prot · GD0997 · 1989-12-31 00:00:00 — Det var ett friskhetstecken att vpk ställde sig på konsumentenssida i denna fråga. Sedan fick emellertid vpk kalla fötter och lämnadekonsumentintresset. Det är att beklaga, inte minst för de hushåll som så välbehöver spara både tid och pengar. Jag tror att det inom vpk finns många somkänner på samma sätt som vi i har gjort i denna fråga. Förslaget om en VDN-märkning skulle ha vunnit majoritetensbifall med vpk:s hjälp. stjälptes i stället förslaget genom vpk:sinställning till konsumentintresset. Det går dock att ändra på det hela i dagi kammaren, . Ett annat hjälpmedel för konsumenten vore ett utbyggtsystem av video-textdistribuerad varuinformation. Vi vill ge iuppdrag att genomföra utvidgade prov. Verket startade ett projekt i tiokommuner 1987, men det är nu tyvärr nedlagt. Den s.k. Varubörsen innebar kunde förse konsumenterna med varufakta, i detta fall om olikakapitalvaror. Kunden hade alltså möjlighet att på en TV-skärm själv få framvarufakta och därav dra sina egna slutsatser. säger attföretagen har varit ointresserade och att det har tagit att fåfram fakta. Här handlar det dock om konsumentintresset. Det måste sättas före.Det är vår uppgift som konsumentföreträdare att företräda konsumenternasintresse. Branschorganisationerna har nog av egna företrädare. Vår uppfattning är att information av detta slag hör hemmai vårt moderna samhälle, dels på grund av vad jag tidigare redovisat omhushållens tidsbrist och stora krav på information om alla de tusentals varorsom finns på marknaden, dels med tanke på de nytillkommande unga aktörerna, denya konsumenterna, som praktiskt taget är uppvuxna med datorer. I andraländer, t.ex. i , har man ett väl utvecklat system. Här i Sverigetycks vi dock sova en törnrosasömn, där all information skall ske via det gamlapap-pershanterandet. Det handlar dock om konsumentekonomi - bästa vara tillbästa pris. Det borde ligga i socialdemokraternas genuina intresse att ställaupp för konsumenten. Tyvärr verkar socialdemokraterna som en bromskloss för enutveckling av konsumentinformationen. hänvisar man till en utvärdering inomdet nordiska samarbetet på konsumentområdet. Det är ett säkert kort för attbegrava frågan. Jag tänker då på det gamla satellitprojektet som svävar övervåra huvuden och som ännu inte har landat. Ytterligare ett hjälpmedel för konsumenten är om varan ärprovad. Man har då möjlighet att jämföra olika varors kvaliteter ochegenskaper. Vår uppfattning är att den provningsverksamhet som bedrivs ikonsumentverkets regi ytterligare borde utvidgas till att omfatta fler varor.Erfarenhetsmässigt vet vi att denna verksamhet leder till bättre produkter medbättre funktion och ökad hållbarhet. Det är ett bra arbete som utförs inomverket. Resultaten publiceras i tidningen och Rön, som på så sätt ocksåutgör en alldeles utmärkt informationsskrift. Mycket av den provning som skerär upp- dragsfinansieradoch görs inte enbart i utan även av företag ute i . Detta är isig ett tecken på handelns internationalisering. Men nog borde vi kunna provamer av vanliga vardagsartiklar. Detta är en viktig, policyfråga, vilket också framgår avdet internationella och nordiska samarbete som pågår. Brist på personal börinte hindra en breddning av provningsverksamheten. Sammantaget harvarudeklarationer, varuprovningar och videotexdistribuerad varuinformation betydelse för den vanlige konsumenten. Kunskapskällor är alltid pålitligaverktyg för oss liberaler men tydligen inte för socialdemokraterna. På annatsätt kan jag inte tolka den socialdemokratiska majoritetens avståndstagande.Eller hotar information socialdemokratins ideal? Frågan om extrapriser har under tlera år stötts ochblötts. hänvisar utskottsmajoriteten till att utredning pågår, och därförbör inte störa arbetet. Det är väl närmast självklart att systemetmed extrapriser bör finnas, anser vi reservanter. Men extrapriser bör avse enklart definierad pris-nedsättning. Prisnedsättning på