prot · GD094 · 1989-12-31 00:00:00 — När vi i i utskottet tog upp frågan om attöka på anslaget till miljöbistånd i budgeten gjorde vi det med denförhoppningen att man verkligen skulle anstränga sig för att ta itu medproblemen när det gäller regnskogen och med ökenutbredningen och medmiljöflyktingarna som ökar för . Det blir fler och fler som måste flyfrån den plats där de har sina hem på grund av att miljöproblemen förvärras.Situationen i vid det tillfället var inte bättre än vad den är . Men nuskall man ta pengarna från de allra fattigaste och dem som har det allrasvårast för att ge dem till i stället för att ta friska pengar från någotsom är mindre angeläget, och det förvånar mig. Jag skulle vilja veta litet mer om från vilka man tardessa pengar. Var har vi minskat insatserna och var någonstans har behovet avmiljöinsatser och katastrofinsatser minskat ? Jag hoppasverkligen inte att regeringen ändrar sin strategi och inte längre värnar om defattiga och om dem som drabbas av katastrofer och svåra miljösituationer ivärlden. Låt mig klargöra att det inte är någraplanerade insatser som fryser inne på grund av Polenbiståndet. Vi är i densituationen att biståndet totalt sett ökar - vi talar alltså om den ökade ramen.Sedan förs alltid diskussioner om vilka länder som kan anses berättigade attvara mottagare av svenskt och annat bistånd. Här finns olika klassificeringar,och någon riktigt klar gräns finns inte. Vid bedömningen kan man använda ettbegrepp, nämligen per capita-inkomsten. uppger att man 1987räknade med en per capita-inkomst i på . Där liggerfaktiskt gränsen för att också andra länder skall börja få svenskt ochinternationellt bistånd. , deltagit i de möten som EG haranordnat om Polenbiståndet. Det är mycket bra informationsutbyten förundvikande av att vi dubblerar biståndsinsatserna när vi planerar här hemma.Men vi tycker att det är bra om vi snabbt kan gå i gång med vårt bistånd. Viligger alltså före många andra genom att det görs etthögnivåbesök i av vår statsminister och en delegation, vilket snabbt kanstarta diskussionerna med de polska myndigheterna. Det går snabbare än om viskulle samordna insatserna med många andra. Vad gäller näringslivet tycker jag att det borde vara idess eget intresse att nu göra insatser i och att regeringen inte skallbehöva leda näringslivet i handen därvidlag. Jag har uttalat att det bordefinnas ett intresse i näringslivet, och även statsministern har gjort det, sånu borde man börja känna till det. Ett direkt företag-till-företag-samarbete ärtänkbart, men också utökad handel. Jag hoppas att det svenska näringslivetställer upp. Slutligen till diskussionen om vad man får göra eller integöra och hur anslagen skall användas. Jag vill erinra om att det också ibörjan av var en kris i . Då använde den borgerliga regeringenunder bi- 1989/90:4 5 oktober1989 ståndsanslagen för att gestöd till . Att nu säga att det är principiellt nytt och annorlundastämmer inte med verkligheten. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Informationfrån regeringen om EFTA-EG-samarbetet När senast debatterade den västeuropeiska integrationen, den6 juni , framhöll jag att arbetet var inne i en mycket intensiv fas. VidEFTA-EG;s ministermöte hade beslutats, att samtal skulle inledas föratt undersöka förutsättningarna för ett närmare och fastare struktureratsamarbete. Ijuni informerade jag om det kartläggningsarbete som påbörjats. Underen första fas skulle EFTA-länderna och EG gemensamt diskutera samarbetetstänkbara omfattning i sak. Till skillnad från det arbete som bedrivits i dets.k. Luxemburgspåret hade kommissionen nu accepterat att ta ett helhetsgrepp.Utgångspunkten är att EFTA-länderna skall delta på lika villkor på den internamarknadens alla områden. Arbetethar syftat till att få fram hur långt EFTA vill och kan gå, dvs. vad som liggeri Oslodeklarationens formulering om att EFTA vill delta "så långtmöjligt" i den inre marknaden. Man har sökt få fram vilka delområden EFTA-ländernavill