prot · GD09127 · 1989-12-31 00:00:00 — området medVerkstadsföreningen, blir kostnaden dubbelt så Prot:1989/90:127 stor som den avtalsmässiga lönehöjningen. Då har företaget ansvarför kost- nadsutvecklingen. Det går inte att bara skylla påregeringen och löntagarna. Även företagen måste ta sitt ansvar. Anf.158 (); Det är väl ändå så, ministern, att om man för en svag finanspolitikger detta en brist på arbetskraft? Det ger en överhettning på arbetsmarknadensom för med sig sådana konsekvenser som det höga kostnadsläget. Låtmig också säga följande. har vi levt med ständiga skattehöjningarsom bidragit till att de nominella löneökningarna har blivit . Dessalönehöjningar har tyvärr så gott som helt ätits upp av höjda priser ochskatter. Kvar har då blivit en ökning av löntagarnas köpkraft förhela perioden. Är det en bra finanspolitik? har vi ju träffat en överenskommelse med omfinanspolitiken. Då är väl finanspolitiken bra? Anf.160 (); Låt mig till ministern säga att anser att finanspolitikentill vissa delar är bra, men vi säger också - vilket ministern borde komma ihåg- att vi tycker inte att den till alla delar är bra. Vivill ha en stramare finanspolitik med besparingar och förnyelser inom denoffentliga sektorn. Vi vill vidare ha sparstimulanser, fler stimulanser förarbetsutbud samt tillväxt utöver fullföljandet av skattereformen. Det krävs en bättre finanspolitik. En väsentlig faktor när det gäller trycket i ekonomin är att vi iSverige har valt att ha en hög sysselsättning och en låg arbetslöshet. I utlandetlättar man det tryck som uppstår i ekonomin genom att öka arbetslösheten. vill vi inte gå, utan vi vill genomföra andra åtgärder och öka utbudet avarbetskraft. Det finns en lång rad sådana åtgärder i de förslagsom regeringen har lagt fram för att kunna klara bristen på arbetskraft ochminska trycket i ekono- 162 (): Det finns många sätt att lösa dessa problem på, utan att man behöverhota med att vi skall få enorm eller hög arbetslöshet. Överläggningenvar härmed avslutad. 28 §Svar på fråga 1989/90:587 om städningen på SJs tåg och stationer har frågat mig om jag avservidta åtgärder för att förhindra att SJs personalpolitik åsamkar personalen arbetsskadorsamt att järnvägsstationerna också i fortsättningen kan hållas rena. svarade jag på en liknande fråga somMaggi ställt. Då gällde det lokförarnas arbetsmiljö. Riksdag och regering har satt upp mål för SJ på olikaområden. Utifrån dessa mål bestämmer sedan SJ självt hur verksamheten skallbedrivas och hur arbetet skall organiseras. En väl fungerande städning börenligt min mening ses som en del av de mål för servicenivån gentemotresenärerna som satts upp. Med utgångspunkt från detta är jag inte beredd attvidta några åtgärder med anledning av frågan. Låt mig dock avslutningsvis upprepa vad jag sade då detgällde lokförarnas arbetsmiljö, nämligen att jag utgår ifrån att SJ fäster storvikt vid arbetssituationen och arbetsmiljön för samtliga personalkategorier. 164MAGGI (vpk): Jag skall be att få tackakommuniktionsministern för svaret. Tyvärr kunde jag inte ta emot svaret på fråganom lokförare och lok på grund av att jag var sjuk.Men, som sagt, dessa frågor hänger ihop. Det är bra att kommunikationsministern hoppas att SJ skallfästa stor vikt vid dessa frågor. Om man tittar på den konkreta frågan omstädning, finns det väl kanske anledning att betvivla det litet grand. Det harkommit en hel del kritik emot det sätt som SJ sköter arbetet på.Städpersonalen upplever framför allt att den inte får tillräckligt med tid ochatt den därför inte hinner göra ett bra arbete. Städpersonalen utgör också engrupp där arbetsskadorna ökar. Det finns en ganska stor andel arbetsskador.Det är en grupp som främst utgörs av kvinnor. av dem som arbetar på SJStäd är kvinnor. Mot bakgrund av att allergierna ökar i samhället är det ocksåallvarligt om mandrar ner för mycket på städningen. Städning är en typisk kvinnosyssla. Det finns en litenrisk för att man inte kan den här frågan ordentligt på chefsnivå. I nr 8 för iår av tidningen säger en av cheferna följande:"Lokalvårdarna måste prioritera. De kan inte hinna med exakt lika mycketsom tidigare, men de kan hålla en bra standard. Städningen har haft för brakvalitet förut. Det har inte SJ råd att betala längre." Det skulle vara intressant att få veta om denna syn påarbetet även finns på andra nivåer inom SJ - att det är för bra kvalitet ochatt man inte har råd att hålla samma kvalitet som . 