prot · GD0944 · 1989-12-31 00:00:00 — Enligt en överenskommelse mellan , , Norgeoch om kommunalt samarbete över nordiska riksgränser (SÖ 1978:1) får enkommun samarbeta med en kommun i ett annat fördragsslutande land om vården avsina angelägenheter Inom svenskt territorium gäller emellertid i princip svensklag. Jag förutsätter att - i den mån något beslut av regeringeneller skulle behövas - en framställning görs om detta. En eventuellframställning om avsteg från gällande författningar får beredas i vanligordning. Då , som framställtfrågan, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet, medgavtalmannen att i stället fick delta i överläggningen. BO (): Jag vill börja med att tacka socialministernför svaret. Det kanske verkar något förvånande på kammarens ledamöter att jagsom socialdemokrat tar emot ett svar som är avsett för ,. Förklaringen är inte att jag har konverterat till . Denär i stället att socialutskott för gjorde en resa iNordkalotten. Vi träffade då företrädare för kommuner både på den svenska ochpå den finska sidan. De hade den generella hemställan till oss, att vi, när debehövde samarbeta över gränsen på sjukvårdens och tandvårdens område, skullehjälpa till att undanröja hindren för detta samarbete. Utskottet var enigt omatt ett praktiskt och jordnära samarbete där uppe över inte skullestoppas av byråkratiska hinder Det har aviserats en framställning om att man på densvenska sidan i skall få bedriva tandvård för invånare i bl.a.kommunen Muonio. Det är min förhoppning att en sådan framställning tillregeringen för att undanröja vissa hinder skall få en praktisk och jordnäraprövning, så att ett sådant samarbete kan komma till stånd. Jag vill först göra den kommentaren att detförhållandet att tar emot svaret på fråga inte harpåverkat innehållet i svaret. Det kan jag försäkra. När det gäller sakfrågan vill jag säga att man som stått till förfogande Inte lyckats finna några byråkratiskahinder för detta samarbete. Det ser alltså rätt positivt ut. Överläggningen var härmed avslutad. Prot.1989/90:44 12 § Svar på fråga 1989/90:324 om lärarsituationen vid §12-hemmen ------ ;[--------- Socialminister : var paJragor Herr talman! har frågat mig vad regeringen har för avsiktatt vidta för åtgärder med anledning av den rådande lärarsituationen vid §12-hemmen.- övertog kommunerna och landstingenhuvudmannaskapet för vissa statliga institutioner, däribland ungdomsvårdsskolorna. 1 huvudman naskapsansvaret ligger bl.a. att svara för den utbildning som eleverna vid skolorna behöver. 1 samband med förändringarna fick också så gott som all lärarpersonal kommunalt huvudmannaskap. ' Utbildning i olika former är enligt min mening en mycketviktig del i vården av de ungdomar som är intagna på de s.k. § 12-hemmen. Jagutgår ifrån att huvudmännen är medvetna om den bekymmersamma situation som uppståttoch vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att behålla en hög kvalitet ivården. I den överenskommelse om ett nytt statsbidragssystemavseende kommunernas missbrukarvård m.m. som behandlas i har §12-hemmen fått en förmånlig behandling. En större del av statsbidraget kommeratt gå direkt till huvudmännen för § 12-hemmen. Vidare kommer även kommunbidragenatt ökas. Totalt sker en höjning av statsbidragen till missbrukarvård ochungdomsvård med 90 milj. kr. kommer bidraget att vara 950 milj, krHärigenom bidrar statsmakterna till att kommuner och landsting kan fullföljasina uppdrag. Tack för svaret. Situationen är som bekant oroande. Ett fyrtiotal ungdomarhar straffat ut sig. har 100 ä 150 ungdomar vägratsplats. Vid en hearing i socialutskottet fick vi enupplysning som gjorde oss ännu mer oroade. I , där man har 92 platser,var endast 52 platser belagda. har det totalaplatsantalet i landet minskat med ytterligare 50. Att platserna var obelagdaberodde till stor del på personalsvårigheter Två tredjedelar av lärarna harlämnat sina tjänster , då det blev ett nytt huvudmannaskap. Nästanhälften av lärarna är obehöriga. Här behövs