samma vara skall intepågå i månader. Vi anser att borde ställa sig bakom kravet och därmedkasta tidigare utredningsförslag om ett enprissystem i papperskorgen. Informationskravet omfattar även behovet av miljömärkning.Konsumenterna oroas, ibland i onödan och ibland med rätta, för miljöfarliga ämnen.I har vi kommit fram till ett system för frivillig och enhetligmiljömärkning. Andra länder har varit långt före oss, t.ex. . Men detmärkliga med regeringens agerande i denna fråga är att styrelsen för denstiftelse som skall organisera verksamheten och utveckla och befrämjamiljöforskning saknar forskningskompetens. Regeringen anser att det räcker medforskningskompetens i referensgruppen, vilket vi protesterar emot. Vi framfördärför ånyo krav på att forskningen skall vara representerad i styrelsen. När den konsumentpolitiska utredningen förvälfärd lade fram sitt betänkande 1985 framfördes även förslag om att denkonsumenttekniska forskningen vid borde förstärkas.Där har man redan kommit i gång med forskning inriktad mot teknikförändringarutifrån individ- och hushållsperspektiv. Önskemålet från utredningens sida varatt ett centrum för konsument- och brukarorienterad forskning skulle komma tillstånd. 1 och med årets forskningsproposition tillkommer en fast professur vidChalmers för detta ändamål, vilket vi från sida varmt välkomnar.Det har varit vår strävan. Däremot har vi svårt att förstå vad den konsumenttekniskanärnnden med dess 21 ledamöter skall kunna uträtta. Att konsumentforskningbehövs står utom allt tvivel. Men en konsumentteknisk nämnd kommer knappast attbidra med någon forskning. De viktigaste stödjepunkterna för konsumentforskningenmåste finnas på de orter och institutioner där fasta forskartjänster ochorganisation finns. Där kan konsumentforskning och forskarutbildning stimuleras- på samma sätt som det har börjat spira i , tack vare enskildaforskare som t.ex. professor . Där utvecklas godaförutsättningar för ett tvär- och mångvetenskapligt samarbete i meraorganiserade former Det sker absolut inte vid sammanträden med 21 ledamöter,vilka exempelvis ägnar sin tid till att resa till . 1989/90:97 30 mars1990 De arbetsresultat som tekniska nämnden hitintills harredovisat tyder på att kunnat organisera arbetet på egen hand,utan nämndens medverkan. Vi anser att nämnden skall avskaffas. Jag skulle också, med anledning av ElisabetFranzéns reservation till detta betänkande, vilja nämna litet om EG. Jagavstår dock från det, eftersom tiden är knapp. Visst har vi kommit långt i inom detkonsumentpolitiska området, men även andra länder arbetar med samma mål isikte. FN har också i ett sjupunktsprogram definierat målen för konsumentensrättigheter. Det kan vara skäl att erinra om dessa punkter: Rättentill en oförstörd natur. Med det anförda yrkar jag bifall till de reservationer därfolkpartiet finns med och i övrigt till utskottets hemställan. 3MARTIN (): Konsumentpolitiken skall bidra till att ökaförutsättningarna för enskilda att i egenskap av konsumenter medvetet ocheffektivt kunna hushålla med resurserna och kritiskt kunna välja bland utbudetav varor och tjänster. Genom konsumentpolitisk och annan lagstiftning och ävengenom andra samhällsåtgärder skall konsumenterna ges en tillräckligt starkställning för att kunna hävda sina intressen och rättigheter. Det gällerexempelvis rätt att få information om en produkts innehåll, användbarhet,hållbarhet och pris. Men det gäller även vikten av att få information omriskerna med användningen av en viss produkt och att få kännedom om huruvidatillverkningen av en viss produkt negativt har påverkat vår miljö. Ytterligareen viktig del av konsumentpolitiken är rätten att få skadestånd i de fallnågon drabbas av skador eller förluster. En väl utbyggd konsumentpolitik skall vara till hjälp ochstöd för den enskilde konsumenten och dessutom bidra till attsamhällsutvecklingen ur bl.a. ekonomiska och miljömässiga synpunkter går iönskvärd riktning. I förevarande betänkande