165 Kommunikationsminister : Frutalman! Jag utgår ifrån att SJ har en hög ambitionsnivå. Jag har också detbestämda intrycket att så är fallet när det gäller att upprätthålla en god miljö i verksamheten - ivagnarna, när det gäller arbetsmiljön och för passagerarna. Detär omöjligt för mig att gå in och diskutera enskildheter i detta sammanhang.Vi måste förlita oss på att man i det berörda affäfsdrivande verket också kanhantera denna typ av frågor i det perspektivet att man nu strävar efter att ökapassagerarunderlagét, att bli mera attraktiv för kunderna och att ha en högambition när det gäller att bereda arbetstagarna en god arbetsmiljö. Vi måstei hög grad förlita oss på att samarbetet mellan de anställdas organisationeroch arbetsledningen kan utvecklas på ett bra sätt. 1989/90:127 22maj 1990 166 (vpk): Jag har talat en del med städerskor som arbetar inom SJ, och de känneren stor oro. De som jag har pratat med säger att detta är ett led i att SJ villsälja ut städningen till privata städbolag. Det är de självfallet rädda för. SJgår ut med stora kampanjer om att att man skall bli bättre på en rad punkterDet borde också gälla städningen. Resandet har ökat. Jag åker ganska myckettåg, och jag ser att det är mycket folk på tågen. Det är bra, men det bordebetyda att man behöver städa litet mer och litet oftare. Ettannat problem för städerskorna är att de inte hinner med. De hinner med denlöpande städningen. Alla som håller på med sådant vet ätt eftersatt städningskapar f)roblem . Det är ett mycket kortsiktigt sätt att se på det hela. Jagtror att det är mycket viktigt när det gäller kampanjen om att SJ skall blibättre att den självfallet skall innefatta omsorg om personalen, men också skall bli bra även när det gäller städning av tåg och väntsalar, såatt man inte förstör materielen i onödan. Överläggningenvar härmed avslutad. 29§ Svar på fråga 1989/90:588 om driftsbidraget till det enskilda vägnätet har frågat mig om det är förenligt med riksdagensintentioner att sänka driftsbidraget till det enskilda vägnätet. Låtmig först konstatera att fördelningen av anslaget för bidrag till drift ochbyggande av enskilda vägar mellan länen och mellan olika verksamheter görs avvägverket i enlighet med förordningen om statsbidrag till enskild väghållning. Vägverkethar skickat ut direktiv för upprättande av t.ex. investeringsplanerför bidrag till byggande av enskilda vägar och därvid bl.a. angett att ensänkning av bidragsnivån till driftav enskilda vägar bör ske. Vägverketsförslag grundade sig på den anslagsnivå som föreslagits i den näringspolitiskapropositionen. Jag har erfarit att trafikutskottets majoritet kommer attföreslå att anslaget till enskilda vägar bör höjas 1989/90:127 22 maj1990 med 100 milj.kr. Bidragsnivån blir beroende av beslut. Anf.168 ():. Jag ber att få tacka för svaret. Kommunikationsministern ger mig härett positivt svar. När jag ställde frågan hade jag inte den , informationsom jag har , utan jag hade då vissa dubier när det gäller hur det skall gåför våra enskilda vägar. Jag tänker mest på mitt eget län, län. Meddetta förslag har situationen förändrats betydligt. Deenskilda vägarna i vårt län är de längsta vägarna. Vi har enskildavägar i vårt län. De är lika viktiga för oss som de stora vägarna. De står förintransporter och uttransporter och har stor betydelse även för länets turism.Kommunerna är mycket engagerade i underhåll och drift av.de enskilda vägarna.Kommunförbundet har också tillskrivit trafikutskottet, där man har behandlatdessa frågor, och . Närjag fick del av beslutet från trafikutskottet, trodde