prot · GD0986 · 1989-12-31 00:00:00 — har 80-lalel inneburit atl makten i samhällethar koncentrerats. Makten över produktionen av varor och tjänster finns hosnågra få finansgrupper, vilkas internationella strävan ökar alltmer Fonder ochsamhälleligt demokratiskt inflytande har spolats totalt. De arbelandes mycketbegränsade inflytande över arbetslivels villkor har definitivt bekräftatsgenom MBL;s uppgång och fall. Dessutom har vi 80-talets miljöförstörelse ochresursslöseri. Mycket har sagts, rnen litet har gjorts. gårekonomin ut på tillväxt för ökad konsumtion av prylar och mindre nödvändigavaror och tjänster Vinstintressen och ensidig tillväxt går före en god miljö. I ett avseende kan den tredje vägen faktiskt sägas varalyckosam, nämligen i fråga om den höga sysselsättningen. Vpk delar regeringensuppfattning att den fulla sysselsättningen måste säkerställas - nästan med allamedel. Medan Svenska Arbetsgivareföreningens åsikter ochpolitiska inflytande har stärkts under 80-talel. ligger den politiska tragikenegentligen i arbetarrörelsens allt siiinre position, förorsakad av inte minstregeringens politik. SAP;s undfallenhet mot ,kapilalintressena och borgerliga politiska värderingar får ju heller ingenbelöning. Når regeringen bjöd in till Hagaöverläggningar med arbetsmarknadensparter, lackade SAF regeringen för inbjudan genom alt köra sitt eget lopp ochfullfölja sin linje om totalt decentraliserade förhandlingarHagaöverläggningarna kollapsade och förorsakade regeririgskris. Drar regeringenöver huvud laget några slutsatser av kapitalets agerande? Skall samförståndetfortsätta sorn tidigare på kapitalets villkor? Regeringen framsläller de ekonomiska problemen sorn om deninte alls hade någon skuld i det inträffade. Inflationen med en pris- och lönespiralsom ingen har kontroll över. arbetskraftsbrist med åtföljande överhettning ochlåg produktivitet har en orsak i regeringens politik - eller brist på åtgärderi regeringens politik. Vpk;s alternativ bygger pä att fördelningspolitiken samtmakten och inflytandet över arbetslivet sätts i centrum för att motverkakapitalismens kris-tendenser. Del borde vara hela arbetarrörelsens politik föratt kunna utgöra en motvikt mot de kapitalinlressen och den borgerliga politiksom hotar de breda löntagargrupperna. Regeringens bravader på fördelningspolitikens område harbäddat för löne- och prisspiralen. Försöken att stävja inflationen genom allbekämpa löneökningar, genom att sälla löneökningarna i centrum, har faktisktmisslyckats. Siitts inte pressen in på priser och vinstkrav, fortsätterinflationskarusellen. Prispressinnebär atl man på något sätt rnåste se till atl oskäliga prisök- Debatt om den ekonomiska politiken Debatt om den ekonomiska polinken Del kan t.ex. vara straffskatt på vinster när prisökningarna är förstora. Regeringens vinsiledda utveckling under 80-talel är en av orsakernalill inflationsspiralen. Skatteomläggningen, sorn missgynnar de lågavlönade, driverupp lönekraven. En rejäl skatterabatt till de lågavlönade och en rättvisfinansiering av skatteomläggningen skulle minska behovet av stora löneökningar. De lågavlönade i dagens samhälle - bland vilka enmajoritet är kvinnor -äger all rätt att tillkämpa sig rättvisa löner,alldenslund den hittillsvarande politiken missgynnat dessa grupper Den nyeriksförlikningsmannen kan bara lyckas om utgångspunkten är att bidra lill enrättvis fördelningspolitik. Men när han har nuvarande skalteförslag i ryggen ärinte chansen stor alt lyckas. En annan stor krissektor är kommunerna. Regeringen ämnarnu komma med ett kommunalt skatlestopp . Vpk är ju ingen vän av högrekommunalskatt. Men det är inte vettigt all lägga ett tak som inte läcker helastugan - och del regnar ju in i landels kommunhus. Skatlestoppet stoppar inteutbyggnaden, del ökar bara kommunernas underskott. I regeringens finansplan erkänns atl kommunerna har ellunderskott på ca 14 miljarder . Med löneökningarna nu kan det blimellan 20 och 25 miljarder på kommunsektorn. Men visst behövs