prot · GD0933 · 1989-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1989/90:33 Förhandlingarna leddes avförste vice talmannen. 1§ Justering av protokoll 2§ Svar på interpellation 1989/90:48 om åtgärder mot spridning av sjukdomen aids SocialministerSVEN HULTERSTRÖM: Fru talman! 1. om jag kan redovisa några vetenskapliga studiersom kan bevisa att smitt spridningen av HIV stannat upp inom narkomangruppen genom alt miss brukarna fått tillgång till rena sprutor och kanyler, 2. om jag anser, i enlighet medLäkare mot aids, att beslut av bör ändras, 3. om jag kan redovisa vilkaåtgärder som vidtagits med anledning av beslut . Regeringen har i skrivelse till (skr.1988/89:94) redogjort för pågående verksamhel inom hälso- och sjukvården medutdelning av sprutor och kanyler med det uppgivna syftet att minska spridningenav HIV. Med anledning av ett förslag från om fortsatt utdelningav sprutor och kanyler i form av en kontrollerad försöksverksamhet harregeringen i skrivelsen redogjort för sin syn på vilka villkor som bör gällaför en sådan verksamhet. Bl.a.angav regeringen att försöksverksamheten skuUe begränsas till fyra platser ochi övrigt till sin omfattning inskränkas till vad som oundgängligen behövs föratt få ett tillräckligt underlag för en utvärdering. Ett nära samarbete med iförsta hand socialtjänst men också polis och kriminalvård var en förutsättningför att försöksprojekten skulle få komma i gång, liksom att de skulleutvärderas vetenskapligt. markerade i sitt betänkande 1988/89:SoU21 Åtgärder motHIV-infektion och aids en något restriktivare inställning, För- 1Riksdagens protokoll 1989/90:33 1989/90:33 27november 1989 söksverksamheterna skullebegränsas till högst tre platser i landet, och någon sådan verksamhet bordeinte bedrivas i . Utskottet hemställde bl.a. atl vad utskottetanfört i fråga om villkoren för försöksverksamheten i anledning av vissamotioner skulle ges regeringen till känna. Riksdagensbeslut liksom socialutskottets betänkande har överlärnnats tillsocialstyrelsen, som har ansvaret för att pröva frågor om godkännande avtillämnad försöksverksamhet samt för att följa sådan verksamhet. Detfinns enligt uppgifter från WHO inga vetenskapHga studier som kan bevisa attutdelning av sprutor och kanyler leder till en minskning av spridningen av HIVbland missbrukare. Utvärderingar i och i visar visserligen attde missbrukare som deltar i sprututbytesprojekt delar sprutor med andra imindre omfattning än andra missbrukare. En sådan minskning har dock ocksåkonstaterats i t.ex, där man inte har projekt av detta slag. Detvisar att det är möjligt att påverka missbrukarnas riskbeteende också med andrainsatser än sprututdelningsprojekt. Det bekräftas också av rapporter frånbl.a. Enligthittillsvarande rapportering är 522 missbrukare HIV-positiva.Ökningstakten har varit relativt . Ungefär 4-5missbrukare rapporteras som HIV-positiva . Även om ökningen ärbegränsad är det oroande att smittspridningen inte minskar. Det är därförnödvändigt med fortsatta insatser mot den. Delfinns dock inga planer på att lägga fram förslag som innebär ändring avriksdagens beslut om försöksverksamhet med sprutor och kanyler.Några skäl för en förändring av de principer för tillämpning som gäller harenligt min mening inte framkommit. Enligt uppgift från ser maninte heller där att det finns någon anledning att ändra gällande ordning. Socialstyrelsenhar skrivit till samtiiga sjukvårdshuvudmän och krävt att allverksamhet med utdelning av sprutor och kanyler skall prövas avsocialstyrelse;n eller upphöra. hade också enöverläggning med företrädare för ett antal huvudmän som visat sig intresseradeav atl starta försöksverksamhet. Två eller tre av dessa förväntas inkomma medansökningar till . Vidare pågår diskussionermellan och medicinska forskningsrådet om hur enutvärderingsstudie kan utformas. Jagvill avslutningsvis betona att regeringen vill ge fortsatt prioritet åt insatserför att stoppa spridningen av HIV och aids. Regeringen håller också fast vid enrestriktiv narkotikapolitik och fortsätter att arbeta efter den inriktningriksdagen uttalat, dvs. att den effektivaste åtgärden att stoppa spridningenav HIV inom missbrukargruppen är att nå aUa som missbrukar intravenöst förprovtagning, avgiftning och vård. GERTRUDSIGURDSEN (s): Jag ber först att få tacka socialministern för svaret på min interpellation.