utesluta av övergripande politiska skäl, såsom neutralitet ellerkonstitutionella hinder. Ekonomiska och andra problem finge å andra sidan,enligt kommissionen, lösas genom övergångsarrangemang. Diskussionernahar förts inom ramen för fyra gemensamma arbetsgrupper - en för varor, en förtjänster och kapital, en för människors rörlighet och en för s.k. angränsandefält, exempelvis miljöfrågor, forskning och den sociala dimensionen. Dennaförsta fas avslutades . Båda sidor förklarade sig då mycket nöjdamed det uppnådda resultatet, och detta på goda grunder. - För det första gjorde bådasidor den bedömningen att goda förutsättningar finns i princip att medutgångspunkt från få till stånd ett brett upplagt samarbeteomfattande de fyra friheterna och angränsande fält. - För det andra har få undantagaktualiserats i sak. Utöver några enskilda särintressen bör nämnas att bådasidor var överens om att inte eftersträva någon gemensam jordbrukspolitik ochatt gränskontrollerna tills vidare skall vara kvar av jordbruks- ochskatteskäl. EFTA-gruppen markerade härutöver sin vilja att slå vakt omväsentliga säkerhets- och miljönormer. Tullunionsfrågan lämnades tills vidareöppen. - För det tredje skall noterasatt EFTA-sidan talade med en röst och utifrån ett väl förberett underlag.Exempelvis talade för EFTA i arbetsgruppen för fri varucirkulation.Detta välkomnades av kommissionen, som betonat betydelsen av att ha en part attdiskutera med. Enytterligare förutsättning för EFTA-ländernas deltagande i den interna marknadenär att de legala och institutionella frågorna kan lösas på ett ömsesidigttillfredsställande sätt. ,i den andra fasen som äger rum , behandlas dessafrågor. En särskild arbetsgrupp har upprättats med som EFTA-talesman. Delegala och institutionella frågorna är långt ifrån lätta att lösa. I all korthetär problemen följande: - På det legala området är vi iprincip eniga med EG om att de överenskommelser vi förhandlar fram skall kunnatillämpas och övervakas på ett likartat sätt inom hela det västeuropeiskaområdet. Men eftersom vi inom EFTA inte har någon motsvarighet tillEG-kommissionen och , måste vi finna någon annan ordning medlikvärdig effekt. Ett effektivt system för tvistlösning måste också komma tillstånd. Här står vi på helt jungfrulig mark. - På det institutionella planetkräver EFTA att få ett medinflytande i framtida beslut som står i rimligproportion till våra åtaganden. Den legala och institutionellaEFTA-EG-arbetsgruppen diskuterar olika tänkbara modeller.Arbetsgruppens slutrapport kan väntas under innevarande månad. Diskussionernai samtliga fem arbetsgrupper har varit oförbindliga i den bemärkelsen attingendera sidan har gjort några åtaganden. Syftet har i stället varit att påömse håll få en uppfattning om vad en kommande förhandling skulle kunnaomfatta. Vårnärmaste målsättning är nu att på basis av de två förberedelsefaserna läggagrunden för nästa EFTAEG-ministermöte. Det skall hållas i den 19december. Måletär att de politiskt ansvariga i alla berörda länder då skall vara eniga om attge klartecken för formella förhandlingar med sikte på ett brett upplagtintegrationsavtal. Viddecembermötet skall förhoppningsvis också mål och tidsplan för förhandlingarnaformuleras. Helst bör förhandlingarna avslutas . Siktet bör varainställt på att avtalet skall träda i kraft i så god tid att vårt deltagande iden inre marknaden kan ske i fas med EG, dvs. PåEFTA-sidan kommer vi att förbereda decembermötet med EG vid två internaministermöten; ett och ett . EG:sministerråd skall för sin del diskutera samarbetet med EFTA vid två möten inovember. Därefter kommer EG:s stats- och regeringschefer, enligt sitt beslutfrån , att på nytt ta upp frågan vid sitt nästa möte i den8-9 december. Jag noterar också med intresse att somEG-ordförandeland tagit initiativ till ett möte på högsta politiska nivå medEFTA;s ordförandeland . möts således president statsminister för att diskutera förutsättningarna för ettEFTA-EG-avtal. blirsåledes av stor betydelse. 