. Av det skälet alt vi i vill atl man i störreutsträckning skall kunna döma för kliniskt rattfylleri har vi alltså flyttatfram positionerna och sagt att man skall få döma för kliniskt rattfylleri omdet är fara för trafiksäkerheten. När del gäller gränsen 0,2 %o har vi sagt alt man inteskall döma för kliniskt rattfylleri under den gränsen, av det skälet att 0,2%omotsvarar en folköl eller två lättöl. Hur skall man kunna påvisa att den somhar druckit två lättöl år en fara för trafiken? Det är en rättssäkerhetsfrågasett ur synpunkt att gränsen sätts där det är rimligt. Jag villän en gång säga att det förvånar mig atl som är jurist, intehar förstått detta. AnL 14GÖRAN () replik: Det vi nu fick höra av varatl han tvivlar på konlraklsvården som undergörare när det gäller straff förgrovt rattfylleri. Det visar litet pä skillnaden i synsätt pä detta brottmellan socialdemokratin och moderata samlingspartiet. anseratt detta brott har ett lägre straffvärde än vad vi gör Då kan naturligtviskontraktsvård användas. Jag menar att man skall gå den vägen att man dömer tillelt kännbart fängelsestraff, och under detta fängelsestraffs avtjänande kanman genom användande av 34 § i lagen om kriminalvård i anstalt fortsätta ellergå över till vårdverksamhet. Det är ungefär så det skall gå lill när mankombinerar all-mänprevenlionens principer och individualpreventionens principer Detta visar återigen att socialdemokratinanser att grovt rattfylleri har ell lägre straffvärde, medan moderatasamlingspartiet ser allvarligare på brottet och anser att det förtjänar etthögre straffvärde. Del är allvarligt atl vi är överens när del gäller dennedre promillegränsen men inte när det gäller dem som de facto - vilket ocksåframkom vid hearingen - är marodörerna, som åstadkommer olyckor, som skaparosäkerhet i trafiken och som faktiskt är orsaken till alt människor dör ochlemlästas. Det är dem vi vill komma åt. Det vore uppfriskande omsocialdemokratin och sällade sig till den samling människorsom vill gå i härnadståg mot den typen av brottslingar. 15 () replik; säger atl polisens resurserär små, och det är sant - de har minskat år Vid prioriteringen hartrafikpolisen kanske kommit i klärn. Vi har från sida under många årkrävt fler poliser, men del är en annan fråga, som vi får diskutera vid ettannat tillfälle. När det gäller självatrafikövervakningen har jag själv under min 20-åriga polismannabana varit medom myckel i fråga om rattfylleri och annat vid trafikövervakning på väg. Närman står och kontrollerar bilister ser man inte stor skillnad mellan dem somhar 0,1 %o och dem som har 0,2 %o, men man rnåste ta dem. Antalet tagna kanskeökar till atl börja med, men den lägre gränsen och den strängare straffskalankommer att ha en sådan all-mänpreventiv funktion att antalet minskar.Om vi är hårda i början leder det till en minskning totalt sett. Därför har detinte någon betydelse för polisens trafikövervakning om gränsen är 0,1 eller 0,2%o. 16LARS-ERIK LÖVDEN (s) replik: Först vill jag säga till attjag medger att det är svårt att tolka de undersökningar som har gjorts, ävenGrand Rapids-un-dersökningen. Vid en rimlig sammanställning och sammanvägningav de forskningsresultat som finns kan man ändå på ett någorlunda säkert underlagpåstå alt det är en ökad trafiksäkerhelsrisk vid promillehalten 0,3-0,4, går inte att med säkerhet påstå att det under den promillehalten är en ökadtrafiksäkerhetsrisk. Jag tycker att ni i försöker lura folk, BrittaBjelle. Ni säger att det skall finnas en principiell nollgräns för att detskall ha en pedagogisk ef- fekt, mensedan lägger ni fram ett lagförslag som utesluter varje möjlighet alt dömapersoner för raltonykterhetsbrott under 0,2 %v. Det är atl lura folk. Visocialdemokrater har den uppfattningen, , att man inte generelltsett skall döma till fängelse för grovt rattfylleri. Det blir naturiigtvis