Även om svaret var väntat, tror jag att det är angeläget att denna markeringgörs av regeringen i då vi av och till märker en uppgivenhet när detgäller kampen mot narkotikamissbruket. likamissbrukei måstebedrivas lika intensivt som kampen mot aids. Det var en mycket stor majoritetsom stod bakom beslut som gällde hur vi skall ställaoss till sprututbytesprogrammet för narkotikamissbrukare. Iinterpellationssvaret nämns också all skärpte kraven förförsöksverksamheten och bl.a. gjorde den markeringen atl Storstockholmsområdetinte fick ifrågakomma för försöksverksamhet. Somframgår av svaret finner varken regeringen eller anledning attändra beslut. Det känns bra. De läkare som vill sätta sig överriksdagsbeslutet hänvisar till läkarinstruklionens krav på alla läkare atthandla efter vetenskap och beprövad erfarenhet. Det finns inget belägg för attdetta är vare sig vetenskap eller beprövad erfarenhet än så . Del framgårockså av interpellationssvaret att det inte finns några studier som kan bevisaatt utdelning av sprutor och kanyler leder till en minskning av HIV blandmissbrukare. I det här fallet kan de läkare som vill ha fri utdelning avsprutor alltså inte hänvisa till eller påstå alt politikerna skulle ha satt sigöver läkarinstruktionen. Spelreglerna är klara. Politikerna har inte överträttsina befogenheter Om läkarna, trots alt det inle handlar om vetenskap ochbeprövad erfarenhet, ändå delar ut sprutor till narkotikamissbrukare, är detenhgt min mening fråga om kvacksalveri. Detär också ganska beklämmande och skrämmande att läsa hur en läkare i en artikeli en av våra huvudstadstidningar vill jämföra vårens riksdagsbeslut med mångaav poUtiskt fattade beslut som medverkade "tillfruktansvärda medicinska experiment och sorleringen av offer för gaskamrarna".När man läser den läkarkommenlaren blir man oroad och skrämd. Men jag styrkssamtidigt i den uppfattningen att kampen mol narkotikamissbruket i första handskall föras av föräldrar, socialarbetare, polis och tull. Hos degrupperna finns det rikligt med beprövad erfarenhet. Aidsfaranär inte över, som man ibland kan tro på grund av den tystnad som råder. Somframgår av socialministerns svar rapporteras 4-5 HIV-positiva missbrukarevarje månad. Det är 4-5 för många. Men låt oss fortsätta med den restriktivanarkotikapolilik som har beslutat om. Låt oss fortsätta alt på olikasätt och med många medel föra kampen mot HIV och aids bland missbrukarna.Riksdagsbeslutet om avståndstagandet till sprututbytesprogrammet istor skala var ett klokt beslut, elt beslut tagel av politiker som känneransvar för en konsekvent restriktiv narkotikapolitik och som målmedvetet förkampen mol spridningen av HIV och aids. 1989/90:33 27november 1989 GUDRUNSCHYMAN (vpk): Jag har ingen att polemisera emot, i varje fall inte . Liksomföregående talare skall jag be att få lacka för svaret, och jag känner migmycket lugnad efter att ha fåll höra alt det inle finns några planer hosregeringen på alt ändra de ställningstaganden som uttalade . Jagär helt ense med i del hon sade om att inriktningen pånarkolikapoliliken här i ligger fast. Alla de yrkesgrupper som arbetarmed problemen med narkotika och HIV-smitta får naturligtvis rätta sig efter debeslut som vi har fattat i . tror jag alt del vore 1* protokoll 1989/90:33 1989/90:33 27november 1989 mycket olyckligt om vi idetta allvarliga och nödvändiga arbete fastnade i en polarisering mellan olikayrkesgrupper. Det skulle inte vara fruktbart, utan det vi skall ha för ögonenär situationen för missbrukarna och för dem som har smittats. Utifråninterpellationssvaret skulle jag vilja ställa några frågor till socialministern.De beslut som vi fattade i innebar skärpningar gentemotregeringens förslag. Det ställdes bl.a. som krav att om man skulle bedrivasådan här verksamhet skulle den vara utformad så atl det skulle ske envetenskaplig utvärdering av den och verksamheten skulle bedrivas i samarbetemed . Som jag tolkade de beslut som vi fattade med stor majoriteti våras, skulle de, om de tillämpades, innebära ganska stora förändringar påden verksamhel som då bedrevs - och väl fortfarande bedrivs -i ochframför allt i . Jag skulle vilja fråga socialministern på vilket sättriksdagsbesluten har påverkat de projekt som finns i . 