det också en broms på kommunalskatterna.Vpk menar all en vettig broms är alt antar ett ekonomiskt slödpakeltill kommunerna. motsvarar statens överskott ungefär kommunernas underskott.Det är hög tid alt betala igen detta. Långsiktigt måste kommunerna förbättra sittskalleunderlag. Skatleutjärnningen måste tillföras nya resurser från vinslrikasektorer i samhället; företagsbeskattning eller kommunalkapitalbeskattning är alternativ. Med skatteomläggningen - enligt det förslagsom föreligger - kommer kommunernas ekonomi att förstärkas. Men de pengarnaskall regeringen la tillbaka. Vi i vpk anser alt man skall låta kommunernabehålla den förstärkning som kan följa av den skatteomläggningsocialdemokratin och tänker genomföra. Ett kommunalt skatlestopp ulan nya resurser lillkommunerna innebär att krisen inom värd, omsorg, skola, kultur och nödvändigservice förstärks, som den nödvändiga utbudspolitiken, som man talarom och som är avsedd att begränsa överhettningen, försvåras. Visst kankommunernas verksamhet effektiviseras och visst kan produktiviietsmål sättasupp. men det räcker inte när volymtillväxten rnåste öka betydligt mer än enligtregeringens planer, eftersom behoven ökar Regeringen ser ju den låga produktiviteten som elt problem- och den är ett problem. Produktiviteten utvecklas inte på grund av atlresursutnyttjandet begränsas av arbetskraftsbrist, men framför allt är det påtvå andra områden som del finns problem för produktiviteten. Näringslivet harunder 80-talet inte alls ansträngt sig tillräckligt och investerat förframliden. Bristen på framtidsinriktade investeringar är ett hot inför90-lalet. är de svenska förelagens räntebetalningar utomlands ochförflyttningen av verksamheter utomlands ett utomordentligt stort hot förSverige . fär vi enindustri- och näringspolitik för ? Vilken roll kan löntagarfondernaspela ? Skall de ocksä flytta utomlands? En avgörande fråga för produktiviteten i samhället ärmakten i arbetslivet. De arbelandes inflytande är nödvändigt. Det räcker intemed information och samråd. Del gäller ett reellt inflytande. MBL-andan kanfaktiskt skrotas. Mest illustreras betydelsen av makt och inflytande för dearbetande på arbetsmiljöns område. Den omfattade utslagningen frånarbetsmarknaden har som grund orimliga arbetsförhållanden.Dessa kostar samhället och landets ekonomi stora förluster har ingaåtgärder av betydelse vidtagits, förutom arbetslivsfonden för rehabilitering.Nu gäller det atl stoppa arbetsmiljöer och arbetsorganisationer som slår utmänniskor Men därvidlag har fortfarande ingenting gjorts. Vi väntar och ser Ställ en rättvis fördelningspolitik icentrum! Gör en maktförskjutning i samhället till de arbetandes förmån! Då harvi chans att bekämpa obalanserna i samhället. Deban om den ekonomiska politiken AnL 5 (); Jag vill ocksä hälsa den nye finansministern välkommen. har vi genomlevt en politisk krisorsakad av att landels ekonomi utvecklas på ett dåligt sätt rned skenandelöner och inflation. Vär industri som arbetar för högtryck har små möjligheterall öka tillverkningen. Den köpkraftsöknirig som uppslår till följd av högrereallöner och misstro mol sparande kan bara mötas med import. Vi får en starkförsämring av bytesbalansen, som förutspås bli minus 50 miljarder . Det höga kostnadsläget ger exportindustrin svårigheter,och del har visat sig i en viss nedgång i den svenska exportkonjunkluren i en iövrigt stark internationell konjunktur. Detta bidrar till att bytesbalansenkommer alt bli ännu mera negativ. Industrin har under de senaste åreninvesterat flitigt, vilket borde ge kapacitets- och produktivitetsökningar. Omorsaker och verkningar råder det stor samstämmighet. Den ekonomiska krisen åren slösar-kris och en vällevnadskris. Vi har inte bara en ekonomisk kris. Viktigare är alt vilever mitt uppe i en ekologisk kris. Vi ser den själva, och vi kan läsa om dendagligen i våra tidningar. Det handlar om den förfärande försurningen somhotar att slå ut våra skogar och våra produktiva åkermarker, om