alltså rekryteringsåtgärder, morötter ochutbildning som gör att dessa tjänster får högre status. representant vid hearingen isocialutskottet berättade också att personaltätheten hade minskat från 2,2 perelev till 1,9 . I morse ringde en speciallärare till mig. Han berättadeatt han varit an ställd i Han hade nu sökt vikariat i , varvid hans lön kommer att öka från . Denne lärare hade valt att ha sommarlov. Hans kollega, som avstått från att ha sommarlov och som har 28 timmars undervisning och 40 timmars närvaroplikt och vanlig semes ter, har . Dessa lärares lön ligger alltså avsevärt under lönen 62 för lärare i . Måste inte regeringen litet mer aktivt ta itu med dettaproblem? Det är oroande att det förhåller sig på det här sättet. Det har barablivit värre och värre . Vi i regeringen delar den oro som känner för utvecklingen när det gäller § 12-hemmen. Det ärdenna oro som tagit sig uttryck i de förbättringar av statsbidragen som detförhandlades om och som är under behandling i . Dennaförändring innebär bl.a. att statsbidragen till de slutna avdelningarna, därman ansåg att de största problemen fanns, ökas från till 400 000 krper plats. Dessa bestämmelser har ännu inte hunnit avsätta någrapraktiska resultat. Men detta är det instrument som regering och riksdag kananvända för att få en bättre situation vid § 12-hemmen. Frågor om lönevillkorenför lärare och annan personal kan ju inte staten med nuvarandeansvarsfördelning blanda sig i. Här får det på sedvanligt sätt förasförhandlingar mellan å ena sidan kommuner och landsting som arbetsgivare och åandra sidan den berörda personalens fackliga organisationer Jag anseremellertid att vi genom förändringarna av statsbidragsbestämmelserna, sominnebär en mycket kraftig ökning, har skapat förutsättningar för att man skallkunna komma till rätta med de problem som frågan nu gäller Vid hearingen saknades faktisktvisioner på detta område hos och Kommunförbundetsrepresentanter Jag vidhåller att detta är någonting som regeringen bordetitta närmare på för att se om det kan behövas riktade insatser just för attförbättra personalsituationen. De här lärarna har uppgifter som är oerhörtmycket mer kvalificerade än andra lärares. Man måste här ha lärare som har enhelt annan kompetens. Då staten var huvudman för denna verksamhet låg dessalärare ett par lönegrader över andra lärare. Lönen är naturligtvisavtalsbunden, men det är mycket annat som regeringen kan göra för att stimuleratill förbättringar av personalsituationen. Överläggningen var härmed avslutad. 13§ Svar på fråga 1989/90:270 om undervisningen i kost- och hälsofrågor igymnasieskolan remissbehandlas ett antalförslag om förändringar av gymnasieskolan. Förslagen innebär bl.a. en treåriggymnasieskola för alla och att vissa kortare kurser skall ingå i treårigalinjer eller utgå ur gymnasieskolans utbud. har frågat mig vilkakortare kurser med undervisning i kost- och hälsofrågor som kommer att erbjudasde elever som inte vill välja en treårig linje. Denremissbehandling som jag nämnde är mycket omfattande och pågår Prot.1989/90:44 ytterligare någon månad. Jag kandärför inte nu föregripa det arbete vi sedan skall starta med att väga sammanalla de synpunkter som är att vänta på för- ~" slagen. Tack för svaret. Vi talar mycket om den svenska folkhälsan. Längdenpå sjukdomsperioder härleds ofta till människors levnadsvanor De riktigt storaproblemen utgör många av folksjukdomarna, som ofta är relaterade till vårdagliga kost. En förbättring av folkhälsan, till följd av en aktiv ochsamordnad hälsopo-litik, är viktig för varje land. Kost- och hälsofrågornaingår som en viktig del. Skolan får ta ett allt större ansvar Kunskapen omsambandet mellan livsmedel, måltider, hälsa, motion och välbefinnande är komplicerad,men det rör sig om människors grundbehov. Många ungdomar är på det klara med att de när de harslutat vill välja en treårig gymnasielinje. Många andra äremellertid inte alls medvetna och vet inte riktigt vad de skall välja. De tyckerkanske att