prot · GD0920 · 1989-12-31 00:00:00 — Jag har svarat på frågor av och , där jag har sagt att min och regeringens syn på frågor omutliindska företagsförvärv kommer att redovisas när förslag om nyförelagsförvärvslagstiftning föreläesjs riksdacen. Utöver frågor som tas upp i den lagstiftningen övervågsinom industride- Prot. 1989/90:20 parteinentet inga siirskildalagstiftningsåtg;irder eller liknande som har med utliindskaföretasisförviirv att t;öra. GUNNARHÖKMARK (m); Jag ber alt få tacka industriministern försvaret även på denna fråga, men med ett större beklagande, eftersom detta svarinnebär att regeringen inte avser att vidta några åtgärder när det giillerutlänningsförbehåll i aktiebolagslagstiftningen eller göra några förändringari banklagstiftningen. Det innebiir också att regeringen kommer alt tillåta enfortsatt process, diir internationaliseringen av vårt lands och andra ländersekonomi kominer att motverka förutsättningarna för företagande och verksamhet iSverige och i praktiken diinned också missgynna svenska förelag utomlands.Behålls utlånningsförbehållet i aktiebolagslagsliftningen kompliceras nämligenutliindskt ägande av svenska banker. Då kommer förutsättningarna för svenskaföretag och svenska banker att verka på internationella marknader att imotsvarande mån bli siiniie. kominer vi i inte att kunna ta delav den verksamhet och den kunskap som förmedlas genom ett internationaliseratföretagande över gränserna. Detta svar iir därför i dubbel bemärkelse negativtför svenskt niiringslivs förutsättningar att bedriva aktiv svensk verksamhet iullandel och med hjiilp av utliindskt kunnande i , Jag har svarat på den fråga som GunnarHökmark har ställt, nämligen om jag som industriminister har för avsikt attlägga fram några ytterligare förslag i denna sak. Eftersom varkenaktiebolagslagsliftningen eller banklagstiftningen ligger inomindustridepartementets ansvarsområde, kan jag inte svara på alla frågor, GunnarHökinark får i stiillet viinda sig till andra statsråd med dessa frågor. Jag tior att är medveten om att företagenfrivilligt kan införa ett utliinningsförbehåll i enlighet med aktiebolagslagen.Men ett borttagande av utlänningsförbehållet sker enligtföretagsförvärvsiagstiflningen. Eftersom den fiågan iir föremål för behandlingi den promemoria som vi har diskuterat, innebiir det att kriterietför denna prövning också blir förändrad i enlighet med det alhniinna kriteriet.Det blir alltså det nationella säkerhetsintressel som även i detta sannnanhangkommer att ligga till grund för prövning om borttagande avutlänningsförbehållet, (ni): Industriministern ger ju hiir inte uttryckför sina personliga åsikter utan svarar för regeringens åsikter,Indiisiriniinisterns svar. där han hänför en del av dessa frågor till andradepartement, tyder på en viss osäkerhet, som ger mig anledning att fråga omman inom regeringen överväger alt undanröja andra hinder för utliindskaförviirv i den svenska lagstiftningen. Det är en fråga som iir relatist rimligatt ställa med anledning av den diskussion som vi har haft. Jag svarar på frågor som gällerindustridepartementet. Har intresse av all fråga om verksamheteninom andra departement, får han rikta frågan till de statsråd som är ansvarigaför dessa departement. Då måste jag med beklagande konstatera attindustriministern i ett ärende som otvivelaktigt rör hans ämbete inte harskaffat sig information frän de andra departementen, så alt han i dettasammanhang kan svara på en fråga som direkt hänger samman med utländska förvärvav svensk företag. Överläggningenvar härmed avslutad. 