från lagutskottet behandlar violika motioner som väckts angående konsumentpolitiska frågor. I centernskommittémotion, som ingår bland dessa, har vi tagit upp några krav som vifunnit aktuella och viktiga att få till stånd riksdagsbeslut om. krav på en tillfredsställande prismärkning på varorna i butikerna. Enannan viktig fråga är angivande på varorna om de innehåller miljöskadligaämnen. En miljöfråga av annan karaktär är kravet på att forskare skall ingå iden etablerade miljömärkningsstyrelsen. Den ökade kreditkortsmarknadenhar medfört problem för många konsumenter, och vi har i motionen även tagit uppdessa frågor. De behandlas dock inte i detta utskottsbetänkande. En annan viktig konsumentfråga i vår motion, som inteheller behandlas i förevarande betänkande, är vårt krav på att konsumentskyddetskall vara likastarkt när motparten är offentlig verksamhet som när motparten utgörs avenskild näringsverksamhet. Jag vill något kommentera de reservationersom helt eller delvis bygger på kommittémotion. Först vill jag nämna något om prismärkningen. För attkonsumenterna skall ha möjlighet att bedöma varors priser och göra jämförelsermellan varor av olika märken och kvaliteter är det nödvändigt med klara ochlättillgängliga prisuppgifter. Bäst sker detta genom att varje vara haruppgift om pris och jämförpris. För vissa varor kan det dock vara tillräckligtmed prisuppgifter på hyllkanten. Vi reservanter - , ochfolkpartiets företrädare - anser att den ökade datoriseringen inomdetaljhandeln inte får leda till att prismärkning och prisinformationförsämras. Vi framhåller därför i reservationen att bör uttala attde brister som förekommer måste undanröjas genom påverkan,självsanering och frivilliga överenskommelser. bör få i uppdragatt ta upp prismärkningsfrågorna med handelns organisationer för att åstadkommaen bättre prismärkning. Jag yrkar bifall till reservation nr 7. En annan reservation gäller miljömärkningsstyrelsenssammansättning. infördes ett nordiskt system för frivilligmiljömärkning av produkter. Verksamheten leds av en särskildmiljömärkningsstyrelse. Den utredning som arbetade fram förslag om detta hadeföreslagit att forskningen skulle vara representerad inom styrelsen.Anmärkningsvärt nog följde inte regeringen denna del av utredningens förslagutan uteslöt forskningen ur styrelsen, som har tolv ledamöter. Bland tolvledamöter borde det inte vara svårt att få utrymme för någon representant förforskningen. När fick tillfälle att behandla anslag fördenna verksamhet motionerade om att skulle uttala sig föratt ändra styrelsens sammansättning, så att forskningen skulle blirepresenterad. - liksom - har återkommit meddetta krav i motion. Och bakom reservationen med detta yrkande står ävenmoderaterna och . Vi upprepar där ståndpunkten att det inte ärtillräckligt att forskningen representeras genom en referensgrupp. Det ärenligt vår mening synnerligen viktigt att forskningen finns representerad istyrelsen där de slutliga bedömningarna görs och besluten fattas. Forskningenär en förutsättning för framgång i miljöarbetet. Och forskare inom områdetbehövs när det gäller att fatta beslut om miljömärkningens utformning,omfattning och utveckling. Det är beklagligt att socialdemokraterna inteerkänner detta och att det var ett misstag att utesluta forskningen ur dennastyrelse. Men misstaget kan rättas till genom att bifallerreservation 14, som jag, herr talman, yrkar bifall till. Denna nordiska miljömärkning är frivillig, och vi hoppasatt den skall få stor betydelse och bidra till ökat miljömedvetande och ökademöjligheter för konsumenter att efterfråga miljövänligt framställda och iövrigt miljövänliga produkter. Men detta är ett frivilligt system. För vissaprodukter behövs enligt vår mening obligatoriska uppgifter. På marknaden finns en stor mängd varor, somtrots att de kan misstänkas innehålla miljöskadliga ämnen inte är försedda mednågon varudeklaration.I tre olika centermotioner och i reservation 15, bakom