prot · GD0948 · 1989-12-31 00:00:00 — Men finansplanen ger ingenbekräftelse för regeringens del. Därför måste finansministern nu ge besked. Årdet regeringens avsikt att långtidsutredningen skall utarbeta BNP-mått ochnationalräkenskaper som rymmer värden för naturresurser och miljö eller skallvi behöva vänta på centerförslagets 25-årsjubileum? Vad betyder, i så fall, detta nya förhållningssätt ipraktiken? Vad betyder det t.ex. för - den orörda Norrlandsälv somgenom sin naturliga kalkrikhet står emot försurningen och därför rymmer enflora och fauna som är helt unik. Frågan om kraftutbyggnad lär inte finnas påregeringens dagordning för morgondagens sammanträde. Men vad händer närenergiminister ser sig om efter älvar att bygga ut? Kommer Ammerånsunika ekosystem då att bestå som en nationell tillgång? Och hur blir det dåmed ? Att bruka bättre i stället för att ständigt förbruka mer.Det är den enda hållbara linjen för framtiden. Alla som vill se framåt inser att miljöförstöringen måstehejdas. Tänk vilken enorm drivkraft som skulle ligga i en gemensam värderingav tillväxtens innehåll och kvalitet? Att fler erkände att tillväxt kan ha olikakvalitet. Eller vad sägs om användning av fossila bränslen och uran somexempel? Deras användning är ju att "ta ur lager", dessutom attfrämja miljöföroreningar, skapa avfall, som för övrigt ingen vet hur man skallta hand om, till skillnad från användning av förnyelsebar energi. Där tasingenting ur lager är effekterna på den omgivande miljön helt olika,avfallsfrågan likaså. Men eftersom vi inte låtit förorenaren betala för sig,inte brytt oss om att definiera tillväxtens kvalitet, så räknar vi fel. Alltingräknas på samma sätt, positivt och negativt, utan åtskillnad. Det kallar visedan bruttonationalprodukt, BNP, och så beräknas också dess tillväxt. Om vi förstör miljön som vi producerar, innebärdet att vi sågar av den gren som vi själva sitter på. Då blir ingen uthålligtillväxt möjlig. Se på som skrämmande exempel. Därför är god miljöen förutsättning för uthållig ekonomisk utveckUng. Bara den som serkortsiktigt och dessutom avgränsat kvantitativt på tillväxt och dess begreppkan nonchalera denna självklarhet. Därför har drivit påför att "god miljö" också skall vara ett mål för den ekonomiskapolitiken. Det beslutet fattade som bekant riksdagsmajoriteten i juni.Naturrresursräkenskaperkan ge det beslutet innehåll! Men det beskedet saknas ibudgetpropositionen. Därförborde också regeringsombildningen ha inneburit en förstärkning avmiljödepartementet. En åtgärd borde vara att alla miljöpåverkande ekonomiskastyrmedel inom kommunikations-, energi-, industri- och jordbruksområdena läggsi miljöministerns hand, naturresurshushållning och dess räkenskaper likaså.Det vore en rimlig balans till , där man ändå har mycket attgöra. Där sker ju dessutom ändå det mesta. Iskattereformen intecknas energibeskattning som finansieringskälla utan att skatten används som styrmedel för bättre miljö. upprepas rege ringens "generalklausul" från höstens regeringsförklaring: " enansvars full ekonomisk politik överordnas övriga politiska krav". Inga undantag görs; inte för att främja god miljö, som är ett mål för den ekonomiska politi ken, och inte för att främja omställning av energisystemet. Då blir frågan; Varför använder man då inte skattesystemet för dessa uppgifter? Genom att fördela skatteuttaget mellan producenter och hushåll på energiområdet får man dessutom en rättvis fördelning. Desom lyssnade på nyheterna vet också att effekterna av den föreslagnaskattereformen i det här avseendet också i hög grad har nått , därmetallarna räknat på sin ekonomi och funnit att de var skattereformensförlorare - inte med så få kronor heller. Därför blir det än merobegrip-Ugt attregeringen inte är beredd att ställa upp och göra en ordentiig fördelningspolitiskanalys av det som den tänker åstadkomma tillsammans med . Barnomsorgentillhör inte heller det prioriterade området. Där beräknas för övrigt"vinsten" för staten bli för innevarande