7 §Svar på fråga 1989/90:171 om förstärkt stöd åt utsatta kvinnor i tredje världen har frågat mig vad jag ämnargöra för alt inom det svenska biståndet förslärka slödel till de utsattakvinnorna i tredje världen. gör redan genom sitt bistånd myckel för all bidratill ett bättre liv för kvinnorna i tredje världen. Men självfallet måste vi iSverige hela liden sträva efter alt förbättra biståndet också på detta område.Förutom särskilda insatser för kvinnorna krävs en insikt om hur betydelsefullau-landskvinnor är för produktion och utveckling i dess helhet. Jag anser all del måste vara grundläggande i alltutvecklingssamarbete att få med kvinnor på alla nivåer i pågående och planeradeutvecklingsprogram och i beslutsprocessen i utvecklingsländerna. Delta är vårhuvudstrategi. vet jag att del kan vara nödvändigt all kompletteraarbetet med specifika kvinnoprojekt. Dessa projekt kan tjäna som spjutspets föratt man skall nå del övergripande målet om att u-landskvinnornaskall få glädje av och kunna delta på lika villkor i utvecklingsarbetet. Såväl i del bilaterala biståndet som i det multilateralaarbetet strävar vi efter både att integrera kvinnor i utvecklingen och alt göraspecialinsatser för kvinnor. Vid en internationell jämförelse kan man konstalera attsvenskt kvinnoin-riktat bistånd - särskilt genom SIDA - har kommit långt påväg. Liksom anser jag dock att mer kan göras. För att förstärka det kvinnoinriktade biståndet inom desvenska bistånds-myndigheterna - särskilt de mindre bislåndsmyndigheterna vidsidan av SIDA - kommer jag alt låta göra en särskild översyn. Syftet är attanalysera del bilaterala biståndet ur kvinnosynpunkt och lägga fram förslag omvad som ytterligare kan göras. Jag vill med detta starkt framhålla betydelsen avu-landskvinnan i biståndssamarbetet. Denna betydelse bör i än högre gradgenomsyra arbetet i alla svenska bislåndsmyndigheler. SONIAKARLSSON (s); Jag ber alt få tacka biståndsministern såmycket för svaret. Del var positivt, särskilt med tanke på alt man vid översynenaktivt skall la fram förslag om vad som ytterligare kan göras för att förbättrabiståndet från kvinnosynpunkt. Även om redan nu gör mycket genom sitt biståndtill kvinnorna i tredje världen, är det självklart alt alltid måstesträva efter att ytterligare förbättra det, eftersom behoven i dessa länder ärså stora. Bistånd till kvinnor i tredje världen blir också ett bistånd tillbarnen, eftersom kvinnorna barett avgörande ansvar för försörjningen av barnoch familj. Det är mycket betydelsefullt, som biståndsministern sade, altkvinnorna blir delaktiga i pågående och planerade utvecklingsprojekt, eftersombiståndet annars riskerar all inte komma kvinnorna till del i den omfattningsom är avsikten. Jag vill därför som avslutning även fråga biståndsministern omdet på SIDA och på biständskonloren finns personella resurser itillräcklig omfattning för att bevaka kvinnoaspekten i u-landsbislånd. SIDA har en särskild kvinnoenhetmed handläggare och en chef. Och på alla 16 bisiåndskonloien finns det någonperson som är direkt ansvarig för kvinnofrågor. På 13 av bislåndskonloren finnsdel en speciell kvinnohandläggare, och vid de andra 3 är det någon som vidsidan av andra uppgifter har hand även om kvinnobislåndel, är därförrelativt väl rustat för detta. Men del handlar ju inte bara om vad dessaspeciella handläggare gör, ulan del handlar i hög grad om all integrerainsikten om kvinnornas betydelse i allt u-landsbislånd. och i detta sammanhangkan mer göras. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1989/90:164 om remissbehandlingen avregionalpolitiska kommitténs betänkande Fungerande regioner i samspel har frågat mig om regeringenär beredd att ta initiativ till all bygdekommilléerna får rättvisa möjligheteralt ta ställning till den regionalpoliliska utredningen i dess helhet och intebara till majoritetens förslag. Regionalpolitiken har engageratmånga enskilda människor runt om i landet, inte minst genom den avslutadelandsbygdskampanjen. Efter förslag från bl.a. Nationella folkrörelsekom-mitlénutarbetades genom försorg en populärversion avden regionalpolitiska kommitténs omfattande betänkande. Tanken var alt dettamaterial skulle kunna användas av studiecirklar, bygdekommittéer och andra sompå ville ta del av den regionalpolitiska kommitténs förslag ochframföra sina synpunkter. På så sätt ville vi ästad- Prot,1989/90:20 konnna enbred folkremiss sid sidan om den officiella remissen till myndigheter