kvävedödandehav som är resultat av utsläpp från jordbruk och bilism, om jordbruksgifter ivåra dricksvatten, orn giftiester i vår mat, om dioxiner i , omavfallsbergen och de många lipparna för att ta några exempel. Denna kris som beror på regeringens inkompetens och somverkligen är allvarlig har inte lett till en politisk kris. Så galen är dentraditionella politiken i sin konventionella destruktivitet. Den ekologiska krisen hänger intimt ihop med denekonomiska politik som har förts . Den har haft som huvudlinjeatt utan hänsyn till konsekvenser öka den materiella förbrukningen. Politikenhar varit myckel framgångsrik, och vi svenskar är bland de allra mesthögkonsumerande i världen. Per capita slår vi för mycket stora delar avnedsmutsningen i vår Debatt om den ekonomiska politiken omvärld.Hög materiell förbrukning i industriländerna leder till omfattandemiljöförstöring. Eftersom regeringen trots alla vackra ord ornmiljöintresse i huvudsak ägnar sig ål ekonomiska problem och hur de skalllösas, är det fascinerande all la del av den proposition som regeringen lade påriksdagens bord . Om det verkliga syftet är att åstadkomma enlångsiktig ekonomisk åtstramning, är de föreslagna medlen otillräckliga. bibehålls prisstoppet som lönestoppet, medundantag för de lågavlönade, inte införs. Köpfesten kommer all fortsätta medoförminskad kraft. Medborgarna fär förbättrad köpkraft, och med nu rådande högindu-strikonjunklur ökar importen och bytesbalansen blir ännu sämre. Inte vardet väl det som regeringen ville med sitt ursprungliga stoppakel? Det var juden gången sorn regeringen inte ville administrera en sönderfallande ekonomi.Nu administrerar den inte längre en sönderfallande ekonomi. blåser regeringenunder brasan så all ekonomin faller sönder ännu snabbare. Var finns det ansvarsfulla i detta? Var finns denpolitiska viljan hos det största minoritetsparliet atl ta ansvaret för landetsekonomi? För del var väl del sorn ni ville göra i regeringen när IngvarCarlsson tog på sig ansvaret alt bilda sin andra regering? Inte undra på attmarknadsräntorna går i höjden med en handlingsförlamad borgerlig och spendersamopposition, som vägrar att ta chansen att bilda regering, dvs. enminoriletsregering, och som driver ekonomin mot större bytesbalaiisunderskolt. Det måste föras en ansvarsfull ekonomisk politik på kortoch lång sikt -en ekonomisk politik som ser till alt vi kan börjaklara ut våra allvarliga ekologiska problem. Från sida har vi alllid hävdat att vi måsteminska den materiella förbrukningen. Del kan ske pä många sätt, som t,ex, altvi använder våra bilar sparsammare, atl vi kör dem långsammare, alt vi flygermindre och atl vi använder våra järnvägar mera. Andra sätt är att vi -flertalet svenskar -medvetet minskar våra inköp av kläder och prylar Dessutomall många av oss håller igen och betalar tillbaka skulder och amorterar lånsnabbare. Gör vi så skulle vi kunna reducera importen rejält ochbörja få rätsida på bytesbalansen. Vi skulle kunna frigöra produktionskapaciteti mänga industrier - kapacitet som kan användas till export, och vi färytterligare bidrag lill att förbättra bytesbalansen. Vi kan hjälpa till altomfördela vår konsumtion av basmal från importerad lill inhemskt tillverkadgenom all la bort momsen på den svenska basmalen och täcka skattebortfalletgenom alt generellt höja momsen på övriga varor med några procent. När konsumlionslryckel minskar, minskar inflationstrycketoch behovet atl kompensera sig med högre löner. Vi får då ell bättrekonkurrensläge internationellt, vilket ytterligare kan bidra till all kommatill rätta med bytesbalansen. Marknadsräntorna kommer atl dala, och vi kommerett sleg bort från spekulationsekonomi och stora förmögenhetsomfördelningartill förmån för de kapitalstarka. I anser vi alt det är viktigt all komma bortfrån de stora minus-talen i bytesbalansen. De innebår alt vi lånar lillkonsumtion. Vi övervältrar kostnader för vår konsumtion lill kommande generationer.Det är oacceptabelt. kan acceptera minus i bytesbalansen