budgetår,eftersom man inte klarar av att bygga ut barnomsorgen i den takt man tidigaretrott. Som alla vet, beror det på att regeringen ensidigt prioriteraren omsorgsform och vägrar låta föräldrarna själva avgöra, vilket skulle kunnaske t.ex. genom införande av vårdnadsbidrag. Hur skall generalklausulen ibudgetpropositionen tolkas i detta sammanhang? År barnomsorgen en del iåtstramningspolitiken? Efter att ha hört den nya socialministern iTV, kan jag konstatera att det är en möjlig tolkning. Hon sade ungefär så här:Den målsättning vi satte upp - det är ett löfte att vi skall arbeta för den.Men om "för många" födda barn är ett hinder för att uppnå målet somregeringen arbetar för, så är väl budgetklausulen också ett hinder, eftersomfler barn kostar mer. Bytesbalansenär ur balans, och oljepriset stiger Kostnadsutvecklingen skenar i väg.Överhettningen består, trots att en del andra partier agerade somom'den inte fanns. Ja, den är t.o.m. så allvarlig "att en ytterligareåtstramning av den ekonomiska politiken är motiverad". Men först skall regeringenha överläggningar med arbetsmarknadens parter, och dessa skall vara klarasamtidigt med deklarationen. Denhär gången har regeringen därmed undvikit att precisera ett samhällsekonomiskt"utrymme" för löneökningar Det är ett framsteg, eftersom det snabbtbrukar förvandlas till ett golv i förhandlingarna på arbetsmarknaden. Det bordevara en utgångspunkt för överläggningarna att också nå en gemensam bedömningav "det samhällsekonomiska utrymmets" storlek. Därutöver krävs bl.a.gemensamma utgångspunkter för avtals- och förhandlingsperioder samt attkompensationskrav kan desarmeras. 1989/90:48 10januari 1990 emellertid,vilket andra talare har nämnt tidigare, en trovärdig ekonomisk politik. Detavgör avtalens reala innehåll. Till trovärdigheten hör också att desom oftast har högst lön och högst predikar återhållsamhet för andra -SAF-direktörer och liknande personer - måste leva som de lär vill också i fortsättningen se friaförhandlingar mellan parter på arbetsmarknaden och att dessa tar sitt ansvarför samhällsekonomin. Därför avvisar varje form av inkomstpolitikeller en sådan sammanblandning av fackligt och politiskt ansvar som innebäratt ingen tar ansvar för någonting. Höstens erfarenheter frånutbildningspolitikens område manar inte till efterföljd. 9LARS (vpk): Denna form för en första kommentar avregeringens budgetproposition är ju ny, men eftersom färdriktningen i åretsbudgetproposition knappast skiljer sig markant från vad som har presenteratsunder blir väl också kommentarema ungefär desamma. Låt migockså inom parentes, herr talman, till finansministern säga att jag tror attdet hade varit praktiskt bättre för oss som skall delta i denna förstakommentar om vi hade fått finansplanen något tidigare. Jag känner tillproblemen i detta sammanhang, men jag vill ändå ta upp frågan. är det budgetens huvudlinje, regeringenshuvudlinje, att skylla det man kallar ekonomisk obalans på löntagarna och derasenligt regeringen alltför höga löneläge. Därav kommer förslaget att inbjudaarbetsmarknadens parter till överläggningar i syfte att bryta den alltför högalöneökningstakten. Det kan ju i och för sig bli en stimulerande uppgift förden nye industriministern att börja med i sitt arbete i regeringen. är välkanske löntagarorganisationerna måttligt förtjusta i statlig inkomstpolitik. Var, finansministern, finns initativet till att diskuteraföretagens rekordvinster och hur de används? Finns det inga idéer om att dessamöjligen kan vara en orsak till den nuvarande inflationstakten? Anserregeringen att de senaste årens vinstutveckling, där ganska litet av vinsternahar använts för produktiva investeringar i nya arbetstillfällen, har något attgöra med den svenska ekonomins problem? Om vi ser på det kan vi konstatera att det är representanter för det svenskanäringslivet som talar om hur bra 80-talet har varit för kapitalägarna. Jag har i ett annat sammanhang haft anledningatt citera en mycket nöjd chef för näringslivsorganisationen