jag attökningen av anslaget endast berörde de statskommunala vägarna och inte deenskilda vägarna. Av kommunikationsministerns svar förstår jag nu att detinnefattar båda delarna. Närvi fick dessa direktiv från - det står februari i svaret-gällde det investeringar och kompletterande direktiv för femårsperioden. Nugäller det här bara driften 1991. Jag vill ställa en kompletterande fråga tillkommunikationsministern: vi nu vänta oss att man från ansvarigt håll, frånregeringshåll, betraktar de enskilda vägarna med större välvilja ifortsättningen? Anf.169 Kommunikationsminister : Fru talman! Det behövs mera pengartill enskilda vägar, men i ännu högre grad behövs stora belopp för riksvägaroch länstrafikanläggningar. Vi har satt i gång ett utredningsarbete, som skallbedrivas med stor intensitet. Utredningsmannen skall senast försökapresentera ett förslag till hur vi skall förstärka medelsnivån för vägar ochjärnvägar med hjälp av brukar-avgifter och näringslivsmedverkan. I vilkenutsträckning som det blir möjligt kan jag inte förutsäga . Min ambition äratt åstadkomma ökade anslag när det gäller vägarna. Det är vad jag kan säga.Men vi kan inte fördela mer medel än vad som står till förfogande. Svenska folkets vilja till ökade skatter är sombekant något begränsad. Den begränsade viljan återspeglas också understundom iriksdagen. 170 (): Jag lyssnar med intresse till kommunikationsministern. Jag ser ocksådet här som en fråga om fördelning. Vi tycker att en större andel av pengarnaskall gå till detta vägnät som är av så stor betydelse. Närvi mitt under skall leva fick del av förslaget frånvägverket betecknade vi detta förslag om en nedskärning av anslagen med 20 %som ett landsbygdsfientligt förslag. I vår förtvivlan säger vi att pengarnaminsann räcker till annars. 10 miljarder skall slukas av en , och700 milj. kr. Dessaenskilda vägar har stor betydelse för vår landsbygd där så många människor ärberoende av vägarna. Vart man än kommer när man är ute i länet och talar sådiskuterar människor vägfrågorna. Enskilda vägar är ett ämne som engagerar våralänsbor mycket. Naturligtvisär det intressant med nya tag på detta område, men det handlar också om attdet skall vara en rättvis fördelning. Deenskilda vägarna är naturiigtvis jämfört med motorvägar en liten del i detstora perspektivet. Men för många människor i vårt land - inte minst hörde videtta i - har dessa vägar stor betydelse för om man skallkunna fortsätta att bo på landet. Anf.171 Kommunikationsminister : Fru talman! ger mig anledning att påpeka att en Öresundsförbindelse skall betalas avdem som trafikerar den, dvs. En Öresundsförbindelse kommer inteatt inkräkta på skattemedel som kan anvisas för bl.a. enskilda vägar. Anf.172 (); I den frågan skall naturligtvis de nya tagen prövas. I mina diskussionermed kommunikationsministern hävdar jag att detta är en fråga om rättvisfördelning och det motto som vi skall leva upp till, nämligen Hela skallleva. Jagtackar för svaret. Jag gläder mig åt det extra tillskottet om 100 miljoner.Det betyder 3 miljoner till län. 1989/90:127 22 maj1990 Överläggningen varhärmed avslutad. 30 § Svar på fråga1989/90:606 om regler för tillstånd till spårning av ingåendetelefonsamtal har frågat mig om jag är villig att medverka till attintervallen för förlängs. Televerketsprimära uppgift är att förse hela med väl fungerandetelekommunikationer. Inom ramen för denna uppgift erbjuder televerketspårningstjänsten. Televerketsspårningstjänst innebär att verket försöker ta reda på varifrån ett vissttelefonsamtal rings. När man lyckats ta reda på detta lämnas uppgiften tillden uppringde abonnenten. Detkan finnas olika skäl för kunderna att använda sig av spårningstjänsten. Ettskäl som ofta anges är att s.k. telefonterror förekommer. I sådana fall är detoftast tillräckligt med spårning . För kunder som vill skyddasig mot oönskade påringningar finns ett flertal andra metoder att använda sigav - hemligt telefonnummer, telefonsvarare m.m. Televerketsrutiner för spårningstjänsten varierar inom landet och även från tid till annanberoende på tekniska förhållanden, tillgång på erforderlig utrustning ochantalet kunder som för tillfället önskar få tjänsten utförd. 