1989/90:4 5 oktober1989 1'* protokoll 1989190:4 1989/90:4 5 oktober1989 få återkomma tillriksdagen med en mera preciserad bild av läget inför det mycketviktiga EFTA-EG-mötet . Vid debatt sade jag att även arbetet här hemmamed att harmonisera svenska lagar och förordningar med motsvarande regler inomEG skulle drivas vidare på bred front. Bland de väsentligaförändringar som skett kan nämnas; ~valutaregleringen har liberaliserats; - förhandlingarna om EFTA-ländernas deltagande ipersonutbytesprogrammet COMETT är i sitt slutskede; ~ frekvenser förmobiltelefonsystem i har reserverats; ~ EFTA-länderna och EG har kommit överens ominformationsprocedurer för standarder och tekniska föreskrifter. avser regeringen bl.a. att lägga framtvå propositioner på det finansiella tjänsteområdet. De avser etableringsfrågoroch berör en rad EG-direktiv, såväl i som utanför vitboken. svensk ratificering och lagändring med anledning av enkonvention () mellan EFTA och EG Om verkställighet av domarpå privaträttens område. Jaghar tidigare påpekat att det är missvisande att bedöma det svenskaintegrationsarbetet genom en direkt jämförelse i siffror av vår anpassning tilldirektiven i . Exempelvis har direktiven mycket olika dignitet ochrelevans för svenskt vidkommande. Vadsom nu tillkommit är att kontaktläget mellan EFTA-länderna och EG förändratsbetydligt. I den nya dialog som pågår har man konstaterat, att det i vissa fallblir fråga om att tillskapa gemensamma EES-bestämmelser. I andra fall kan detröra sig om att införa identiska regler. Det handlar också om att enas kringlikvärdiga bestämmelser, eller att erkänna att existerande bestämmelser redanär tillfredsställande. På detta senare område pågår redan diskussioner mellanEFTA- och EG-experter. Detär inte nödvändigtvis så, att berörs av alla de direktiv i vitbokensom faller under kategorin gemensamma bestämmelser. Jag tänker bl.a. på vissadirektiv om djur- och växtsjukdomar. Det är ytterligare ett skäl tillsvårigheten att jämföra vår egen pågående harmoniseringsprocess med direktiveni vitboken. Denhär typen av frågor måste vi lösa med EG vid förhandlingsbordet. 1förhandlingarna måste vi också klargöra för EG vilka enskilda områden vi kräverundantag för, beroende på väsentliga nationella intressen, eller av hänsyn tillnationell säkerhet. Båda parter är redan i princip ense om att denna typ avsärbehandling skall ske. För regeringens arbete med integrationsfrågorna är mandatdet övergripande riktmärket. Vi eftersträvar att svenska medborgare,institutioner och företag får tillträde till den inre marknaden på sammavillkor som själva. Huruvidadetta skall lyckas är det ännu för tidigt att ha någon säker mening om. En radkomplicerade problem återstår att lösa, bl.a. beträffande den gemensammarättsordningen och medinflytandet. Vi måste också av- vakta EG-medlemsländernasställningstagande innan en säkrare bedömning kan göras. MARGARETHAAF (): Jag tackar för statsrådets fylliga information, inte minst uppskattadejag att statsrådet också tar upp den svenska anpassningen, dvs. vadSverige självt kan göra för att anpassa regler och förordningar till den storavästeuropeiska marknad som håller på att växa fram. Det har varit myckettyst i denna fråga . Vi får väldigt litet information ipressen om vad som verkligen händer. Det är därför värdefullt att vi nuäntligen får en redovisning om vad som sker i fråga om det arbete som ju i såhög grad ligger i våra egna händer. Vidareuppskattar jag vad statsrådet sade i talarstolen och vad som står skrivet på s.7 i hennes manus, nämligen att det är mandat som är det övergripanderiktmärket för regeringens ansträngningar. Statsministerns tal den 1 septemberhar ju skapat en skadlig osäkerhet och oklarhet om regeringens intentioner. Jaghar sett att ordet tullunion finns nämnt en gång i statsrådets manus. Vi vet juatt en tullunion är något oerhört väsentligt för att svenska företag verkligenskall få ett likvärdigt tillträde till den gemensamma marknaden. Jag villdärför