1samband med att frågan var uppe i framkom atl det pågickutdelning av sprutor på litet varierande grunder i olika landsting. Jag troratt del rörde sig om 20-25 landsting där del förekom någon form av sprututdelning.Jag vet inle i hur pass kontrollerade former detta skedde, men jag tror alt detvarierade. Vad har man gjort åt den utdelning som då pågick? I vilken gradöverensstämmer den med det av fattade beslutet, som innebär atlutdelning bara skall få ske på tre ställen? Även jag villsäga atl jag tycker atl det är mycket bra att socialministern så tydhgt härsäger att det inte finns några planer på atl föreslå ändringar i riksdagsbeslutetom försöksverksamhet med sprutor och kanyler. Det är bra alt socialministerninle finner några skäl till förändring av principerna för tillämpningen. Jagkan inte heller se att det skulle finnas några skäl till förändringar. Del harinle kunnat bevisas att utdelning av sprutor och kanyler skulle hindrasmittspridningen. Man har inte heller kunnat bevisa att del skulle finnas personersom inle kan sluta med sitt missbruk och därför måste få sprutor och kanyler.Det går inte att säkert förutsäga att en person inle alternativt kan slutamissbruka. Att dela ul sprutor och kanyler är atl ge upp inför narkotikamissbruket.Det strider också klart mol beslutet atl kriminalisera narko-likakonsumtionen. Kampenmot narkotikamissbruket måste föras med samma kraft och envishet som kampenmol HIV och aids. I socialutskottets belänkande nr 21 slår attsamhället inte får, vare sig i ord eller handling, agera så att den ena kampenuppfattas som mindre viktig än den andra. Det kan inle betonas nog mycket.HIV-viruset och narkotikan kan båda vara ödeläggande, om än på olika sätt. Omvi prioriterar bekämpningen av det ena på bekostnad av bekämpningen av delandra kan de signaler som sänds ut få mycket omfattande konsekvenser. Uppfattasvi som om vi slappnar av i vår bestämda attityd mot narkotika kan följderna bliödesdigra. Imoderata samlingspartiet har vi mycket bestämda uppfattningar när del gällersynen på narkotikamissbruket och på missbrukarvården. Denna syn har viredovisat i . Vi har föreslagit längre vårdlider. flera vårdplatser ochflera poliser så att bl.a. gatulangning kan bekämpas mer effektivt. Vi vill hakriminaliseringen av narkotikakonsumtionen effektivare. Att mot den bakgrundenacceptera fri utdelning eller fritt utbyte av sprutor och kanyler lillmissbrukare vore otänkbart. Det finns inte heller någol som lyder på atl detskulle vara elt verksamt medel för att stoppa spridningen av aids. Del finnsingen verksamhel, i eller utomlands, som bevisar delta. Det ärnaturligtvis svårt att få ett vetenskapligt underlag. Det har vi förstått avverksamheten i och . Närdet gäller den beslutade försöksverksamheten har vi moderater haft olikauppfattningar. Efter atl länge ha följt arbetet med att begränsa HIV-smiltankom jag själv fram till atl en begränsad försöksverksamhet med myckel bestämdavillkor kunde vara av värde för alt få fram underlag för en vetenskapligutvärdering och bedömning. Jag kunde då, om än med stor tvekan, accepteraförsöksverksamheten, med den restriktivare hållning som socialutskottet intogoch de begränsningar som utskollel har gjorl. Avslutningsvis vill jag ställa några frågor fill socialministern. Delär delvis samma frågor som har ställt, men jag vill ändå skärpafrågeställningarna litet. Kan socialministern för det första garantera att detvå eller tre landsting som vill