1989/90:127 Rimliga särskilda önskemål om hur tjänsten bör utföras kan enligt oftatillgodoses i det enskilda fallet. Särskilt gäller detta i de enstaka fall där I [ utredningeningår i en förundersökning om brott. arp f gor Televerketförsöker anpassa spårningstjänsten efter kundernas önskemål så långt tekniskamöjligheter tillåter. Jag anser mot den bakgrunden att några åtgärder från minsida inte är motiverade. Anf.174 (); Jag tackar statsrådet för svaret. Jag fick en uppgift av honom som jaginte kände till, och det var att spårningstjänsten varierar inom landet. Jagtrodde att den var någorlunda lika över landet. Intenågonstans i sitt svar nämner statsrådet den grupp människor som kan råka mestilla ut, alltså framför allt kvinnor vilkas män är ålagda besöksförbud. Det ärju dessa kvinnor som verkligen terroriseras. Besöksförbud utfärdas i regelöver , som jag skriver i min fråga, och i dessa fall är det såoerhört viktigt att ha spårningstjänsten konsekvent inkopplad . Dethar skett misstag, och det kommer att ske misstag så länge man har så kortaintervaller som det nu är fråga om. Åandra sidan ser jag till min glädje ett uttalande från statsrådet där det ståratt rimliga särskilda önskemål om hur tjänsten bör kunna utföras kan enligtteleverket ofta tillgodoses i det enskilda fallet, särskilt när det gällerförundersökning i brottmål. Kanjag tolka statsrådet på det sättet att detta är en - vad skall vi säga -mildpåtryckning för att verkligen försöker göra så i just dessa fall därutsatta brottsoffer är inblandade? Det är oerhört väsentligt att denna grupp,som redan lider så svårt, får den trygghet och det stöd som den behöver ha.Bl.a. genom spårningstjänsten kan man hjälpa dessa människor som är utsatta förotillbörlig påverkan av olika slag. Anf.175 Kommunikationsminister : Fru talman! frågar ommitt svar skall tolkas som en mild påtryckning. Jag har inte uppfattatsituationen så, att det i detta fall skulle behövas någon mild påtryckning.Detta är en redovisning av vad som gäller Den information som jag har går ut påatt det hos finns en flexibilitet som gör att verket kantillmötesgå särskilda önskemål från kundernas sida. Man kan alltså görasärskilda insatser då det är fråga om brott. Anf.176 (); Som statsrådet förstår hade jag inte tagit upp denna fråga till diskussionom det inte funnits en orsak till det. IStockholmsområdet är det så, att brottsoffer som utsätts för telefonterror harråkat ut för att de inte kan få längre intervall än . Det är i minstalaget. Det kräver administrativa insatser av om rtian hela tidenblir uppringd och påmind om att människor vill ha förlängning osv. Jaguppfattar detta även som en besparingsåtgärd för . Dess utom förefaller tiden väl kort med tanke på att ett besöksförbud ofta utdöms 62 för betydligt än Utan att gå in på teknikaliteter vill jag bara göra den deklarationenatt det är väldigt viktigt att kan tillmötesgå telefonabonnenternasbehov när det är fråga om den här typen av allvarliga övergrepp i form avtelefonterror. Jaghoppas verkligen att med den flexibilitet som man arbetar med skallkunna möta sådana här speciella behov på ett tillfredsställande sätt. Anf.178 (); Jag känner detsom ett budskap. Jag tackar för svaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 31 § Svar på fråga 1989/90:622 om konsekvenser av broraset i har frågat mig om vad regeringen avser vidta föråtgärder för att föra över godstransporter till järnvägen så snabbt sommöjligt. Frågan ställs med hänvisning till att motorvägsbron i förnärvarande är ur funktion. Riksdagensoch regeringens ambition är att järnvägens andel av godstrafiken skall öka såmycket som möjligt på järnvägen där det finns förutsättningar Denna ambitionpåverkas inte,av händelsen vid motorvägsbron i . SJsgodstrafik utvecklas nu konkurrenskraftigt-genom att erbjuda effektivatransporter