denvanligaste påföljden även fortsättningsvis, men det kan finnas fall ochomständigheter där det får större effekt om man exempelvis dömer till kontraktsvård.Det är inte hämnden i sig som är det viktiga när det gäller påföljden. Deneffekt påföljden kan ha för den dömde är av myckel stor betydelse när vibestämmer vilken påföljd vi skall tillgripa för olika brott. vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat all deinte ägde rätt lill ytterligare repliker. Anf.17 (): När man lyssnar lill en del inlägg här får man en känslaav att alla inte deltog i justitieutskottets utfrågning eller ens harläst vad som står i protokollet. Jag ber all för kammarens ledamöter ochstatsrådet, sorn ännu inte har talat men som har tillgång till betänkandet, fåhänvisa till den avdelning i belänkandet som vi nu behandlar På s. 86 säger t.ex. en forskare vid BRÅ, doktor , att "Vid 0,4%o hade förarna samma olycksrisk som nyktra, och vid0,6%o börjar risken öka och fördubblas jämfört rned nyktra." Jag skallbara citera detta så . Del säger en hel del om fakta. Jag utgår från attdoktorn vid BRÅ återger fakta. Låt mig också erinra om, vilket framgår avutfrågningsprolokollet, att endast av de alkoholrelateradetrafikolyckorna med personskador gäller promilletal under 0.5 - . Det finns andra som också har forskat och kommit filldelvis andra resultat, och det är de som åberopas. Om de debattörer som villsänka promillegränsen ytterligare, t.o.m. under det som utskottsmajoritelenförordar, ändå vill ta fasta också på de redovisningar som inte talar för derassak, skulle det liksom bli en bättre balans i och dessutom ge en större tyngdåt argumenteringen. Låt mig så yrka bifall lill reservationerna 2och 5 samt till övriga reservationer där mitt namn förekommer. Jag föreslår i reservation 2 atl det aktuellapromilletalet skall sättas lill 0,3, alltså inte till 0,2, som är betänkandetshuvudförslag. Här handlar det om del man kallar den nedre straffbarhetsgränsenför rattfylleri. Det jag föreslår, 0,3 %o, innebär en sänkning med tvåtiondels promille, från nuvarande 0,5 till 0,3. Det är vad regeringen föreslåri proposition 1989/90:2. Dess värre är jag ensam i justitieutskottet om attförorda regeringens relativt vettiga förslag när del gäller promillegränsen.Därutöver finns det åtskilligt i propositionen som jag inte ställer upp på.Det har redovisat. Jag sade "regeringens relativt vettigapromilleförslag", eftersom sänkningen kunde ha begränsats till entiondels promille. Del var, som alla i vet, regeringens förslag förbara . Men så inträffade det, gissar jag, att nykterhetsrörelsengjorde denna fråga till en nykterhetsfråga i ställetför alt hanlera den som en trafiksäkerhelsfråga. ärbeundransvärd i sin aktivitet, sin förmåga att komma ut i massmedia och sillstora engagemang. Då fick regeringen kalla fötter, som det heter, och drogtillbaka propositionen. Det var inte nuvarande justitieministern som gjordedet, men, å la bonne heure, man kunde inte stå fast vid promilletalet 0,4,trots att man dä hade sänkt promillelalel betydligt under de nivåer som dä varvanliga i och jämförbara länder Det kan över huvud taget ifrågasättas om en sänkning avpromillegränsen för straffbarhet är motiverad. Forskare och politikerifrågasätter detta. Jag ber att få hänvisa till bl.a. utskottsutfrågningen. Iandra länder, jämförbara med värt land, är 0,5 en undre gräns. Här ber jag allfå hänvisa till justitieutskottets betänkande, s. 75. Det är alltsåutfrågningen. Där noterar , statssekreterare ijustitiedepartementet, hur vi i , utom , har 0,5 som lägstastraffbarhetsgräns. I är gränsen 0,8%o. Där har frågan aktualiserats omen sänkning, vilket regeringen tillbakavisar. Den vanligaste regeln iVästeuropa är 0,8%o, i någol eller ett par länder 0,5. Delta berörde utskottetsvice ordförande i ett av sina inlägg. I säger man att man har nollgräns. Men det