ochorganisationer. har reagerat mot att populärversionen Interedovisar reservanternas synpunkter utan bara vilka ledamöter som harleserveiat sig. Det går givets is att ha synpunkter på hur enpopuliirversion bör utformas. Syftet var att stimulera diskussionerna ute ilandet och få ett brett engagemang från så mänga som möjligt. Jag är övertygadom att detta också kommer att uppnås. För dem som vill fördjupa sig ikonnnitténs slutbetänkande i dess helhet finns naturligtvis alla möjlighetertill detta. Enligt min mening har alltså bvgdekominittéerna redan derättvisa möjligheter att ta del av den regionalpolitiska utredningen i desshelhet som efterlyser. Då , som framstiilltfrågan, aniniilt att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet, medgavtredje vice talmannen att i stiillet fick delta iöserläggningen, Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påBörje fråga, I frånvaro är det möjligt attdiskussionen kominer att föras ined litet mindre temperament. Jag tycker iindåatt det år viktigt att vi fäster blickarna pa hanteringen. Landsbygdskampanjenhar verkligen engagerat folk. Vid enkonferens för en lid sedan i var det ingen måtta på lovsängen tilldet breda engagemanget i de ca 1 001) bygdekomniittéer som hanterat frågan,Niir nu detta ärende hanteras politiskt och kommer in i sitt beslutsskede, årdet viktigt att alla människor som deltar i diskussionen får ett så brettbeslutsunderlag som möjligt. Del menar vi alt man skulle ha fått om de reservationeroch sårskilda yttranden som lämnats till utredningen hade skickats med i denfolkliga populärutgåvan. Jag tror att dessa kommittéer verkligen hade haftförmåga alt låsa in även 45-5()-sidiga reservation, som hade givit ettbåttre underlag. Där tas upp ganska många viktiga politiska frågor, exempelvisfrågan om ändrade stödomradesgränser och införande av begreppet mellanstäder.som kommittéerna verkligen hade haft anledning att fundera över. Jag tycker att frågan har hanterats illa från departementetssida. Jag inäste fråaa misj: Var avsikten att hålla tillbaka information fränkommittén? Avsikten med populårversionen var att se tillatt många fler än de officiella remisssvararna skulle fa chansen att ga igenomdet omfattande regionalpolitiska betänkandet. Vi satte i gång väldigt tidigtmed att gå igenom betiinkandei och skriva populärversionen för alt man skullespara så mycket tid som möjligt. Det regionalpolitiska betänkandet kom ut ettpar månader senare iin det var tänkt från början. För att ge debildningsförbund som ser till att bygdekommittéerna får möjlighet att svara enchans att fa ut materialet var det viktigt att vi använde liden så effektivtsom möjligt. Det har vi alltså gjort. De somvill ta del av både hela remissmaterialet och reservationerna får. om de hörav sig till departementet, hela materialet - naturligtvis också cen- Prot.1989/90:20 tenis i det hiir fallet mycket omfattande reservation, niistan likaomfattande som helapopulärversionen ensam. Vi har efter förfråcningar skickat ut re- " [ 11 1-1 1- 1. i i r = . servationerull olika studiegrupper och konnnitteer. Det har inte pa något ' " siittvarit ett försök att strypa debatten, Tviirtoni iir populiirversionen till för attstinnilera till debatt, Jag tar fasta på alt avsikten inte var attstrypa debatten, men jag måste foitfaiande konstatera att frågan är illahanterad. När den här frågan till statsrådet blev bekantgjord togdepartementet fram en stencil som skulle skickas ut. 1 den återfinns ungefärfem sex sidor av de 45-46 sidor som resersation onifiittar.Dessutom år det inte angivet vem som har liimnat resersationer och siirskildayttranden. Jag tror att man även med populiirutgåsan inaste vara aktiv och sökasig ytterligare information, vilket egentligen inte skulle ha behövts. När nu departementet inte har kunnat ge ut materialet påett siitt som hade varit önskviirt, kan jag siiga att alla som iir intresseradenaturligtvis kan vånda sig till riksdagskansli. Vi har tagit fram ensärskilt tryckt ut-gåsa av reservationen. Diir