En sådan utveckling ställer krav på nya transportlösningar såsom kombineradelastbils- och järnvägstransporter och kundanpassade transportlösningar. Föratt främja denna nödvändiga omstrukturering av SJs godstrafik har riksdagenanvisat ett särskilt utvecklingsbidrag. Bidraget, som för innevarande budgetåruppgår till 455 milj.kr, skall främja sådana förändringar i produktionsapparatoch investeringar som krävs för att få lönsamma godstransporter. Anf.180 (vpk); Jag tackar för svaret på min fråga. Jag måste dess värre säga attsvaret gör mig ganska upprörd. Det verkar nämligen inte som om regeringen harförstått vilken oerhörd belastning från miljösynpunkt det innebär förSödertälje att nu få alla de tunga transporter som förr gick på motorvägsbronrakt igenom vår tätort. Vårtätort är så belägen i en sänka mellan berg att den redan nu har mycket lättatt få den typ av inyersionsproblem som man har i t.ex. . Det härförsämras oerhört mycket med denna väldiga trafikmängd med tungagodstransporter Det förorsakar bullerproblem och innebär ökad olycksfallsrisk.Trafikapparaten är inte alls dimensionerad för detta. 1989/90:127 22 maj1990 , Nusvarar regeringen att ambitionen när det gäller järnvägstrafiken inte påverkasav händelsen med motorvägsbron i . Men frågan har faktiskt både enlångsiktig och en kortsiktig aspekt. Med min fråga ville jag i första hand hasvar på vad regeringen tänker göra för att lösa problemen som drabbar osssödertäljebor innan en provisorisk bro har byggts som åter kan ta emot dennatrafik. Om det hade skett en järnvägsolycka är jag övertygad om att regeringengenast hade haft en mycket stor beredskap och flexibilitet för att föra övergodstransporter till långtradare och lastbilar Jag tycker att det är upprörandeatt regeringen i det här fallet inte har ambitionen att försöka lösa ettsådant allvarligt miljöproblem i denna akuta situation. Jagär säker på att vi från vpk har en högre ambition när det gäller att på långsikt föra över transporter från vägar till järnväg. Men det var inte detta sommin fråga i första hand avsåg. Det här är en fråga som är av oerhört storbetydelse för vår region. Det finns mycket annat att diskutera kring dennabrofråga, t.ex. bristande säkerhet och den saltsjöbro som kommunen vill ha. Dethar även ställts andra frågor om bron som besvaras här : Detta visar huroerhört angelägen och viktig denna fråga är för södertäljeborna. Jag har uppfattat att frågan är mer av principiell och generellkaraktär Jag kan inte tänka mig att menar att regeringen skullekunna ingripa och säga att omlastning måste ske till järnväg på andra sidanSödertäljebron för att man skall få ta sig över detta ställe. SJ tecknarlångsiktiga avtal med sina godskunder, och det är kunderna som bestämmer hur deskall frakta sitt gods. Och det är naturligtvis inte möjligt att från annan göra om dessa avtal. Detta arbete måste ske mer långsiktigt. Jagåterkommer med ett svar på frågan om och åtgärder för att lösadetta speciella problem när nästa fråga skall besvaras. Jag har emellertiduppfattat att denna fråga är av mer överbegripande och generell karaktär OmAnnika menar att regeringen skall ingripa och föranstalta om entillfällig godsterminal för omlastning av gods till järnväg då Södertäljebronskall passeras, så tror jag att hon inte har satt sig in riktigt i hurgodstransporter måste fungera i det här landet. Anf.182 (vpk): Vad kommunikationsministern egentligen säger är att det är fullkomligtointressant vilken typ av miljöproblem som denna händelse orsakar i Södertälje.Regeringen har ingen som helst anledning att bry sig om detta. Men omregeringen inte kan ta ett samlat grepp för att försöka hitta enlösning på deoerhört akuta problem som vi i har, vem skall då kunna göra det? Detligger knappast i kommunens makt att försöka hitta lösningar på detta problem.Det är inte heller särskilt troligt att det ligger i de enskilda kundernas - desom skall ha sitt gods transporterat - förmåga att hitta lösningar på dennaproblematik. Jag tycker faktiskt att det är ganska självklart att det ärregeringen som i detta läge skall försöka ta en del av ansvaret och försökahjälpa södertäljeborna. Jag kan inte se att det på något sätt skulle vara enkonstig begäran av södertäljeborna. 