för atlfinansiera eko- logisktrimliga investeringar Den sorlens investeringar kommer våra barn och barnbarnatl acceptera. Vi iir djupt och allvarligt bekymrade över alt regeringeninte är villig att axla ansvaret att föra en ekologiskt rimlig ekonomiskpolitik. Att moderater och folkpartister inte gör del förvånar inte alls.Däremot förvånar det atl ett parti som kallar sig både socialt och demokratisktmed vett och vilja för en politik som år ekonomiskt, ekologiskt och socialtorimlig. Miljöförstöring och ekologiska katastrofer drabbar i första hand deutsatta grupperna i samhället. Därför behövs det nu en politisk samling sorn tarmänniskors verkliga behov och nöd pa allvar, sorn tar framtidsaiisvar och larlag i de ekologiska problemen för att lösa dem, som motverkar spekulations- ochklippekono-iiiin. Del behövs en politisk samling som får politiken atl gå frångrå-blå-violett till en symfoni av komplimentfärgerna grönt och rött, som bryrsig, som lyssnar och tar till sig. Del behövs en politisk samling för att fåell avstamp för ett samhälle diir människor räknas förmer än all vara delar iarbetskraftsutbudel och som reklamslyrda konsumenter, som bryter de politiskabindningarna i och som ser de verkliga problemen i vitögat och harmodet att angripa dem på ell socialt acceptabelt sätt. Det behövs en politisksamling som kan följa tankar i hans arbete; "Jag är anhängareav en 'aritipolitisk politik", dvs. en politik inte sorn makt -ochniani-pulalionsleknologi. inte som cybernetiskl herravälde över människor ellersorn beräkningens, knepens och intrigernas konst, ulan en politik som ell sättalt söka och nå meningsfullt liv. all skydda och tjäna det; politik somtillämpad praxis moral, sorn sanningens tjänare, som i grunden mänsklig ochmänskligt anpassad omsorg orn våra medmänniskor Jag förmodar att inställningenär ytterligt opraktisk i dagens värld och svår att tillämpa i vardagslivet.Ändå vet jag ingel bättre alternativ," Detta kan vi läsa i bok i iavsnittet Politik och samvete. förhoppningsvis, kan våra efterkommandeläsa i sina böcker om dem som en gång fanns på . De som villenågot annat människovärdigare med framtidsansvar och som ville göra världengrönare i klorofyllets namn och rött som blodet genom alt aktivt verka förekologiska livsvillkor och social utjämning och internationell solidaritet. Jag hoppas på den sunda dårskapens seger över detkonventionella destruktiva förnuftet även i delta hus. Debatt om den ekonomiska politiken Tack för de vänliga välkomstorden. Tack ocksåför den generösa tilldelningen av frågor. Jag skall försöka atl besvara demunder debattens gång. Jag har under mina första veckor som finansminister hafttillfälle all träffa företrädare för fackliga organisationer, näringsliv ochpolitiska partier. Det har varit utomordentligt intressanta samtal. Jag harfunnit mycket av sainsyn om de ekonomiska problemen, och jag har fått mångakonstruktiva idéer och förslag. Jag harsett fram emot detta tillfälle att diskutera den ekonomiska polili- Debatt om den ekonomiska politiken ken medsamtliga partier Jag vill använda min tid främst för att presentera min syn pådet ekonomiska läget och efter vilka riktlinjer jag kommer alt arbeta. Jag vill dock gärna markera att jag också har kommit hitför all lyssna på vad oppositionen har alt säga. Det är min ambition atl medverka lill att riksdagensekonomiska debatter skall kunna vara ell forum för konstruktiva diskussioneräven över blockgränserna - om det nu finns några block. Del är naturligt att dagens debatt särskilt kommer atlägnas ät problemen i vår ekonomi. Men jag anser att vi också bör tala om deframsteg som skett och den styrka som vår ekonomi har. , vid ingången till 90-talel. är vår ekonomi i fleraviktiga avseenden i ett bättre skick än den var . Det gäller statsfinanserna, som är i mycket bättreskick än då. Underskottet på 80 miljarder är borta. Det gällernäringslivets investeringar som har ökat kraftigt under 80-talel. Det gäller arbetsmarknaden, där många fler