de tre gymnasieåren är mycket långa. Konsekvenserna av den utredningsom nu är ute på remiss innebär att tvåårig social linje, tvåårigkonsumtionslinje och nuvarande grundskoleanslutna specialkurser utgår Sedan1860 har det svenska skolväsendet erbjudit elever utbildning på det härområdet. Jag tycker att det är bra att obligatorisk undervisning i kost- ochhälsofrågor införs på samtliga linjer i gymnasieskolan och att det föreslåsbli ett fastställt antal lektioner vill jag fråga utbildningsminister : Hurhar man tänkt sig bedriva undervisningen, och vilka lärare skall undervisa iämnena? tar egenthgen upp två frågor Dehnjer som föreslås utgå har delvis gällt elever som har varitstudieobestämda och som här har sett en möjlighet att vänta på mognad. Elevernahar kanske väntat på en annan utbildning och därför fått en mycket meningsfullstudiegång, som kommit till nytta i en lång rad yrken. Jag utgår ifrån att skolöverstyrelsenvid den totala sammanvägningen inte har bedömt de kvalifikationerna i kost- ochhälsoutbildningen som någonting som man vill komma bort ifrån i den framtidagymnasieskolan. Det är utan tvivel så att de remisser som vi nu får in tar uppde studieobestämda elevernas attityd till en treårig utbildning. Det är intelätt att hantera frågan, utan det är en av de svåra saker som vi har att taställning till när vi långsiktigt skall bestämma gymnasieskolans organisationoch inriktning. Här har jag nog samma uppfattning som . Det ärsvårt och det är angeläget, men jag tror att det är en riktig utgångspunkt attha en treårig gymnasieskola som mål. Kost- och hälsofrågor bör naturligtvis, precis som SilwaCedell säger, komma in i en lång rad olika ämnen. De skall vara integrerade i ett samman hang. Som föreslås i utredningen bör ämnet kunna komma i fråga som t.ex. fritt tillval och också som specialarbete. Då kan det också bli fråga om att på så sätt stärka de här frågornas ställning i gymnasieskolan. De tillhör absolut 64 det innehåll som vi skall vararädda om. (): Prot. Jag förstår att man måste beakta remissvaren, men jagbefa- 12december 1990 rar att det blir procentuellt sett få som trycker på just när det gäller de här ] Följden kandå bli den att kost- och hälsofrågorna inte prioriteras P J S Jag törs inte ha någon uppfattning om hur remisserna totalt sett serut, men jag kan försäkra att frågorna är aktuella och viktiga.Åven om inte många remissinstanser skulle ta upp dem i sina svar, tänker intejag när jag totalt väger samman gå förbi den här typen av frågeställningar,som har aktualiserat. I vilken utsträckning det kommer attresultera i den ena eller den andra lösningen är för mig omöjligt attsvara på. Överläggningenvar härmed avslutad. 14§ Svar på fråga 1989/90:277 om mängdläran i matematikundervisningen har frågat utbildningsministern om vad experimentet medden s.k. mängdläran i matematikundervisningen kostade. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. mängdläran omnämndes läroplan för som en hjälp iundervisningen i matematik för att skapa ökad förståelse av olika matematiskabegrepp. Ordvalet är ytterst försiktigt - "Här (dvs. att studera sambandenmellan de fyra räknesätten samt användning av geometriska metoder inomaritmetik och algebra och omvänt) kan begrepp ur mängdläran vara tillhjälp." Något påbud om mängdlära som allenarådande metod gavs således intei läroplanen. I supplementet till läroplanen om matematikundervisningpresenterades mängdläran som ett komplement till matematikundervisningen iövrigt. ISverige liksom i andra länder gjordes stora insatser kring matematikundervisningeni slutet av 60-talet. Bl.a. genomförde tillsammans med Radioen omfattande fortbildningsverksamhet för att introducera mängdläran. Åven endel läromedelsförlag tog med mängdlära i sina nya utgåvor av läromedel imatematik. Dettorde inte vara möjligt att skilja ut kostnaderna för introduktion avmängdläran från övriga kostnader för utveckhng av läromedel. ALFWENNERFORS (m): Först etttack för svaret. Statsrådetsäger i svaret att något "påbud om mängdlära som allenarå dande metod gavs således inte". Men i praktiken var det nog ändå så, attdet drabbade väldigt många. En enorm apparat sattes i gång, och det värsta var 65 5 protokoll 1989/90:44 Prot.1989/90:44 att det hela var rätt obegripligt -inte minst för låg- och mellanstadielärare. 