183Kommunikationsminister : Prot. Det pågår nu ett intensivt arbete inomvägverket, och för att lösa det uppkomna problemet. Jag återkommer till ~| ] [ detta vid besvarandet av nästa fråga. SJ sätter in extra resurser för att klara av det behov avtransporter som kunderna har och som är möjliga att flytta över till SJ i dennaakuta situation. Vi har från regeringen talat med SJ om godstransporter och hardå kunnat konstatera att det naturligtvis inte är möjligt att göra den typen avstora omställningar över . Ytterst är det kunderna som måste avgöra hurde vill transportera sitt gods. Regeringen kan inte, och bör inte, utfärdasärskilda föreskrifter om hur enskilda godstransporter skall ske i landet. Menjag kan försäkra att de instanser som samhället har till sittförfogande arbetar intensivt för att lösa dessa problem. 184 (vpk); Först var det enligt kommunikationsministernöver huvud taget inte regeringens uppgift att göra någonting, ochkommunikationsministern var mycket förvånad över frågan. Sedan sägerkommunikationsministern plötsligt att regeringen har talat med SJ och attmånga myndigheter nu är inbegripna i ett aktivt arbete för att något skallhända. Jag tycker att detta är litet motstridiga uppgifter. Den slutsats somjag kan dra är att vi södertäljebor har anledning att känna oss besvikna ifråga om hanteringen av hela detta problem. Som kommunikationsministern redogjorde för är det väldigtmånga myndigheter som är inblandade i denna hantering. Det är ,, , kommunen och även militären, som jag tror glömdesbort tidigare. Det har diskuterats en hel del hit och dit. verkar det som omden lösning som man har bestämt sig för är en provisorisk bro som förhoppningsviskommer att vara klar om en månad. Men detta tror jag är en ganska optimistiskbedömning, och vi har inga garantier för att det kommer att bli på del sättet.Jag tycker ändå att det vore angeläget att allt som är möjligt görs för atthjälpa oss södertäljebor med våra miljöproblem och att så mycket som möjligt avgodstransporterna, och även persontransporterna, förs över till järnväg. Mankunde t.ex. göra det möjligt för södertäljeborna att åka fjärrtåg. Det är naturligtvis allvarligt att en bro harhavererat, men södertäljeborna har inte någon anledning att känna sig besviknaöver de insatser som har gjorts av samhällets organ för att lösa problemet.Jag tycker att det närmast är en förolämpning mot , , SJ ochandra som har varit, och är, involverade i ett intensivt arbete för att lösadetta problem att tala om att samhället inte har vidtagit några åtgärder ochatt södertäljeborna av den orsaken skulle ha anledning att känna storbesvikelse. Så är faktiskt inte fallet. Däremot är det naturligtvis tragisktatt bron har rasat och att det skapar dessa stora trafikproblem.Förhoppningsvis skall dessa kunna lösas på ett hyggligt sätt. 5 protokoll 1989/90:127 Prot.1989/90:127 Anf. 186 (vpk); 22 maj1990 Fru talman! Som södertäljebo tyckerjag att vi i har all anled- [ ning att känna oss besvikna överhanteringen av våra långsiktiga kommuni- var pajrago kationsproblem. Det förefaller jusom om kommunikationsministern tror att vi kanhoppa över kanalen fram och tillbaka, vilket vi faktiskt inte kan. 1 övrigt har jag uttryckt besvikelse över det svar somkommunikationsministern har gett mig på dagens fråga. Attkommunikationsministern väljer att uppfatta denna besvikelse som enförolämpning kan jag inte påverka. Jag hoppas bara att den skall leda till fäster litet större uppmärksamhet vid dessa problem och ökaransträngningarna att lösa dem. Överläggningen var härmed avslutad. 32 § Svar på frågorna 1989/90:623 och 629 om motorvägenöver , m.m. har frågat mig om vilkaresurser jag avser att avsätta för att säkerställa motorvägsförbindelsen överkanalen i både på kort och på lång sikt.