återigen fråga statsrådet om hennes bedömning är att entullunion är en möjlighet, dvs. om det är möjligt att, i de förhandlingar somnu förestår, uppnå en tullunion för svensk del. PERGAHRTON (mp): Det är naturligtvis bättre med någon information än ingen alls. Men attkalla information för fyllig vore väl synd. inte med i den s.k. EFTA-delegationen - det gör däremot jag. Det är enintressant och trevlig ära jag har fått. Problemet är att där får vi en oerhörtmycket fylligare information, men den är hemligstämplad. Vad som verkligenpågår, hur man verkligen håller på att "sy ihop oss" till att bli ensatellitstat under EG, det kan jag nu inte för svenska folket på dennaoffentliga arena och i full utsträckning informera om, om jag inte skall göramig skyldig till sekretessbrott. Jag kommer därför nu att få gå litet somkatten kring het gröt. Jag avser nämligen inte att begå sekretessbrott - jagtycker att det fortfarande kan ha ett värde att sitta kvar i såväl EFTA-delegationensom i . Låtmig först ta upp frågan om undantag - dentia fråga är inte den känsligaste;den känsligaste frågan kommer jag strax att beröra. I fråga om undantag sägerstatsrådet att få undantag har begärts. kommer statsrådet framtill att enskilda undantag kan begäras. Det vore intressant att få en delexempel på undantag som kommer att begära. pekade på en långrad punkter när det gäller miljöpolitik, social trygghet, jämställdhet osv.,där man inte kommer att gå med på några försämringar på grund avEG-anpassningen. Detta har för övrigt även statsrådet själv garanterat härtidigare. Kommer vi att göra undantag för t.ex. freoner? skall nämligennu införa ett freonförbud, vilket har ilsk- 1989/90:4 5 oktober1989 Kommer vi att genomföra förbud mot att i konserveringssyfte bestrålalivsmedel? Jag skulle också vilja fråga om energiverkschefen skrivelse till miljö- och , i vilken han påpekar attom vi går med i EG så kommer det t.ex. att bli tillåtet med centrifuger som kanslita armarna av den som sticker in dem i centrifugen. Detta är alltså ettuttalande av energiverkschefen . Hur kommenterar detta? Sedan vill jag ta upp ett par saker rörande detinstitutionella och legala i det som pågår. Utan att bryta mot någon sekretesskan jag säga att i EG gäller de lagar som EG fastställer direkt förmedlemsländerna och även för enskilda individer. Är det inte på det sättet, attom skall anpassa sig till EG på ett för EG acceptabelt sätt, måste EG:sregler få en direkt, legal verkan över svenska myndigheter och svenskaförhållanden? Om det är så att EG-rätten skall ta över nationella bestämmelser,hur skall det då vara möjligt för att upprätthålla nationellabestämmelser som står i konflikt med EG-rätten? Kommer detta att bli möjligt?Det är en fråga till statsrådet. Ja eller nej? Jag skulle också vilja fråga statsrådet om rolli framtiden. Om det nu alltså är så. att EG-beslut skall bli direkt tillämpligai som lagar, var kommer lagstiftande makt in i sammanhanget?Är man inte ganska nära att tafsa på grundlagens bestämmelser? Ytterligare en fråga, som gäller tvistlösning. Vad funderarman på därvidlag? Är det inte så, att inom EG spelar en storroll? är en sorts överordnad författningsdomstol. Någon sådan harvi inte i , men EG kräver sannolikt att sätt att hållaöverenskommelser skall kunna överprövas av . Är det förenligt medsvensk grundlag att överlämna beslutsrätt till en överordnad internationelldomstol, som tillhör organ där inte är medlem? Såvitt jag har lästgrundlagen strider det mot grundlagen. Detta var några av de ytterligt känsliga frågor som visar,menar jag. att man är ute på ett gungfly. Jag tycker ändå att offentlighetenkan få litet mer av den information som en liten utvald elit, som jag numeratillhör, har fått. PER-OLAERIKSSON (c): Jag vill börja med att säga att jag tyckeratt det är tillfredsställande att statsrådet lämnar den härinformationen till . Jag ser detta som ett viktigt léd i dialogenmellan regering och riksdag kring den viktiga frågan om EG och