vilken ävenmiljöpartiet står, framhålls det angelägna i att allmänheten får information iform av varudeklarationer om miljöskadliga ämnen i bl.a. hushålls- ochrengöringsartiklar liksom information om allergiframkallande ämnen ihygienartiklar och kosmetika. Jag yrkar bifall även tillreservation 15. De frågor som jag här har velat betona har det gemensamtatt de skall stärka konsumenternas möjligheter att göra både ekonomiskt ochmiljömässigt så riktiga inköp som möjligt. Därigenom förbättrar man hushållensekonomi och bidrar till en både ur ekonomisk och miljömässig synpunkt riktigutveckling i vårt samhälle. Konsumentpolitiken får emellertid inte ses isolerad.Besluten på de flesta politikområden påverkar konsumenternas ställning ochsituation. För att vi skall få en fullgod konsumentpolitik är det viktigt attvi politiker, när vi fattar beslut även på andra områden, tar hänsyn tillkonsumentintressena. arbetar för ett mer decentraliserat samhälle.Centern kräver bl.a. att det skall finnas möjlighet till decentraliseratboende, decentraliserade arbetsplatser och decentraliserad service. Justdecentraliserad service är ett viktigt konsumentintresse. ska leva har varit aktuell, och är detfortfarande. Under kampanjens arbete har bristerna bl.a . när det gällerdecentraliserad service illustrerats. Jag tror därför att det är viktigt att desom talar vackert om konsumentpolitik även tänker på vikten av att vi handlarkonsekvent när det gäller andra ärenden som vi politiker skall fatta beslut om. Även samhällssystemet i övrigt är av största betydelse närdet gäller konsumentpolitiken. vill ha en marknadsekonomi med en friprisbildning och fri konkurrens. Men det skall vara en marknadsekonomi sominnebär att miljömässiga, sociala och regionalpolitiska hänsyn tas. Vi icentern tror att det samhälle som vi arbetar för är ett samhälle som även urkonsu-rnentsynpunkt är det bästa. 4ELISABETH (vpk): Enligt tidigare riksdagsbeslut skall måletför konsumentpolitiken vara att stödja hushållen i deras strävan att effektivtutnyttja sina resurser samt att stärka konsumenternas ställning på marknaden. Viktiga utvecklingslinjer som utpekades var att den lokalaverksamheten skulle ha hög prioritet. Konsumentpolitisk verksamhet skulle finnas i allakommuner. De lokala konsumentmyndigheternas arbetsuppgifter och myndigheternassamarbete med andra intressenter skulle ha stor omfattning. Särskiltutsatta grupper skulle stödjas. Forskningom konsumenternas förhållanden skulle ha hög prioritet. Detta var mening . ,, nödgas varje ärlig granskare av konsumentpolitiken att inse attriksdagen inte har lyckats fullfölja de intentioner som hade 1986. Det finns inte konsumentpolitisk verksamhet i allakommuner. Dessutom är det mycket stora variationer mellan kommunerna vadbeträffar konsumentverksamheten. Jag sade när vi diskuteradekonsumentpolitik här ikammaren, och jag måste tyvärr upprepa det, att alltför många kommuner inteförstår vikten av konsumentverksamhet eller helt enkelt inte har möjlighet attsatsa på nya uppgifter. Vilka orsakerna än kan vara kvarstår faktum, nämligenatt de flesta kommunerna i landet har en dålig konsumentinformation ochservice. Vem som helst som är intresserad kan konstatera detta. Det innebärnaturligtvis inte att de konsumentvägledare som finns inte gör ett bra jobbeller försöker göra det - tvärtom. Men de resurser som anslås till deras verksamhetär otillräckliga. Deras arbete prioriteras inte. En rad kommuner lägger t.o.m. ned sina konsumentnämnder. Utan en egennämnd får frågorna sämre status, hävdar många konsumentvägledare. Under1980-talet har ett trettiotal konsumentnämnder försvunnit. Några nya hartillkommit, men ganska många har försvunnit. På många håll händer det ättkonsumentfrågorna bakas ihop med annat i nämnder som spänner över flera områdeneller att de helt enkelt avförs från kommunstyrelsernas intresseområde. 