ärinte sant, eftersom straffbarheten inträder först vid ca 1 %a. I har mantagit bort den här nollgränsen så till vida att man ärligt satt upp gränserkring 0,5 %o. Självfallet kan det och skall det sägas attalkohol och trafik inte hör ihop. vill jag erinra om det jag nyssnämnde, att detta är en trafiksäkerhetsfråga och inte en nykterhelsfråga.Vidare måsle rättssäkerheten vara fundamental också på det här området. Härhandlar det om att beröva människor körkort och i vissa fall frihet. Dethandlar om dryga böter, och det kan handla om mycket kostsamma skadeståndvisavi försäkringsbolag. Jag vill gärna peka på propositionen, där justrättssäkerhets-aspekten framhålls på ett korrekt och riktigt sätt. Sanningenär, herr talman, att om man går till ett genomsnitt av forskarrapporter ochsvar från forskare i utfrågningar, finns det ingenting som talar för ensänkning av det nuvarande promilletalet, som uppenbart kommer atl bli en, skallvi kalla det rikslikare för . I den här utfrågningen fick kriminologen jag förstår myckel nära knuten till - åtskilligafrågor. Hans redovisningar av vad jag uppfattar som fakta är minst sagt tungaargument emot den sänkning till 0,2%o som utskottsmajoritelen förordar Hansargumentering talar i alla fall för 0,3 %o eller någol högre tal. Jag nöjer mig med att yrka bifall till reservationerna 2och 3 och som sagt till övriga reservationer där mitt namn förekommer. 18BERITH (vpk) replik: Jag tillhörde de ledamöter som fanns medunder utfrågningen i utskottet. Jag var också med vid en annan utfrågning. Jagvill erinra mig att det inte var så många av utskottets ledamöter som var medvid den alternativhearing som gavs i malsalen , fast . Just detGöthe refererar till var Grand Rapids-undersökningen. Den kaninte, om den tolkas rätt, användas som argument mot en sänkning avpromillegränsen. Del har alltså visat sig att den mytbildning som har följti den här undersökningens spår lever kvar in . Man kan intelängre erinra sig hela den diskussion som faktiskt fördes - ochandra forskare som verkligen har granskat undersökningen. Detexempel jag tog tidigare avser bara en av de invändningar som gjorts mot dennaundersökning. 19 () replik; Låt mig bara säga att jag inte deltog i någonalternativ hearing. Men del förvånar mig inte att en sådan har anordnats. Detär ju ofta så, att om det som har sagts i en hearing inte stämmer med det somsomliga anser, försöker man skapa en annan bild. Och jag har all respekt förrätten att ordna hur många alternativa hearings som helst. Jag ber att fåhänvisa till de fakta som har redovisats i utskottsutfrågningen och som intagitsi protokollet. Däribland återfinns alltså den åberopade docenten vid BRÅ. 20 (vpk) replik; Vem som varinitiativtagare till denna hearing vet jag faktiskt inte. Kallelse utgick tillalla ledamöter, antar jag. Det rörde sig om människor som hade varitintresserade av atl delta i den hearing som utskottet anordnade men som intehade fåll den möjligheten och därför kom till en alternativ utfrågning imatsalen. Jag har inte begärt ordet för att förlängaden här debatten. Men jag upplever alt det finns elt behov av att knyta ihop dediskussioner som vi har haft , och också något se framåt. har trafiknykterhetslagstiftningenskärpts och effektiviserats i flera avseenden. På regeringens förslag har beslutat införautandningsprov som bevismedel. Del innebär ett effektivare kontrollförfarande.Analysen utförs av polisen själv, och resultatet av provet fås direkt. Tidenmellan brottet och provet har blivit kortare. Efter vissa iniliala problem har utandningsproven nubörjat tas i drift. Proven tas på våra polisstationer I framfiden kommervi troligen att ha mobila apparater vid vägkanlen, och väntetiderna kommer attkortas ytterligare. Försök med detta pågår redan. har beslutat att avskaffa det tidigare kravet påatt kontroller skall vara beordrade i