framtiden. Detvisar också på den öppenhet som vi måste ha mellan regering och riksdag i en såavgörande fråga för vårt land. Det här är förstås inte rätt tillfälle att föra en debatt;det vore att missbruka tanken med informationsstunden. Däremot skall jag baraställa några korta frågor. Med hänsyn till att jag måste med ett tåg kanske jaginte kommer att höra statsrådets svar. Därför får jag läsa dem iprotokollet. Jag vill ta upp frågan om harmoniseringen av lagstiftning.På miljöområdet diskuteras ju miljöavgifter och åtgärder för att här hemmaskydda miljön. Vilka möjligheter ser statsrådet för oss här i attinföra miljöav- gifter ochandra åtgärder för att värna vår miljö i ett läge där andra länder inte hängermed i samma takt som vi? Ett annat område som är väsentligt för utvecklingen i helavårt land är regionalpolitiken. kan vi naturligtvis inte - och vi vill inteheller - få del av EG:s regionala fonder, eftersom vi inte blir medlemmar i finns det stötestenar som innebär att vår ambition att driva en offensivregionalpolitik och hjälpa utsatta regioner kommer i strid med harmoniseradlagstiftning inom EG? Samma problem är det på skatteområdet, främst när detgäller småföretagen. Kommer vi också där att ha möjlighet att göra separatalösningar, så att inte vår lagstiftning behöver vara identisk medlagstiftningen i andra länder inom EG? HÄDAR (): Per framstår för mig som fångad i ettintrigspel, som får bedrifterna av agenter att verka renasöndagsskolan. Jag har för egen del svårt att se statsrådet somnågot slags spindel i en svensk EG-komplott. Per har uppenbarligenfantasi nog att göra det. Får jag erinra om att jag har gett ordet till Hädar Carsför frågor och kommentarer med anledning av statsrådet inläggoch icke med anledning av inlägg. HÄDAR (): Jag tackar för påpekandet, och jag skall inteytterligare kommentera vad Per sade. Det är ett uttalat mål, som jag förstår det, fru statsråd,för EG att slopa gränskontrollerna mellan sina länder. Jag har också förståttdet så, att en del i det mandat som har gett regeringen är att manskall verka i den riktningen. har ju inte EG i alla avseendenkommit så långt när det gäller den här gränsskrotningen mellan de tolv ländersom ingår, även om , och har tagit de förstastegen i den riktningen. Om nu jordbruket skulle vara ett problem när detgäller möjligheterna att få en tullunion, och den i sin tur skulle vara enförutsättning för att man skulle kunna vara med utan gränskontroller, så villjag fråga statsrådet; Är det i varje fall på lång sikt ett mål för regeringenatt också låta vårt samarbete, som LRF gärna ser, omfatta jordbruket? Kan mantänka sig en tullunion för del i fråga om såväl jordbruks- somindustrivaror - och därigenom också förutsättningar för medverkan i dengränslösa inre marknad som är EG:s mål? INGEMARELIASSON (fp): Jag vill också tacka statsrådet för enutförlig beskrivning av läget i de förberedande förhandlingarna med EG. Tillsammans med några kolleger besökte jag för ett parveckor sedan bl.a. . Vi fick då en bild av förberedelseläget som välansluter,sig till den 1989/90:4 5 oktober1989 bild som statsrådet härhar målat upp, dvs. att har varit aktivt och att arbetet har gått bra ide fyra grupper som förbereder olika sakfrågor. Det var dock ett överraskandeundantag, som gällde den femte arbetsgruppen, som sysslar med de legala ochinstitutionella frågorna. Därför är det värdefullt att statsrådet här i sininformation särskilt uppehöll sig vid detta. Den fråga som vi fick var nämligenvarför i denna grupp visar en påfallande passivitet. Det kan nu varaett spel i en förhandling, och det kan vara ett falskt intryck. Det intressantaär dock att detta intryck finns på motsidan inom . Jagvill därför att statsrådet ytterligare försäkrar kammaren om att detta inte ärmed verkligheten överensstämmande och att man på EG-sidan inom kommissionen gesett annat intryck, nämligen att vi också här använder all vår kreativitet föratt hitta lösningar på de legala och institutionella frågorna