12december 1990 Det berättas, att när man t.ex. skulle introduceramängdläran hos förstaklas- [ sarna, skulle man beträffandeaddition säga att addition redan från början P ' 6 skulle betraktas med utgångspunkt iantalet element i disjunkta mängder Man skulle vilja fråga kollegerna i kammaren, talmannen och inte minststatsrådet: Vad är disjunkta mängder? Det sattes i alla fall i gång en väldig apparat. Läromedelproducerades, kurser för lärare och föräldrar anordnades. säger statsrådetatt det är svårt att ta reda på hur stora kostnaderna blev, och det kan jag haen viss förståelse för Men det skulle vara mycket intressant att veta vad dethela egentligen kostade skattebetalarna. Dessutom, herr statsråd, kan man frågasig vad det kostade med tanke på elevernas matematikkunskaper En annan fråga som jag skulle vilja ställa tillutbildningsministern är denna: Vad gör man nu för att vi inte ånyo skalldrabbas av en sådan här idé som slår igenom, en idé som sedan visar sig varaett riktigt stort fiasko? 1 hade den visat sig vara ett fiasko långttidigare. Det var nog inte bara lärarna som hadeproblem med att hantera mängdläran. Åven åtskilliga föräldrar slet hårt med attförsöka hjälpa sina barn med den där verksamheten. Jag hade själv i början av1970-talet uppgiften att leda studiecirklar för Hem och Skolas räkning, varvidman skulle utbilda föräldrar i just mängdlära. Jag skall erkänna att det redandå var litet svårt att motivera varför den typen av förändring skulle komma tUlstånd. Vi kan nog vara överens om att detta vid en historisk bedömning inte kansägas ha varit någon lyckosammare epok i matematikundervisningen. Vi vet inte vad det kostade eleverna, men vi vet att det idet svenska skolväsendet har funnits bekymmer med avseende på elevernasmatematikkunskaper. Vi hävdar oss mycket väl internationellt på en lång radområden både i och i gymnasieskolan. På ett område har vi haftbekymmer, och det har gällt matematikundervisningen. Vi har under senare årsatsat mycket pä fortbildning av lärarpersonalen men också på en höjning avmatematikförkunskaperna när det gäller kraven vid antagning till lärarutbildningen.Vi tror att det nu pågår en positiv utveckling. kan man naturligtvis riskera att återigen göramisstag. Man kan väl konstatera att vi i alla fall har lärt oss något av denhär erfarenheten. Vi är mer på vår vakt. Det finns alltid framställningar omatt man skall gå ifrån de traditionella ämnena som bas för skolansundervisning. Det är klart att också detta ibland är uttryck för att detmoderna, det övergripande, tränger sig på. Den diskussionen skall man naturligtvis vara öppen för Jagtror att den här typen av erfarenheter har gett oss en beredskap för att merakritiskt pröva och analysera, och på det sättet har mängdläran kanske ocksåhaft en positiv effekt. (): Herr talman! Det låter bra, tycker jag. 66 Jag skulle bara gärna vilja fåstatsrådet med på en princip. om att manmåste pröva nya idéer En del idéer kan lyckas, andra kan miss- Prot.1989/90:44 lyckas - det måste vi vara på det klara med. Men jag kan inte förstå varför man inte, som när det gällde många andra av de nya idéerna under gångna [ decennier,har haft en försöksverksamhet i bara några få försökskommuner P 1 8 Det hade man faktiskt inte här Skulle vi inte kunna vara överensom att detta vore en bra princip, när det kommer nya idéer i fortsättningen? Gärna för mig. Jag tycker det är klokt om manprövar successivt och låter dem som är professionella i skolväsendet vara desom leder den här utvecklingen. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på fråga 1989/90:302 om gymnasieundervisningenför döva har frågat statsrådet om inte kunskaper i teckenspråk borde vara ett oavvisligt krav förlärare inom undervisningen för döva vid gymnasieskolan i kommun. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Gymnasieskolans målsättning är att alla ungdomar skall sålångt möjligt ha tillgång till de studievägar som anordnas inom gymnasieskolan.Detta gäller också döva ungdomar Genom avtal mellan staten och kommunhar sådana förutsättningar skapats för döva och gravt hörselskadade gymnasieungdomarEn bra undervisning förutsätter en ömsesidig kommunikation mellan elever ochlärare. Det naturliga och bästa kommunikationsmedlet för dessa elever ärnaturligtvis att undervisning sker på teckenspråk. Inom gymnasieskolan finns emellertid många studievägar ochämnen med i vissa fall lågt antal timmar . Trots årliga särskildasatsningar på fortbildning i teckenspråk för lärare kan det inträffa att denundervisande läraren inte behärskar teckenspråk. finns dock tolk tillhjälp i sådana fall. Jag anser det emellertid mycket angeläget att ettomfattande utbildningsutbud finns för döva ungdomar Jag ser det som en viktigfråga att även döva skall ha valfrihet även om det finns risk att teckenspråketibland inte kan användas av varje undervisande lärare utan får tolkas. Jag vetatt skolstyrelsen i anstränger sig att i det längsta undvika att sådanasituationer uppstår Jag får tacka för svaret. Vi är överens omatt det skall vara samma möjligheter för alla att kunna få en bra utbildning. Som jag har förstått, efter att ha talat med skolledare,döva och tolkar, saknas det framför allt utbildare, inte bara utbildade, när det gäller de dövas utbildning. Det beror naturligtvis på att det tidigare var förbjudet att an vända teckenspråk, och där har man ännu inte hunnit i fatt. Jag har läst SÖ:s skrift om fortbildning i teckenspråkoch svenska som andra språk för behöriga lärare och ser att det är stora sakerpå gång - man försöker verkligen komma i fatt. Men jag undrar om det ärtillräckligt med satsningar Inte infördes teckenspråket somobligatoriskt ämne i specialskolan. Som utbildningsministern naturligtvis vet,är det skillnad på att teckna svenska och att använda teckenspråket som egetspråk. Det är det det gäller Många lärare kan teckna svenska, men de harbristfälliga kunskaper i själva teckenspråket som eget språk. Jag ser att man kanske behöver bygga upp detta ytterligareför att få en allsidig utveckling av elevernas språk. Som sfi-lärare vet jagatt man kanske förstår "jag är hungrig, jag skall gå ut och äta", mennär man kommer in på abstrakta resonemang behövs det djupare kunskaper i språket. Jag undrar därför om det inte behövs ytterligare bådeekonomiska och personella resurser för att komma i fatt. Många lärare närmarsig pensionsåldern och skulle behöva ersättas av nya, med större kunskaper Jag kan inte gå längre än vad som finnsangivet i mitt svar -ett angivande av inriktningen på arbetet. och jag är helt överens om den här typenav behov, och jag är också alldeles på det klara med att skolstyrelsen i Örebroanstränger sig för att se till att man försörjer skolan med den personal denskall ha. Det är säkert en fråga om att det här inte skapas så däroerhört snabbt, utan det byggs upp en kultur och en kompetens. Som RagnhildPohanka själv sade, var 1983 det år det vände. Jag är medveten om att det finns brister, men processengår definitivt i rätt riktning. Jag har inte tagit upp frågan för att påpekabrister eller så, utan för att påpeka att det är ganska bråttom med att ökadenna kompetens. Jag har tagit upp frågan med anledning av att jag skulle viljaskynda på ytterligare. Jag vet att det är stora saker på gång och att varje skolahar fått yttra sig om sina behov av en decentraliserad undervisning med vissaveckor i , osv. Allt detta tycker jag är mycket bra, och det ärviktigt att man har undersökt behoven och inställningen hos lärarna. Men det är ju så att man inte ens kan få tag i vikariermedan lärarna vidareutbildar sig. Det finns alltså inte utbildade vikarier -problemen är ganska stora. Jag har bara velat