ochsamhälle, Hans T:son , som uttrycker mycket stor förnöjelse överSO-talet som kapitalets decennium. har haft beräkningar somvisar att en kapitalägare som 1980 satsade på börsen har enförmögenhet på mellan 1,3 och 1,4 miljoner som en kommunalanställdsom 1980 tjänade har en lägre reallön än vid decennietsbörjan. Detta visar att en omfattande omfördelning under19S0-talet har genomförts i svensk ekonomi, från offentligt till privat, frånlöntagare till kapitalägare. Att mot denna bakgrund göra gällande atthuvudorsaken är de svenskalöntagarna är enligt min uppfattning svårt, och det skall vara svårt eftersomdet som jag ser det i grunden är felaktigt. En av våra stora liberala tidningar har inlett enartikelserie om det svenska klassamhället. Denna understryker ytterligareresultatet av den orättvisa fördelningspolitik som har förts , avbåde borgerliga och socialdemokratiska regeringar De rika har blivit rikare,och de fattiga har i vissa avseenden fått det sämre. Det finns som vi ser det överdrivna farhågor ifinansplanens syn på den svenska ekonomin, farhågor som sedan enligt regeringenrättfärdigar en fortsatt stram politik gentemot löntagarna. Med densjukdomsdiagnosen för ekonomin motiverar nämligen regeringen en fortsattmedicinkur i form av den tredje vägens ekonomiska politik. Åven om att denna politik inte finns, så är det fråga om samma politik. Dennaslår i första hand mot löntagarna och kommer att ytterligare öka klyftorna isamhället. Det finns flera punkter där vår bedömning av detekonomiska läget inte sammanfaller med regeringens. Regeringen anser attekonomins problem består i alltför låg produktivitetsutveckling, för höginflation och dålig bytesbalans. Till dessa problem, säger man, kommer attSverige har tappat marknadsandelar på världsmarknaden, att BNP utvecklas förlångsamt jämfört med andra länder och att timkostnaden för arbetskraften stigerför mycket. Resonemanget om att svensk ekonomi har förloratmarknadsandelar utomlands är riktigt. Men det har också andra länder gjort. Ochenligt tillgänglig OECD-statistik har och förloratmarknadsandelar i kanske ännu högre grad än . Detta används nu av regeringen för en stramare politikriktad mot löntagarna och mot deras konsumtion. Men problemet i svensk ekonomiär ju inte i första hand att svenska löntagare köper japanska bandspelare. Enav orsakerna till obalansen, som redovisas i bytesbalansen, är enligt vårmening svenska företags investeringar utomlands, investeringar som görs medpengar lånade där Jag vill påminna om att regeringen i kompletteringspropositioneni våras skrev att intäkter från utlandsinvesteringar inte redovisas sompluspost i bytesbalansen. Därför är statistiken inte helt rättvisande. Om manborträknar investeringarna utomlands blir bytesbalansunderskottet inte såstort. Jag menar att dessa lånade medel till investeringar utomlands inte ärnågon anledning att strama åt ekonomin för de svenska löntagarna här hemma. Något vackert måste man väl också säga om regeringen idessa dagar vill regeringen ta in miljömått i BNP-begreppet. Det är enligtmin uppfattning utmärkt. Det kanske man skulle ha gjort tidigare. Hade någontagit med frågan om inverkan av asbest eller andra arbetsmiljögifter när vidiskuterade tillväxtbegreppet inom svensk industri, så skulle vi troUgen hahaft både ett bättre arbetsliv och ett bättre samhällsliv . Det är bra tänker i dessa banor, och jag tror att det behövs mer av samma åtgärder föratt trygga miljön. Men det finns naturligtvis andra problem som borde ligga osspolitiker lika nära att lösa. Jag tänker då på det som jag började med,nämligen rättvisa och fördelning. har det ju skett en utvecklingbort från jämhkhetens samhälle. har alltid varit ett klassamhälle, menunder en period minskade faktiskt klyftorna i samhället. tycker jagatt det är dags att börja tala om en social tillväxt, en tillväxt som rymmermiljöhänsyn men som också innebär att man ställer krav på att det goda somskapas skall fördelas rättvist. Jag skall inte ta upp