som väl anslutertill lag och grundlag. GUNILLAANDRE (c): Integrationsarbetet rör ju många områden och det har tillsatts enmängd arbetsgrupper, både inom vårt land och, som vi nu fick höra av statsrådetAnita , när det gäller EFTA och EG. Såvittjag har mig bekant har vi i vårt land inte mindre än 52 olika arbets-ochreferensgrupper som skall följa harmoniseringssträvandena. Men inte en enda avdessa grupper har ansvar för att belysa jämställdhetsaspekterna. Det tycker jagär märkligt, inte minst mot bakgrund av att ett av de 18 utskott som finns inomEG:s Europaparlament är just ett utskott för kvinnors rättigheter. Vi kan juinte bara tro att det som är bra för män också är bra för kvinnor. Min fråga är därför: På vilket sätt kommerregeringen att belysa jämställdhetsaspekterna av hur ett närmande till EGkommer att påverka kvinnornas situation i och också i övriga ?Jag tänker på sådana områden som arbetsmarknads- och familjepolitik - ochdemokratiaspekten. Tullunion är fortfarande en möjlighet. Det som gäller beträffandetullunion är att man från EG:s sida inte i nuvarande läge önskar föra injordbrukspolitiken i diskussionerna, och det av följande skäl; Det pågår enGATT-runda, där jordbruket är en tung och viktig fråga i ett globaltperspektiv. Där har man då ansett att det skulle vara en fördel att man lät deinternationella diskussionerna utvisa hur långt vi kunde gå på jordbrukssidan.Och GATT-förhandlingarna skall, som kammaren vet, slutföras . Dethär får till konsekvens att gränskontroller kommer att vara kvar, åtminstone idetta skede. Vad som kan komma att ske vågar jag inte svara på, men ide tidigare förhandlingarna var vi för del beredda att diskuterajordbruk. Detta får väl bli en fråga för riksdag och regering att ta itu med iett senare skede. Gränskontrollernablir alltså kvar, men det hindrar ju inte att man kan diskutera exempelvispassfrihet och diskutera att "gifta ihop" den nordiskapassöverenskommelsen med förändringar som sker inom EG. Per försöker varje gång beskyllaregeringen för hemlighetsmakeri och jag vet inte vad. Jag vill bara upplysakammaren om att vi från regeringens sida försöker vara så öppna vi bara kan,bl.a. när det gäller EFTA-delegationen, som vi upplever som det speciella organdär vi kan ha en speciell dialog och där vi närmare än vad hela kammaren kanskeförmår kan följa arbetet. På det sättet förankras detta arbete hos företrädareför alla partier. Det är självklart att och det vet kammarens ledamöter mellanstatliga överenskommelser skall bekräftas av . Ingen kan träffaöverenskommelser i strid mot regeringsformen. För vill jag påpeka att jag i mininformation sade att EFTA-länderna vill slå vakt om den standard vi uppnått påmiljöområdet. Den regionalpolitiska kommittén har gjort ett förträffligtarbete, som klart visar att det i alla länder - såväl i EFTA-länder som iEG-länder - finns ett behov av att föra regionalpolitik. Det skall då handla omstrukturinsatser, t. ex. på utbildningens område, medan däremot direktbidragsom blir konkurrenshämmande skulle kunna stå i strid med regler som vi har iGATT-sammanhang. När det gäller småföretagen har EFTA-sidan på svensktinitiativ begärt att få delta i det småföretagsarbete som pågår inom EG. Manhar där ett mycket intressant program för att kunna ge småföretag informationom hur man ger sig ut på Europamarknaden och liknande. Det arbetet går vidare. Till vill jag säga att jag också sett attnågra varit konfunderade när det gäller engagemang i den femtearbetsgruppen, som behandlar de legala och institutionella frågorna. Jag kanförsäkra att vi på svensk sida - vi innehar viceordförande-posten i arbetsgruppen försöker använda all vår kreativitet och alltvårt engagemang för att vara aktiva. skall vi komma ihåg att detta ärsvårare områden. Det går här kanske litet långsammare än i de fyra andraarbetsgrupperna, där vi alla varit med och hunnit sätta oss in iungefär vad det handlar om. När det gäller den femte arbetsgruppen krävs detmer av modellbyggande.