trycka på detta och försökt få enytterligare satsning på dessa utbildare, för att kunna öka tempot. Jag tar till mig av de synpunkter som har lämnat. Vadgäller fortbildningen hoppas jag att vi snart får en annan ordning, där vi slipper kollisionermellan fortbildnings- och terminstid och kan få fortbild- Prot. 1989/90:44 ningen . Då upphör åtminstone det bekymret att existera. Överläggningenvar härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1989/90:266 om arbetsuppgifter för viss referensgrupp fördatafrågor CivilministerBENGT K Å : har frågat mig om jag avser att sammankallareferensgruppen för datafrågor eller om gruppen skall läggas ner Jagplanerar att i vår i ta upp ett antal frågor på dataområdet. Jagvill särskilt nämna säkerhetsfrågorna på dataområdet, utvecklingsinsatser föratt främja en god och ändamålsenlig användning av informationsteknologi samthur handikappade kan utnyttja informationsteknologi för att förbättra sinsituation. Jagär inför dessa diskussioner intresserad av att få referensgruppens synpunkterStatssekreterare är ny ordförande i gruppen. Jag har erfarit atthan avser att kalla gruppen till sammanträden relativt snart. MARGITTAEDGREN (fp): Tack, civilministern, för svaren. Jag bör ju kunna sluta här, för jagär glad över att gruppen finns kvar och över att vi tydligen är överens om attdet också finns arbetsuppgifter för gruppen, som ju startades till följd av ettriksdagsbeslut efter en proposition 1984/85. Låtmig dock i all ödmjukhet be civilministern läsa två dokument, där man kan få selitet grand om omfattningen av behovet av diskussionspunkter för en sådan härgrupp. Det ena kom från och är sammanställtav och gäller de olika departementens behov av övergripandediskussioner när det gäller t.ex. informationsteknologi. Det finns också ettdokument från , som gällde att gruppens arbetsuppgifter skulleförändras och intensifieras. Det är också en bra sammanfattning av vad ensådan här arbetsgrupp skall kunna användas till. Utöver det kanske man ocksåskulle kunna tänka sig att i en sådan grupp diskutera hur man praktiskt skallgå till väga när nu folkbokföringen skall överföras till en ny myndighet,vilka uppgifter den skall omfatta och hur det skall genomföras med tanke påintegritet och sekretess, osv. Det borde också vara en uppgift för en grupp somskall fungera som rådgivare till departementen. CivilministerBENGT K Å : Papper i känner jag till, och jag har noterat deövriga synpunkter som har framförts. Överläggningenvar härmed avslutad. Prot.1989/90:44 17 § Svar på fråga 1989/90:283 om återinförande avaffärstidslagen ] ] Civilminister : hon ärberedd att lyssna till de handelsanställdas argument och krav på ett återinförandeav en affärstidsreglering när resultatet av den pågående en-mansutredningenpresenteras. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. En särskild utredare har i uppdrag attkartlägga och analysera effekterna av fria affärstider i detaljhandeln (Dir.1988:61). Utredaren skall arbeta förutsättningslöst och bl.a. belysa eventuellasamband mellan ökat öppethållande och kostnads- och prisutvecklingen inomdetaljhandeln samt konsumenternas, de anställdas och detaljhandelsföretagensberoende av och inställning till affärstiderna. Ett utredningsarbete av detta slag innefattar att deanställdas uppfattning skall vägas in. Självfallet är jag beredd att för egendel lyssna till de argument som förs fram även efter det att utredningenavslutat sitt arbete. Jag får tacka statsrådet för svaret. Det finns förvisso en rad argument mot det nuvarandesystemet, och jag skall be att få framföra några av dessa argument. Jag hävdaratt de nuvarande affärstiderna ger konsumenterna både dyrare och sämreservice. Dyrare service därför att butikerna tvingas hålla öppet extra längeför konsumenterna, som inte ökar sina inköp lika mycket som butikerna ökaröppethållandet. Försäljningen tunnas därför ut på , med högre kostnadersom följd, bl.a. för OB-ersättningen. Onödig söndagshandel ger dålig hushållsekonomi.