förväg. Härigenom har vi ökatmöjligheterna för polisen att ta slumpmässiga prov. Polisens resurser kanuttnyttjas bättre, och upptäcktsrisken ökar Andra nyheter är möjligheten att omhändertakörkort. Ett sådant snabbt körkortsingripande får sin effekt förstärkt medhjälp av införande av utandningproven. Den tvååriga prövotiden för nyakörkorlsinneha-vare medför att nyblivna körkorlsinnehavare som bryter mot lagenmåsle genomföra förarprov oavsett spärrtid. Till detta kommer kravet all densom Trafiknykterh ets -brotten m.m. förloratkörkortet på grund av rattfylleri måsle kunna redovisa ett nyktert leverne föratt få tillbaka körkortet. Läkarna är också skyldiga att anmäla tilllänsstyrelsen om de finner att en person är olämplig som bilförare. Sammantaget är det fråga om ett omfattandeprogram för irafiknykterhet, som säkerligen kommer att ge praktiska resultat.Det är mot den bakgrunden olyckligt att frågan om den lägstastraffbarhetsgränsen sä totalt kommit att dominera den offentliga debatten. En central slraffrättslig princip är att slraffhol endastskall användas mot handlingar som i sig är skadliga eller farliga. Straffelshårdhet skall slå i proportion till skadan eller faran i det enskilda fallet.Jag skall inte ge mig in för djupt i en diskussion om forskningsresultat. Jagvill bara konstatera att det sedan långe är väl belagt vid vilkaalkoholkoncentrationer farorna ökar Det är med den kunskapen i ryggen som maninternationellt har låtit slraffbar-hetsgränserna ligga i skiktet 0,8-1 %o. Vivet också atl alkoholkoncentrationen hos t.ex. påverkade manliga förare som ärinblandade i olyckor i genomsnitt är l,9%o. Den gräns vi själva tillämparligger klart under delta. Såväl regeringens förslag som utskottets sättergränsen avsevärt mycket lägre. För mig står det emellertid klarl att det finnsforskningsresultat och olycksriskundersökningar, som visar att förmågan attframföra fordon försämras vid alkoholhalter under 0,5%o. Detta gör att detfinns skäl att sänka den nuvarande gränsen. Regeringen har föreslagit 0,3 som lägsta gräns, ochutskottet förordar 0,2%o. Var gränsen exakt bör gå kan alllid diskuteras. Jagkan för egen del inte se skillnaden mellan regeringens förslag och utskottetssom avgörande. Det finns enligt min mening goda skäl för utskottets förslag.Detta gäller särskilt som utskottet ställt sig bakom det grundläggandestraffrättsliga resonemang som jag redovisat i propositionen. Jag ser det somen fördel att nå så stor enighet som möjligt i denna fråga. Därför stöder jagutskottets förslag. De som förespråkar nollgräns, eller en s.k. principiellnollgräns, har i stället åberopat de förmodade pedagogiska effekterna i ensådan lagstiftning. Jag skall erkänna all jag åtminstone i början hade vissförståelse för det argumentet. Efter hand har det dock blivit svårare ochsvårare för mig atl acceptera resonemanget. En principiell nollgräns är ju faktiskt ingen nollgräns.Nollgränsföresprå-karna tänker sig endera straffrihet i ringa fall eller ettgenerellt avdrag. Det är samma sak som en promillegräns. Den principiellanollgränsen för med sig samma pedagogiska oklarhet som motståndarna anser liggai en promillegräns. Jag ser däremot en stor risk i alt lagen påstår sigförbjuda en sak som den faktiskt tillåter Jag tror alt lagstiftningenstrovärdighet kan undermineras. Inte minst gäller det ungdomen, som juär målgruppen för pedagogiken. Vi har alla varit unga, och kanske minns vi hurvi reagerade när vuxna hycklade och talade med dubbel tunga. Något som jag reagerat särskilt starkt emot, under dendebatt som föregått riksdagsbehandlingen, har varit vissa påståenden om detsäkerhetsavdrag som domstolarna tillämpar. Avdraget har kommit till för atteliminera riskerna för alt någon döms som skyldig på felaktiga bevis. Dettaavdrag är inte en gång för alla givet. Det bestäms av den tekniskatillföriitligheten hos