någon namndebatt när detgäller vårt parti, men ett parti i som står vpk nära myntade i densenaste valrörelsen uttrycket del godene. På svenska betyder det ungefär deladet goda. Jag tycker att det är en kort och bra paroll som säger mycket. , herr talman, finns det en tendens frånregeringen när den presenterar budgeten , en tendens som harförstärkts , nämligen att regeringen säger mycket litetkonkret och i stället antyder att besked i alla viktiga frågor skallges längre fram. Så är det också när det gäller energipolitiken,äldreomsorgen, livsmedels- och jordbrukspolitiken, försvarspolitiken och fleraandra stora områden. Detta gör det svårare för oppositionspartierna att göraett övergripande ställningstagande till regeringens politik och i detsammanhanget under den allmänna motionstiden också presentera heltäckandealternativ. Jag vill allra sist ta upp en fråga som det nu förs endebatt om, nämligen barnomsorgen. Om det är fråga om löfte eller målsättningfrån regeringen, skall jag inte lägga mig i. Men kan regeringen ge någonantydan om hur den vill uppnå det som sades i valmanifestet för ett och etthalvt år sedan, dvs. hur full behovstäckning skall kunna uppnås 1991 med tankepå bristerna i barnomsorgen? Hur har regeringen tänkt klara av detta? Omregeringen kan råda bot på polisbristen genom 800 fler utbildningsplatser såhar regeringen kanske också några tankegångar om hur den skall lösa problemetmed bristen på förskollärare, trots den ökning som regeringen redovisar ibudgeten. 10 (): Jag tycker att det är oförskämt mot detsvenska folket och att regeringen inte lägger fram ett heltäckandebudgetförslag. Regeringens uppgift är att lägga fram en budgetsom gör skäl för namnet och därmed klargöra sina avsikter med den totalapolitiken under det kommande budgetåret. finns det på område efter område stora luckor som skallfyllas av kommande propositioner Hur skall vi kunna få en samlad bild av denekonomiska politiken? Hur skall vi kunna göra bedömningar och prioriteringar?Har regeringen själv en sådan helhetsbild? Om regeringen har det är det regeringensskyldighet att förmedla den till oss, men det har den inte lyckats med. Omregeringen inte har denna helhetsbild, vilket egentligen är allvarligare, dåkan man fråga hur regeringen sköter sitt mandat. Denna ordning kan knappastvara förenlig med vare sig grundlag eller riksdagsordning. Om denna ordningfortsätter måste budgetprocessen ändras. Vi kräver därför att vi får en allmänmotionstid i anslutning till kompletteringspropositionen. Det är det endarimliga. Men till propositionen. saknas rejäla miljömåli propositionen. Det räcker inte att regeringen säger att tillväxten skallvara hög och jämn inom ramen för en god miljö. Miljömålet måste vara överordnatden ekonomiska politiken. , varför inte släppa in i stället? Det tycker jag skulle vara mycket bättre änatt släppa inhenne i dessa tre arbetsgrupper. Då skulle hon nämligen kunna ha inflytande påden ekonomiska politiken, vilket är det viktigaste. I propositionen är BNP-tillväxt som vanligt målet. Jag kange finansministern ett recept. Det finns flera sätt, som inte finns med ipropositionen, att öka BNP-tillväxten. Vi kan dela ut gratis kola till barnen.De får då fler hål i tänderna, vilket innebär mer arbete för tandläkarna. Vikan dela ut gratis cigaretter, vilket leder till mer sjukhusvård. Vi kan införahögre hastigheter på vägarna, vilket leder till fler olyckor och därmed högreBNP. Vi skulle därmed få en fantastisk tillväxt i . Men vi kansjälvfallet inte resonera på detta sätt. Det leder ju fullständigt in absurdum.Det är inte relevant att diskutera BNP-tillväxt några tiondelar upp eller ner missade regeringen tillfället att strama åtekonomin. 