återfinns våra synpunkter påfrågor som begreppet mellanstäder, iindrade stödomradesgränser och insatserspeciellt för landsbygden. Även diir står vi till förfogande nar det gäller ettbrett folkligt samråd precis som niir det galler skatterna. Överliiggningen var hiirmeti avslutad, 9 S Svar på fråga 1989/90:139 om bristen på utbildadpersonal i barnomsorgen har frågat mig vilka åtgårdersom planeras i för att tillgodose behovet as' utbildadpersonal inom barnomsorgen . Vi bar ökat dimensioneringen avförskollärarlinjen. Problemet har einelleitid sarit att det i iirsvårt att besätta utbildningsplatserna. Det år därför knappast bristen påutbildningsplatser som främst orsakar barnomsorgens personalproblem. Just nu bereds kommande ars budget. Därvid prövas ocksåfrågan om omfattningen av barnonisorusutbildningarna. Till detaljerna i denfrågan ber jag att få återkoinnia når budgetpropositionen framläggs. Jag tackar utbildningsininistern för svaret. Det hartidigare under fiågestunden varit debatt om det befarade hindret för att barn- oinsoigsiiibyggnaden skall vara klar . vilket vi i har som mål. I det fallet diskuterade nian olika privata alternativ. Jag tror att dethindret år betydligt överdiiset. Jag tror inte heller att otillräckliga statsbidrag och 1; denöverhettade bostadsmarknaden är så stora hinder . Däremot är jagganska övertygad om att brislen på personal är ett stort hinder för utbyggnadeninför och kanske framför allt för åren därefter. Bl.a. Kommunförbundetoch har redovisat ganska höga siffror när det gäller brislen påframför allt förskollärare. Situationen är inte densamma när det gällerbarnskötare. Själv kommer jag från . Helsingborgskommun har uppvaktat . Vid den senastestorstadsdelegationen, där representanter för de större kommunerna samlades,framställdes en ganska entydig bild, nämligen att del är alldeles för litet personalsom anställs i förhållande till avgångarna. Dessa avgångar beror inte, som iSlockholmsfallet, på stor personalomsättning. Del är inte bara situationen ivår kommun, utan denna situation råder i många andra kommuner. Därför finns delkanske skäl all använda olika lösningar i olika delar av landet.Re-aktiveringspengar är kanske lämpliga i med dess höga personalomsättning,men del är definitivt inte en lämplig lösning i kommuner som har enpersonalomsättning på och som inte har möjlighet alt anställaförskollärare - eller i varje fall ser att man intekommer att kunna göra del. kan man inte tillsälta vikarietjänsterna. Mankanske bara har en sökande per tjänst, och del rekryteras 10-15 nya ävenom behovet ligger på 40-50. Därför är jag - och många med mig-övertygad om allutbildningen av förskollärare måste öka. Jag och kan vara överens om allutbildningsfrågan är mycket central. vill jag i milt svar påpeka attvi på vissa håll har överskott av utbildningsplatser. Detta är alltså inte detproblem som för ögonblicket är störst. Jag vill också understryka att det iregeringen förekommer nära kontakter mellan ochutbildningsdepartementet för alt vi skall kunna svara för en hyggligbarnomsorg och tillgodose de krav som vi har ställt upp . På denpunkten kan jag försäkra att vi inte lämnar någon möda ospard. Jag lackar förden försäkran. Det låter lovande. Enligt de uppgifter jag har fåll ärdel i man inte kan besätta utbildningsplatserna. På vissa andra hålli landet där det finns brist på förskollärare är del på åtskilliga ställen tvåsökande per plats. Eftersom det råder brist på förskollärare vore det lämpligtalt öka antalet utbildningsplatser på de orterna. Mitt intryck är att det är svårt, i synnerhetnär det gäller förskollärare, att flytta på människor efter utbildningen. Jaghar därför med ett visst intresse lyssnat på tankar och argument som harframförts från bl,a. , Man pekar där på svårigheten att enbart till Boråsrekrytera förskollärare som är utbildade i . Deargumenten har jag noterat och lagt för bedömning i utbildningsdepar- temeniet.utan att jag för den skull är beredd alt redovisa vilka slutsat- Prot. 