starta försöksverksamhet kommer atl följaprinciperna ulan undantag? Kan socialministern för det andra garantera alt denutdelning av sprutor som har ägt rum i på flera platser nuhar stoppals? Har för det tredje verksamheten i och förändrats ienlighet med riksdagsbeslutet för att ge underlag för en vetenskapligutvärdering? Hur vill socialministern för det fjärde intensifiera kampen molnarkotika, inkl. kampen mot galulangningen, för all förhindra spridning av HIV?För det femte, kanske den viktigaste frågan, vad avser socialministern alt göraför atl bryta tystnaden kring HIV och aids? utgörs det störstahotel av all det är så tyst och atl människor, särskilt unga människor, kan fåuppfattningen atl faran är över. Denna tystnad kan bli ödesdiger. DANIELTARSCHYS (fp): Vi är i överens om alt föra en restriktiv narkotikapolitik.Målet för den politiken är atl avskaffa allt missbruk. Vi talar nu om hur viskall kunna bekämpa HIV-smiltan bland de missbrukare som trots allt fortsätteralt injicera narkotika. I den frågan har vi olika uppfattningar. FruSigurdsen och även socialministern säger att det inle finns någol vetenskapligtsäkert bevis för att metoden atl tillhandahålla rena injektionsverktyg harpositiva effekter. Det är nog sant. Mycket av vår narkotikapolitik och vårHIV-politik bygger icke på absolut säker sanning, utan på intuitiv klokskap,erfarenheter och uppfattningar som väl insatta experter har om effekten avolika strategier. Idenna fråga finns en fullständigt entydig majoritet bland världens experter omatl tillhandahållande av rena verktyg är en klok åtgärd frånHIV-bekämpningssynpunkl. När vi hade ettmöte här i Slockholm med experter från var allaöverens om denna linje, utom delegaten från , När EG-staterna hade eltmöte var alla stater, utom en, överens om alt del var en klok 1989/90:33 27november 1989 Över hela världenfinns en stark och klart entydig opinion bland experterna om atl della är enklok politik. 1Sveriges riksdag råder däremot molsatt uppfattning. Det är djupt beklagligtoch beklämmande all den oupplysta opinionen fortsätter all dominera i svenskpolitik. Ordet kvacksalveri har nämnts, Kvacksalveri, det är när politikerförsöker fatta beslut som del ankommer på läkare alt fatta, när politikerförsöker lägga sig i behandlingsmelodiska frågor. Lyckligtvistar del beslut som har fattat på intet sätt över lakar-instruktionen.Riksdagen har gjort ell klart uttalande, uttalande gäller som eltuttalande av , som en opinionsyttring. Del är riktat till regeringen,som alla våra uttalanden. Men lyckligtvis har delta uttalande på intet sällrättsverkningar som gör att del lar över de klara regler som finns iläkarinstruktionen. Till inlägg vill jag bara göra den kommentaren alt delhär i stor utsträckning blir en upprepning av de argument som framfördes iriksdagsdebatten . Regeringen har, som jag sade iinterpellationssvaret, inte anledning atl frångå del uttalande dågjorde. Denna verksamhet bör läggas upp i enlighet med de intentioner som detfanns en bred majoritet bakom i . Jag tänker inle ytterligarekommentera de synpunkter som har på innehållet i dennaverksamhet. De framfördes i riksdagsdebatten, men det påverkade vid dentidpunkten inte beslut. Dekonkreta frågor som och har ställt handlarbl.a. om på vilket sätt riksdagsbeslutet har påverkal den verksamhet som pågåri och annan form av sprututdelning som pågått på olika håll i landet.Socialstyrelsen har i en skrivelse lill sjukvårdshuvudmännen den 23 oktoberredogjort för beslut och den verksamhet som planeras.Socialstyrelsen skriver bl.a.: "vill härmed göra berördalandsting uppmärksamma på regeringens beslut atl all pågåendesprulutdelning-/sprututbylesverksamhet skall upphöra. Hälso-ochsjukvårdsnämnderna, i samarbete med berörda verksamhetsföreträdare, skallplanera för della. Eventuell pågående utdelnings-/ulbytesverk-samhet skallavslutas , dock ." Det är alltså ett klartbesked till huvudmännen alt man skall upphöra med denna verksamhet senast . Det bör också vara elt svar på en del av de frågor