1 en artikel i uttalade sig enavdelningsdirektör på konsiimentverket och sade att kunskapen omkonsumentfrågor rent allmänt är liten hos politiker och att området, eftersomdet är relativt nytt och oetablerat, behöver ett kraftfullt politiskt stöd. Ochkonsumentfrågorna drijnknar lätt i alla andra frågor, menade han, och så är juläget. . talar om lokala konsumentmyndigheters arbetsuppgifter Det :låter betryggande men är ju i själva verket ett tal om luftslott. Huruvida detskall finnas lokala konsumentmyndigheter eller ej avgör kommunerna själva.Ingenting tvingar dem att se till att denna myndighet existerar. Det hängerhelt och hållet på intresset, den kommunala ekonomin och på kunskapen hosenskilda kommunalpolitiker. Och kunskapen är ju, som jag refererat, ansedd attrent allmänt vara liten. Om det är aningslöshet eller medvetet vilseförande eller något annatvill jag inte uttala mig om, men i vilket fall som helst kan vi inte hålla påpå detta sätt - sätta upp fina mål, låta retoriken flöda, slå oss för bröstetoch peka på de vackra orden och säga: Titta vilka bra saker vi har beslutat,och inte lägga två strån i kors, eller snarare inte bidra med en endasekin, för att målet skall vara möjligt att genomföra. Att kommunerna inteklarar det här själva, det är helt klart. Vpk har som enda parti insett detta. Vi i vpk föreslårbl.a. att får till uppgift att ta fram riktlinjer för denlokala konsumentverksamheten, ett slags minimikrav för omfånget ochinriktningen av kommunernas service. Vi har tidigare föreslagit att den kommunalakonsumentverksamheten skall bli obligatorisk, men vi har inte fått gehör fördetta. Men eftersom vi vet att kommunernas ekonomi är hårt ansträngd, föreslårvi nu i stället att staten tar sitt ansvar och bidrar till uppbyggnaden avlokala konsumentmyndigheter. Vi är övertygade om att det är pengar som kommeratt ge god utdelning. Menar man allvar när man säger att konsumentpolitik är attstödja hushållen att effektivt kunna utnyttja sina resurser, att stärkakonsumenternas ställning på marknaden, att stödja särskilt utsatta grupper,osv., så måste man 2 protokoll 1989/90:97 naturligtvisverka för att service och information finns där konsumenterna finns, dvs. därde bor och där de gör sina inköp. Jag yrkar alltså bifall till reservation 6 i betänkandet. Jag vill beröra ytterligare några av de konsumentpolitiskafrågorna. har i en motion föreslagit att man skall ändrakonsumentverkets arbetsuppgifter. Man vill att skallkoncentrera sig på säkerhetsfrågor, produktkontroll, tester och EG-standarder.Det innebär, herr talman, att vill ta bort viktiga uppgifter frånkonsumentverket. Man vill bl.a. plocka bort uppgift attundersöka och följa hushållens förhållanden samt konsumenternas situation påmarknaden. Man vill inte längre att skall stödja hushållen ideras strävan att utnyttja sina resurser effektivt. Man vill inte uppmärksammakonsumentgrupper som ekonomiskt, socialt eller utbildningsmässigt är svaga.Man vill inte främja utbildning i konsumentfrågor, vill inte stödjaorganisationer som arbetar med konsumentfrågor, vill inte stödja forskning inomverkets arbetsområde och vill inte följa reklamens utveckling. Som väl är är helt ensamma om denuppfattningen. Jag anser att det är viktigt att visa vilken inställning sommoderaterna har i och vilka intressen som representerar.Det är sannerligen inte den vanlige konsumentens. I olika sammanhang talas det om forskning i samband medkonsumentfrågor Både och har vi hört tala om detta.Miljöpartiet framhåller i en motion betydelsen av forskning om hushållensekonomi. menar att miljömärkningsstyrelsen bör tillförasforskningskompetens. Detta var några exemepel. Det är bra att det finns intresse för forskning ochkonsumentpolitik. Jag ser därför fram emot att få stöd för vpk:s krav påverklig konsumentforskning som vi har motionerat om i samband med den nyligenframlagda forskningspropositionen. Vi menar att konsumentfrågorna över huvudtaget är satta på undantag här i landet, trots den enorma betydelse de har bådeför individen och för samhället. Att