1989/90:20 ser jag har möjlighet att dra redan i kommande budgetproposition. (): Svarpåfrågor Jag tycker det låter lovande i del hiirläget. ingavidare löften kan ges har. Samma synpunkter har också kommit från lärarhögskolani när det gäller nordvästra . Överläggningen var härmed avslutad, 10 § Svar på fråga 1989/90:152 om viss upphandling avtalboks- och punktskriftsbibiioteket har frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder med anledning av den upphandling av tal- ochpunklskriftsböcker som ägt rum vid talboks- ochpunktskriftsbiblioleket. svarade arbetsmarknadsministern på enfråga som också rörde upphandling. Hon anförde da att hon utgickfrån att upphandlingen skett på ett korrekt sätt. Del gör även jag. Självfallet är del ett problem när politiska synpunkter avdelvis motsatt innebörd ställs mot varandra. Men dessa får förutsättas blibeaktade, dä bestämmelserna tillämpas på ett rikligt sätt. Från Synskadades riksförbunds sida har det framförtsstarka klagomål mot att synskadade i jämförelse med seende har tillgäng tillendast en begränsad del av litteraiurutbudet. Ett effektivt sätt att råda botmot detta är bl,a, att genomföra en upphandling som innebär låga priser medbibehållen hög kvalitet, Jag vill tacka statsrådet för svaret på min fråga. Jagdelar uppfattningen alt det skall vara låga priser till jämn och hög kvalitet.Jag hävdar dock. alt om man i detta fall gör en beräkning av kostnaderna närdel gäller en genomsnillsbok i punktskrift, är del upphandlade alternativetdyrare än del anbud som lämnade in. För alt uttrycka del merexakt ligger kostnaden totalt på ,, medan Tal & Punkt AB:sanbud ligger på . Kvaliteten när det gäller ;sprodukter torde däremot ingen ifrågasätta. Jag hävdar all man allvarligt kan ifrågasätta om intefallet borde ha underställts regeringen just med hänsyn till desysselsältningspolitiska konsekvenser beslutet får. Det innebär nämligen alt18 kvinnor i blir arbetslösa och alt fem synskadade kanske för gottställs utanför arbetsmarknaden. Detta är allvarligt, och jag anser inte altupphandlingen har gått till på räll sätt och prövats med det allvar som bordeha skett. Detta är bakgrunden till min fråga. Jag anser inte att man har tagit rimlig hänsyn tillsysselsältningspolitiska och sociala aspekter, tidigare gjorda statliga investeringar och möjligheten 17 2 protokoll 1989/90:20 Prot,1989/90:20 att beredahandikappade sysselsiittning. men inte minst, har inan genom det beslutinan nu har fattal inte givit de synskadade riitt till inflytande överpritduktionen. Det tvcker jag år allvarligt. Vi befinner oss i den litet märkligasituationen att som ledamot as sjiilvfiillet harmöjlighet att i ifrågasiitta hanteringen av upphandlingen nh il. rsidställa sig kritisk till förfarandet. På motsvarande siitt kan jag somansvarigt statsråd inte göra en annan viirdering iin att ta ställning tillfrågan huruvida upphandlingen enligt mitt bedömande skett enligt de regler somgäller. Vi har ett system där de olika myndigheterna harsjälvständiga styrelser som har att fullgöra sina uppgifter. I det härsammanhanget iir del styrelsen för talboks- och som haratt ta ställning till de offerter som ligger. Regeringen har då inte möjlighetatt ta över prövningen. Mot bakgrund av ett antal sådana hiir exempel, där manfinner all olika syften och ambitioner ställs mot varandra, kan mannaturligtvis ompröva huruvida upphandlingen skall beslutas a\' regeringeneller styrelsen och huruvida man skall ha en övergripande politisk styrning-så långt kan jag tillmötesgå i hans bedömning. Men såsomreglerna och organisationen iir vill jag ändå hävda att inanhar följt en rimlig ordning. Niir del sedan giiller sysselsiittningen i harSynskadades riksförbund verksamhet på del hår området med avdelningar både iStockholm och . Förbundet har naturligtvis att som företagare tavederbörlig hånsyn till arbetsplatsers olika förutsiittningar i olika delar avlandet. Jag skall först kommentera det sist sagda.Del år i det hiir fallet basen för verksamheten som