som GudrunSchyman och Ann-Calhrine ställde. Jaghar fåll uppgifter om alt det pågår diskussioner med sjukvårdshuvudmannen omhur verksamheten i skall läggas upp i fortsättningen. Jag förutsätter allde diskussionerna förs med ulgångpunkt i den restriktiva hållning somriksdagen har uttalat sig för och med anspråk på att verksamheten skall läggasupp i samarbete med bl.a. sociala myndigheter och polis. Jag förutsätter ocksåatt man utgår från de anspråk på underlag för en vetenskaplig utvärdering somriksdagen har uttalat sig för. Det borde vara en självklarhet atldiskussionerna förs från dessa utgångspunkter. Del finns ingen.anledning alttro någol annat. har, somjag nämnde, så sent som haft en över- läggning med intresseradelandsting. Jag har inte några detaljerade rapporter om vad som där harframkommit. Det har i alla fall inte till mig framkommit någonting som tyderpå att man skulle vara på väg att avvika från de uttalanden hargjort. Ann-CathrineHaglund frågade också vilka åtgärder regeringen planerar för atl intensifierakampen mot narkotika och hur man skulle bryta den tystnad som hon tydligenupplever har inträtt när det gäller frågan om aids. Till svar på den förstafrågan vill jag säga atl vi hade en ganska ingående interpellationsdebatt såsent som här i , då jag redovisade del arbete som pågår närdel gäller kampen mot narkotika allmänt. Jag hänvisar till den ingåenderedogörelse som lämnades där. Densenaste fasen i denna kamp, som är eft ytterligare understrykande av denrestriktiva inställning vi har i är att en grupp har utsetts där denärmast berörda myndigheterna med verkschefer skall ingå - polis, tull, socialstyrelsenosv. Den gruppen skall nu utforma ett program för de kommande åtgärderna närdet gäller narkotikabekämpningen. En del i det programmet är bl.a. detmanifest som presenterade . Dethar alltså hell nyUgen startats ett arbete i denna riktning, men det pågårockså, som jag redovisade i fredagens riksdagsdebatt, en hel del andraaktiviteter. Närdet gäller alt bryta eventuell tystnad kring aidsfaran vill jag säga altaidsdelegationen är i full verksamhet. Jag tror alt ,som delegationens ordförande, kan vara bäftre än jag på att svara på frågor omdelegationens aktiviteter. Vad jag vet planerar delegationen fortlöpande olikaaktiviteter som gör att någon sådan tystnad om aidsfaran inte skulle behövauppstå. Tvärtom, delegationen har många olika aktiviteter på gång för anuppmärksamma folk på den fara som fortfarande finns när det gäller HIV ochaids. 1989/90:33 27november 1989 GUDRUNSCHYMAN (vpk): Jag skulle vilja på nytt säga till socialministern att detta är ettbetryggande svar. Jag hoppas att vi kan få någon redovisning av att del som mani dag har utlovat i ord händer i praktiken. Det kommer också säkert. Delhar talats i debatten om experter och om vilka som är kvacksalvare -om det ärläkare eller politiker. Mycket av denna debatt visar att det är mycket svårtatt överiämna stora samhällsfrågor till experter. Experter har en tendens tillett snävare synfält. Engrupp som utger sig för att vara experter och har uppfattningar om att manskall dela ut fria sprutor är smittskyddsläkare. De har alltså ett smittskyddsperspektiv.Vi som sitler i denna församling har ju ansvaret för eft vidare perspektiv ochför alt se till att smillskyddsperspektivel inte krockar med det lika storaperspektivet atl bekämpa narkotikamissbruket. Dessutom finns det ett antalmänniskor som arbetar inom narkomanvården, människor som också anser sig varaexperter på narkotikamissbruk och på hur man bäst skall stävja det. Manskall nog inte övertala till en viss typ av experter att fatta så allomfattande,samhällspolitiska beslut som kan få så stora konsekvenser. att det ären bra avvägning all man tar vara på experternas kompelens och använder sig avden men inle låter experterna vara hell styrande. Många insatser som smiltskyddsläkare gör är myckel bra,även om del inle handlar om att dela ul sprutor. Det kan handla om atl visa hurman rengör sprutor. Man kan t.o.m. tillhandahålla