konsumentforskningen är näst intillobefintlig ser man lätt. har många försök gjorts men fått läggasned. Forskartjänster som inrättats för konsumentforskning har fått en annaninriktning. Vi föreslår i en motion i anslutning till forskningspropositionenatt det med anledning av konsumentforskningens breda innehåll - den omfattarflera områden som beteendeforskning, teknik, ekonomi och samhällskunskap -skall inrättas en här ämnet. Jag ser alltså fram emot,eftersom intresset för forskning och konsumentpolitik här manifesterats, attdet blir bifall till vår motion. Det talas mycket ofta om konsumenter ochkonsumtion i oprecisa termer. har vi fått höra attregeringen exempelvis anser att det är nödvändigt att dämpa konsumtionen isamhället. får man fråga sig. Gäller det all konsumtion,eller är det någon speciell konsumtion? Gäller det alla konsumenter, eller ärdet några särskilda? De allra flesta människor har när fasta utgifter ärbetalda en viss summa pengar kvar i plånboken. Dessa pengar skall räcka tillmat, kläder och andra saker som behöver köpas. Det är helt enkelt detta somkallas att konsumera.Det vi bör göra är alltså att handla mindre och/eller inte betala så mycket fördet vi köper som vi nu gör. Ingen människa vill naturligtvis betala mer än nödvändigtför en vara. Ingen vill ha dåligt utbyte av sitt köp. Allt fler har blivitkostmedvetna och miljömedvetna. Konsumenterna är intresserade av att handla"rätt" utifrån sin ekonomi, sina behov och hälso- och miljöaspekter. Det borde alltså finnas god överensstämmelse mellan deenskilda hushållens intressen och exempelvis det allmänna intresset att dämpakonsumtionen. Problemet är bara att det finns ytterligare en part i målet somgör sin stämma hörd. Det är ganska anmärkningsvärt, för den partens intressegår fullständigt stick i stäv med hushållens och det allmännas intressen. Denpartens intresse är att få oss att köpa mer och dyrare. Det satsas oerhörda pengar på reklamoch marknadsföring här i landet. Jag behöver inte precisera hur mångamiljarder det är, för det beror litet på hur man räknar, men det är åtskilligamiljarder. Det krävs tid, kunskaper och ett stort mått av motståndskraft föratt kunna stå emot alla raffinerade säljarargument som vi bombarderas av.Tyvärr är idealkonsument som gör fina självständiga val fri frånall påverkan en sällsynthet. Vem kan ställa sig upp och försäkra: "Jag ärinte påverkad av reklam. Den spelar ingen roll för mig. Alla de miljarder somreklamindustrin satsar på oss har över huvud taget ingen betydelse.Det är förlorade pengar" Jag undrar om den människan finns. Hur skall vi då komma till rätta med detta? Vpk tycker attdet är bra att det har börjat byggas upp ett system med olika informationertill konsumenterna om de varor och produkter som köps. Vi tycker att det ärbra exempelvis med ett system för miljömärkning av produkter inom ramen förSIS certi-fieringssystem, som börjar ta form. Vi är positiva till all ärligoch lättförståelig information till konsumenterna om varornas innehåll. Vi tycker att det är bra att kemikalieinspektionen startatett särskilt arbete för att ta fram ett nytt system för märkning avallergiframkallande och miljöfarliga kemikalier. Men målet måste naturligtvisvara att få bort allergiframkallande och miljöfarliga kemikalier frånmarknaden. När det gäller kosmetika och hygienartiklar kommer det an påsocialstyrelsen att utfärda föreskrifter. Vi delar strävan attverkligen få att utfärda dessa. Som jag poängterade tidigare ser vi attkonsumenternas önskemål om information snabbt utnyttjats av reklammakare ochmarknadsförare. Det är redan nu svårt att hålla reda på vad alla olika märkenoch symboler som florerar på marknaden står för. Det är "inne" attge varor ett märke, av vilket slag det än må vara. Positiva symboler skall fåoss att köpa vissa varor, men vad symbolerna står för glöms bort efter ett tag.Någon garanti för vare sig kvalitet, miljövänlighet eller hälsosamhet innebärde inte alls.