hararbete och egna inkomster. Om dessa framsteg finns myckel all säga, men jag vill avlidsskäl nöja mig med dessa enkla konstateranden. När vi ser lill den andra sidan, beskrivningen avproblemen, har varit vänlig att citera ur propositionen. Del somhar sagts där har gått igenom i flera andra inlägg. Vi har som jag ser det. trestora och allvarliga problem, som vi måsle komma lill rätta med. Det gäller, för det första, inflationen, pris- ochkostnadsutvecklingen, som är snabbare i än i vår omvärld. Den innebärelt allvarligt hot mot sysselsättningen, i första hand inom exportindustrin menså småningom också mot hemmarnarknadsinduslrin och servicenäringarna. Det gäller, för det andra, tillväxten som är för svag föratl kunna frambringa de resurser som vi behöver för alt tillgodose alla de önskemåloch behov som finns i samhället . Vi har visserligen ökat antalet arbetade timmar på eltmyckel positivt sätt under 80-talel, men vi får inte fram den produktivitet somär den nödvändiga förutsättningen för förbätlrade reallöner tog upp denna fråga, och jag vill gärna sägaalt jag kommer att ägna stor uppmärksamhet åt den. tidigare verksamhethar jag bl.a. varit ordförande i den särskilda delegation som ju regeringen hartillsatt för att studera produktivitetsfrågorna. Jag har haft tillfälle att gåin på de problem vi har men också all studera delta i ell internationelltperspektiv. Den slutsats man kan dra av vad som har gjorts inom eller iUSA är att det inte finns några enkla förklaringar till att vi inlernationelllhar en uppbrornsning i tillväxten av produktiviteten och del finns inte hellernågra enkla lösningar Det gör det inte mindre viktigt att ägna uppmärksamhet åtdessa frågor Jag hoppas alt vi framöver skall kunna diskutera dem här i enpositiv och konstruktiv anda. För det tredje gäller det sparandet som är för litet,vilket leder till att vi har ett stort och växande underskott i vårbytesbalans. Vi behöverpå kort sikl minska överhettningen i ekonomin och långsiktigt styra inden ekonomiska utvecklingen på en bana sorn leder till en bälire tillväxt. Det är regeringens bestämda uppfattning alt vi i denomställningen av ekonomin inte skall använda arbetslösheten som ett medel iden ekonomiska politiken. När vi gör denna omställning kommer vi alla att ställasinför en svår uppgift. Del kominer alt innebära ett rejält prov på vår förmågaalt här i samarbeta och konstruktivt ta oss an de ekonomiskaproblemen. Vi behövergå fram rned insatser över ett brett fält. Jag ser skattereformen som elt myckel viktigt steg påvägen mot en förstärkning av ekonomin. Vårt gamla skattesystem har haft mångaallvarliga brister. Det nya skattesystemet gör del mindre lönsamt med lån ochavdrag. Det kommer i stiillet alt gynna arbete och sparande. Just nu behandlas regeringens förslag i lagrådet, och jagräknar med atl vi skall kunna liigga fram det för riksdagen.Del kommer alt bli tillfälle atl utförligare diskuteraskattepolitiken. vill jag bara ge en stor eloge till dem som drivitpå utredningsarbetet och skapat den politiska plattformen för denna stora ochviktiga reform -min företrädare och min kollega och i . Skattereformen är en nödvändig, om än inte tillriicklig,förutsättning för en god ekonomisk utveckling under 90-talel. Del andra viktiga området där det krävs en förändring ärlönebildningen. Jakten mellan löner och priser måsle brytas. Ingen får detbättre av alt få riier i lönekuvertet om pengarna snabbt förvandlas till luft. Del iir nödvändigt all växla ner från höga nominellalöneökningar till en ökningstakt som ligger rnycket närmare de realaresursernas tillväxt. Detta är en avgörande förutsättning för orn vi skallkunna lyckas återställa balansen i ekonomin. Men del är den svårasteuppgiften. Det finns en tradition att arbetsgivare och fackligaföreträdare tar ansvaret för avtalen om löner. Klarar de av den uppgiften? Detär många som ställer sig den frågan och den har verkligen ställts på sin spetsi den här . Frågan behöver förvisso diskuteras. Del iir