rycks undan, och då har maninte mycket att bedriva verksamhet med. Det tror jag statsrådet inser lika välsom jag. En annan sak iir att det år möjligt, eller kanske t.o.m,uppenbart, att del hår är fråga om syften som stiills mot varandra. Här vetuppenbarligen inte den högra handen vad den viinstra gör. När man av regionalpoliliska skäl har gjort investeringaroch satsningar med statligt stöd, har man efteråt ryckt undanmöjligheterna att driva verksamhet. Det tycker jag år att missbruka denoffentliga sektorns medel. När det gäller upphandlingsförordningen, vilken statsrådetinledningsvis hänvisade till, sågs där explicit att inan har möjlighet att tasysselsältningspolitiska hänsyn och all man då skall underställa fråganregeringens prövning. Det har inte skett i del hiir fallet. Utöver detta sägs i förarbetena till lagstiftningen altverksamhet i de nordligaste länen skall ges företräde. Det har icke hellerskett i det här fallet. Detta tycker jag iir anmiirkningsvärt. Jag vill mycket kort utöver det jag redansagt erinra om att det finns ytterligare konfliktpunkter där olika intressenställs mot varandra. Såvitt vad jag förslår är bakgrunden till den myckelstarka betoning på volymen i upphandlingen som talboks- ochpunktskriftsbiblioleket har gjort alt del i många sammanhang utsätts för kritikför att del inte ser till att tillräckligt stor andel av litieralurutgivningenkominer som talbok. Man har alltså låtit ambitionen når det gäller volymen varavägledande vid upphandlingen. Del tycker jag del finns anledning all bådepåpeka och visa viss respekt för. Prot,1989/90:20 Jag har som kommentar till del statsrådetsenast sade bara en fråga; Om del är så att statsrådet utöver dekonflikipunkter jag pekade på anser alt det finns ytterligare punkter somställs mot varandra, hade del då inte varit rimligt all man underställtregeringen frågan, innan man gjorde ställningstagandet? Pä den frågan kan jag myckel enkelt svaraföljande. Hade det varit så att den konfliktpunkl jag hänvisade till -önskemålet om all få en högre volym - krävt ett särskilt ställningstagande frånregeringen hade ett sådant kommit. Regeringen har efter riksdagsbeslut anvisat medel förverksamheten och därmed angivit de maximala ekonomiska ramar inom vilka inanarbetar och därutöver uttalat att man skall ha som ambition att ge ut så mängaböcker som möjligt för pengarna. Jag tycker inte att del då behövs en särskildprövning av regeringen i en extra omgång, Jag vill bara erinra om all kostnaden för engenomsnittsbok pä punktskrift var lägre i ;s offert än iofferlen från del förelag som man sedan slöt avtal med. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1989/90:169 om avlivningen av djur för vetenskaplig forskning har frågat mig vilka åtgärderjag avser all vidta med anledning av uppgifter i press och TV om oetiskavlivning av djur i samband med den svenska vintern1988-1989, De uppgifter hänvisar till avser svenskforskning i i samband med den mycket framgångsrika svenskaexpedition som företogs föregående vinter. Expeditionen har genomförts på ettsätt som överensstämmer med åtaganden enligt Antarktisfördraget och övrigakonventioner i anslutning till denna och olika antagna rekommendationer. Dettagäller givetvis även frågan om utnyttjande av djur i vetenskapligt syfte. Delär självklart att forskarna i sitt arbete följer samma etiska normer som vidforskning i , Prot,1989/90:20 Bakgrunden till alt 34 pingvineravlivades är ett forskningsprojekt, som 7 november1989 studerar utbredningen av vissa miljögifter i , framför alltlungme- ~ tallen kadmium. Djuren har avlivatsmed samma metod som utnyttjas vid Svarpåfrågor , i r c i- . _i j i xi- ' " avlivning av sjuka djur I ,nämligen en stor överdos sömnmedel. rarna hardärefter tillvaratagits för analys. De forskare som ansvarat för avlivningenhar enligt expeditionsledningen nödvändiga kunskaper och erfarenheter av dettaslag av arbete. Så snart misstankar om att inte alla djur var döda framförtstill expeditionsledningen genomfördes en kontroll.