1 stället införde den, tillsammans med , det verkningslösatvångssparandet. Regeringen talar nu om att överhettningen skall dämpas justför att den har drivit igenom sitt och skatteförslag. Ipropositionen beräknas skattereformen ge en stor privat konsumtionsökning, ochdessutom tillkommer ett ökande underskott i bytesbalansen. som regeringen påstår sig vilja dämpaöverhettningen vill den ytterligare öka utbudet av arbetskraft, eller på vanligsvenska - regeringen förväntar sig att svenska folket arbetar mer Men vi iSverige arbetar ju redan mest i . av kvinnorna arbetar och avmännen. Vad gör vi istället? Jo, vi skickar hem flyktingarna eller låser indem. Men släpp i stället ut flyktingarna i arbete. Låt dem gå en svenskkurs ochefter få komma ut i arbetslivet. Då skulle vi få arbetskraft till densvenska arbetsmarknaden. I stället skickas dessa människor hem. År detta ensund politik? Var finns helheten i denna politik? Det som jag föreslår skullege en mänskligare situation för flyktingarna, och skulle få flermänniskor i arbete. Efter den genomgångna avtalsrörelsen kommer vi att få enkostnadsexplosion av sällan skådat slag. Men har vi avhänt oss bådepenning- och valutapolitiken, så vi kommer att få mycket stora svårigheterSverige kommer att få en mycket kraftig inflation som vi vet leder tillorättvisor och fördelningspolitiska problem. De rika kommer att tjäna ännu merpå detta. Hur står det egentligen till när en tredjedel avbarnfamiljerna, såvitt jag har förstått, lever under existensminimum? Det måstevara något som är galet. Kommer regeringens föreslagna politik att innebära attSverige följer rekommendationer för en hållbarutveckling? Jag anser att den inte gör det. Detta är inte en ansvarsfullhushållning. Ekonomi borde handla om, eftersom det är vad det betyder,hushållning med knappa resurser Men detta sysslar vi faktiskt inte med iSverige, inte än så . Det borde vara mycket viktigt att få veta ommiljöförstöringen i kommer att öka eller minska . Kommerförbrukningen av änd-Uga naturtillgångar att öka eller minska i ? Det är en fråga som vi länge har krävt att få svar på.Visserligen kommer regeringen sent omsider att tillsätta en utredning omnationalrealräkenska-per Men före oss ligger , och ,så det är verkli- Men sedan måste vi också vidta åtgärder Det räcker inte att veta utanman måste också göra något. Hur är det - bryr sig regeringen om den oro förmiljöproblemen som svenska folket har och som har visats i den enaundersökningen efter den andra? Tror regeringen att svenska folket är beretttill uppoffringar för att få en bättre miljö? Vad tänker regeringen göra åtmiljöproblemen i praktisk handling /91? Ja, detta framgår inte avpropositionen, och det borde det göra. Socialdemokraterna har ofta sagt att de skall bli ettmiljöparti i ordets bästa bemärkelse. har sagt att miljön ärarbetarrörelsens viktigaste fråga. Vi vill se resultatet av detta. Men huragerar man? Jo, vid första efter valet bryter man ett av sinavallöften, nämligen att bevara den fjällnära skogen. Detsamma gäller energipolitiken. Regeringen har brutit motgivna löften och fattade beslut . Av de 30 avvecklingsåren har 10gått, och regeringen har handlat så att elberoendet har ökat: - genom atttillåta direktverkande el - genom att inteåtminstone hålla realt pris på kol och olja enligt beslut - genom att drain anslagen till energirådgivning - genom att skäraner anslaget till stöd för elersättande och eleffektiva produkter ochprocesser från yrkade 100 miljoner till 50 miljoner. Vi kräver minst en miljard. Det gäller att få framalternativ energi i form av solfångare, biogas, vindkraft och utbyte avdirektel i hus samt eleffektivi-sering inom industrin. De här är en dålig budget också för kommunikationerna. Detföreslås inga höjningar i budgeten. Det är anmärkningsvärt, eftersom riksdagenhar sagt att mer investeringar behövs. Det borde regeringen känna till. Hurtänker regeringen verkställa beslut i denna fråga? Staten måste anslå mer pengar för att köpa trafik påolönsamma järnvägsbanor satsas två tredjedelar av det som satsades vidriksdagsbeslutet . Man har rustat ner järnvägstrafiken på dessa bandelarmed en tredjedel . kommer trafik på en rad bandelar att läggasner Jag skall nämna några exempel: Uddevalla-Herrljunga-Borås, ,Blekinge kustbana, . På en rad orter tvingas