vätskor för atl underlättarengöring. Det är en kvalitativt annan bedömning av lägel, där kompelens ochkunnande används för alt hjälpa till i en situation utan alt man för den skullstjälper del som andra yrkesgrupper gör. Det tycker jag är en nyanserad ochbra avvägning, som vittnar om all man har en bra syn på sig själv och denresurs man ulgör som medicinsk expert. Jag tycker atl del är bra alt socialministern säger följer upp den sprututdelning som har skett ule i landet och alt man hartagit upp diskussioner med företrädare för verksamheten i . Del är vikliglatl man följer upp detta, så all verksamheten bedrivs i enlighet med riksdagensbeslut och intentioner. När det gäller lystnaden om aids hänvisar socialministerntill aidsdelegationen och . Jag sitter själv iaidsdelegationen. Vi har många aktiviteter på gång och har haft det . råder ändå i massmedia en tystnad, som är fullständigt förödande, heltödesdiger. Det är svårt att tränga igenom den. Del är svårt att säga alt delbara är aidsdelegationen som skaU göra del. Det är bra att aidsdelegationenfinns och bedriver sitt arbete. Men det måste mera lill för all HIV/aids skallfinnas kvar på massmedias dagordning, för atl man skall skriva och lala omdel, så alt del hela liden ges information och påverkan sker. Det är inte minstviktigt för ungdomarna. Det växer ju upp nya ungdomar som inte harvarit med under det mest intensiva skedet av kampanjverksamheten. Det äroerhört viktigt att dessa ungdomar nås inte bara av en allmän information utanav en information som verkligen tränger fram och som verkligen påverkar. Del ärnaturligtvis viktigt för alla, men del är särskilt viktigt för ungdomarna. Idetta arbete måste alla hjälpas ål, och alla måste hjälpas åt atl föra denna debatloch se lill alt denna fråga förs upp på dagordningen. Jag har inle så mycket atl tillägga lill delsista som sade. Vi har ungefär samma synsätt när detgäller behovet av information, atl det är viktigt atl nå ut med informationtill varje ny årskull av ungdomar som riskerar atl komma i kontakt mednarkotika och därmed i ökad utsträckning hamnar i riskzonen för aids. Jag förlitar mig naturligtvis inte bara på atlaidsdelegationen bedriver elt aktivt arbete, utan jag menar att detta arbetemåste ske på många olika fronter. Det finns ju koppUngar till den nyanarkolikagruppen, men jag vill hävda atl del även finns ganska starka koppUngarmed den s.k. Alhenagruppens informafionsverksamhet. Alhenagruppen har, såvittjag förstår, gått ul på ett mycket bra sätt och nått fram till de grupper somär berörda, i första hand ungdomsgrupperna. Gruppen bedriver, inle minst iskolorna, ell myckel omfattande upplysningsarbete. Vi är helt överens om att dettainformations- arbete måste ske på fleraolika sätt. Sedan kan vi naturligtvis inte, vilket Prot. ärmycket medveten om, styra massmedierna. vi kan göra är altuppmärksamma massmedierna på della. Men när del gäller ~ urval av nyheter m.m.kan vi inte påverka massmedierna. Överläggningenvar härmed avslutad. 3§ Hänvisning av ärenden till utskott 1989/90:N21-N23 tillnäringsutskoltet Föredrogs men bordlades åter Finansutskottetsbetänkande /90:FiU7 Skatleulskollets betänkanden /90;SkUl och betänkanden /90:LU8 och LU12 betänkanden1989/90;UU2, UU5 och UU6 betänkanden /90;KrU2, KrU4-KrU6och KrU8 betänkande 1989/90:UbU5 Trafikutskottetsbetänkande /90:TU6 betänkande 1989/90;JoU6Bostadsulskollets belänkande 1989/90:BoU4 Anmäldes och bordlades Konstitutionsutskottetsbetänkanden /90;KU2 Vissa kyrkliga frågor 1989/90;KU5 Tryckfrihets- ochsekretessfrågor 1989/90:KU10 Riksdagsfrågor 1989/90;KU12 Vissa grundlagsfrågor 1989/90:KU18 Kungörande avinternationella konventioner m,m, 1989/90;KU24 Vissa frågor rörande riksdagensutskott 1989/90:LU6 Vissaarrendefrågor 1989/90:LU9Ansvarsförsäkring för kemikalier m,m. Socialutskottetsbetänkanden /90;SoU4 Abortiagen m,m, 1989/90;SoU8 Halmbränning 1989/90:SoU10Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor 1989/90;SoUll Vissa behörighetsfrågor 1989/90:33 belänkande