uppenbart alt motsättningarna mellan parterna harökat. Del gäller nu inte bara fördelriingsfrågorna ulan ocksåförhandlingsformerna. Däri ligger en blockering som kan försvåra enstabilisering. Del är min uppfattning alt parterna på arbetsmarknaden börta den chans de fått atl göra en nysiari. Efler del alt hartillsatts som särskild förhandlare har överläggningar kommit till stånd. Jagtycker all vi på del här stadiet skall ge , hans medarbetare ochparterna arbetsro så atl de skall kunna åstadkomma något som kan vara eltbidrag till stabiliseringspoliliken. Del är elt unikt lillfälle för arbetsmarknadens parter atlvisa alt lagstiftarna inte behöver gripa in. Del år också elt unikt tillfälleall medverka lill att skattereformen kan genomföras på ett bra sätt. Det ärockså ett unikt tillfälle alt bryta den kostnadsutveckling som annars myckelsnart leder till en omfattande arbetslöshet. Prot,1989/90:86 Debatt om den ekonomiska politiken 1989/90:86 15 mars1990 Debatt om den ekonomiska politiken Dessa insatser för all få i gång parterna så att de i tidanger en ny inriktning skall inte ses som en isolerad åtgärd. Om del skall blinågon ordning med lönebildningen, så måste både arbetsgivare och fack få enordentlig uppbackning av den ekonomiska politiken. Vi måsteminska överhettningen på arbetsmarknaden. Vi skall sätta in så mycket utbudsstimulerande åtgärdersom möjligt och så rnycket åtstramning sorn är nödvändigt. Jag är en varm anhängare av utbudspolitik. I min tidigareverksamhet hade jag ofta anledning att föra fram synpunkter och förslag tillregering och riksdag om detta. Jag har talat rnig varm för arbetslinjen både iarbetsmarknadspolitiken och i socialpolitiken. Det är glädjande att sa många nu talar samma språk. Dettakan också leda till att det blir resultat. Jag tänker bl.a. på del faktum all en halv miljonmänniskor i aktiv ålder står utanför arbetslivet. Bakom dessa siffror finnskvinnor och män som har råkat ut för olycksfall eller skador i eller utanförarbetet, som har psykiska eller andra problem. Jag tror all de allra flesta gärna skulle vilja vara med iarbetslivet och jag vet atl väldigt många också skulle kunna delta, om vi gavdem chansen, om vi erbjöd dem rehabilitering och om vi anpassadearbetsplatserna. Kostnaderna för denna typ av utslagning är höga.Belastningen på socialförsäkringssystemet ökar. Jag vill gärna ge elt stort erkännande lillfinansutskottet, till socialdemokraterna och centerpartisterna i utskottet,som tog initiativ lill en rejäl satsning på rehabilitering ocharbetsmiljö. Jag har haft tillfälle atl medverka i förberedelserna förarbetslivsfonden. Jag har sett de slora möjligheier som kommer atl finnasatt förverkliga idéerna om det goda arbetet. Del är välfärdspolilik när den är som bäst. Och det är endel i en större satsning för all stimulera utbudet av arbetskraft. Här finnsockså goda möjligheter alt bidra lill en ökad produktivitet i arbetslivet. frågade mig om inte utbyggnaden avföräldraförsäkringen innebär atl vi minskar utbudet av arbetskraft. I politikenslår vi inför alt göra val och tillgodose flera mål . Vi har det inteså enkelt som i ett företag, där man har ett enda mål som man skall uppnå -lönsamhet och förelagets överlevnad. Vi skall både åstadkomma en balanserad arbetsmarknad, medmindre av överhettning, och tillgodose kravet på en god omsorg om barnen. Dettagår också igen i oppositionens egna förslag. Man diskuterar ulbudsålgärder menhar också förslag om vårdnadsbidrag, något som skulle ha stora effekter både påutgiftssidan och på arbetskraftsutbudel.Var slår ni själva i denna fråga? Harni nu gett upp den tanken, för att satsa alit på utbudspolitik? Eller är del såalt ni också har all välja vilket av dessa mål som vi skall uppnå och all mankanske måsle finna lämpliga avvägningar? Jag lycker alt vi med den uppläggningvi har gjort funnit en rimlig avvägning. Vi behöver ta vara på alla som vill arbeta. Därför skallvi ha så mycket ulbudspolitik som möjligt. , Men del behövs ocksååtstramning.