länstrafikhuvudmännenatt ta över det ansvar som staten borde ta. År det här regeringensmiljövänliga trafikpolitik? Det verkar inte så! Regeringen utlovade att skulle det samladegreppet på miljöpolitiken tas, men på avfallsområdet hände ingenting. Sedanutlovade man en avfallsproposition först , sedan sköts den upp tUloktober 1989 och sedan till . Lagförslaget "bidde" enbilaga i statsverkspropositionen, vilket är anmärkningsvärt. Det var kanskebäst att dölja det, eftersom det inte är mycket för världen och till intetförpliktigande och utan ordentliga krav. När skall regeringen ta itu medavfallsfrågorna och göra något ordentligt? Regeringenskall ha betyget underkänd för propositionen! ägnade en stor del av sitt inlägg till att beskriva hur svagbudgeten är och hur svag finanspolitiken är Den budget som vi lägger fram ärbalanserad, dvs. att statens intäkter täcker statens utgifter. Vad är då enstarkare budget än den här, ? Logiskt sett borde den vara en budgetsom visar överskott. Men då säger att detta icke får ske. Visarbudgeten överskott är det en överbeskattning av folket, en socialisering avinkomsterna och människorna. Därför motsätter sig varjebudgetöverskott. Så, , vad är en starkare budget enligt ?Hur ser denna fisk eller fågel ut? BengtWesterberg säger att LO, TCO och SAF inte skall bedöma hur budgetpolitikenskall föras. Det är alldeles riktigt. Ansvaret för finanspolitiken och alladess verkningar är regeringens och ingen annans. Det tänker vi inte överlåta påarbetsmarknadens parter Däremot är det av största vikt för finanspolitikensutformning om arbetsmarknadens parter inser för det första situationens allvari ekonomin, för det andra de möjUgheter som skattereformen öppnar för att 1991träffa ett mycket lågt avtal och därmed kraftigt sänka kostnads- ochprisstegringen. Det borde vara av stort intresse för varje regering och t.o.m.denna riksdag om det visade sig att detta var möjligt. Det skulle underlättavårt arbete i allra högsta grad. Sedantill de båda herrarna som med stort förakt talar omkafferepet på . trodde att kafferepet skulle äga rum iRosenbad, men det blir på . Jag vill påminna om att det förra kafferepet påHaga ledde till en stor skattereform. Inte minst borde hadetta i tankarna. Jagvill korrigera på en annan punkt. säger attansvaret för våra orörda älvar skall överlämnas till LO. Därmed torde avses dennye industriministern. Sanningen är att ansvaret för våra älvar, rörda såvälsom orörda, ligger på . möjligheter attutöva detta ansvar förstärks genom att den fysiska riksplaneringen nu överförstill . BengtWesterberg säger, med all rätt, att åtstramningen kommer att handla omatt bearbeta budgetens utgiftssida. hävdar han med visst patosnödvändigheten av att öka statsutgifterna när det gäller t.ex. det glömdaSverige och u-hjälpen. Det har han naturligtvis rätt att göra. Men på en punktblir resonemanget obegripligt, nämligen när det gäller de privata alternativeninom barnomsorgen. Det framställs som att dessa privata alternativ skullekunna lanseras som ett alternativ tiU ökade utgifter för barnomsorgen. Det ärväl så, , att även de privata alternativen skall varaskattefinansierade. Det är skattebetalarna som skall betala de privatadaghemmen, liksom som de betalar de kommunala. påtalade att regeringen har haft på sig att genomföra Hedlundsgamla motionskrav om ett miljömått i våra nationalräkenskaper Det är enhändelse som ser ut som en tanke. glömmer bort att det faktisktunder dessa har suttit ett antal borgerliga regeringar och attOlof själv besatt en taburett t.o.m. i budgetdepartementet i dessaregeringar. Där borde han själv ha haft goda möjligheter att förverkligacenterns krav på nationalräkenskapernas utformning. 1989/90:48 10januari 1990 Varförgjorde ni inte det då? Statsministern var centerpartist . Hade haninget inflytande över en så obetydlig detalj som nationalräkenskapernasutformning? Detta är oerhört symtomatiskt för samtliga borgerligaföreträdare. av vår ekonomiska politiska historia är utraderade.