prot · GD0981 · 1989-12-31 00:00:00 — Men del är medvåra mått mätt. När jag träffar kvinnor från andra rika länder uttryckerde myckel ofta en uppriktig beundran över hur långt vi ändå kommit i denordiska länderna och de frågar: Hur har ni gjort för all lyckats? Hur har niburit er åt? När jag träffar kvinnor från fattiga underutveckladeländer, då känns våra jämställdshelsfrågor som en lyxproblematik. I fattigaländer är det kvinnorna som är de fattigaste bland de fattiga. Våra självklarakrav på arbete, utbildning och politisk representation kan lyckas ljusår fråndel stora flertalet kvinnors verklighet i , i , iIndien, i de afrikanska länderna söder om . ekonomiska kris med sjunkande tillväxt ochallt större skuldtjänst drabbar både män och kvinnor - men allra hårdastdrabbar den kvinnorna. 80-lalets växande skuldbörda i länder som ,, , för atl ta några exempel, är en börda som framför allt dearbetande kvinnorna bär. , , sade ielt tal "vi måste se på skuldkrisens konsekvenser för män och kvinnor Närstater genomför strukturanpassningsprogram för att minska sina skulder tvingasde göra smärtsamma val. Den börda vi lägger på dessa länder måste fördelas likaoch den stora mängden av de fattigaste av vilka en stor del är kvinnor får intelida oproportionerligt." Del var på inlernationellakvinnodagen . De ekonomiska anpassningsprogrammen är den medicin somskall rätas upp och sanera ekonomier Rådgivare från Världsbankenoch Valutafonden lägger i samråd med mottagarländerna upp ekonomiska rehabiliteringsprogramför atl angripa de strukturella problem som en accele-rande skuldsättningresulterat i. Det är en stark medicin som rekommenderas de fattiga ländernaoch den innebär att banken och fonden ställer krav på nedskärningar i offentligverksamhet, större lönsamhet, högre tillväxt för alt fortsättningsvis beviljade krediter som är livsnödvändiga. , som är det av FN;s fackorgan som arbetar medinsatser för kvinnor och barn, har påtalat alt de ekonomiskastruklurprogrammen måste genomföras med ett mänskligt ansikte. Det betyder varnar skarpt för att skära i t. ex. utbildnings- och hälsoprogram. För hur skall en nation kunna resa sig och utvecklas omantalet skolor drastiskt minskar och hälsocentraler dras in? 1989/90:81 8 mars1990 Nedskärningar av det härslaget slår framför allt mot kvinnorna. Närman skall minska en ulbildningsbudgel, då är det första som försvinnervuxenutbildningsprogrammen - den utbildning som framför allt vänt sig tillkvinnorna för alt lyfta dem ur analfabetismens okunskap. Närman stänger skolor och eleverna får allt längre skolväg, då är det flickornasom är förlorarna. Del är flickorna som måsle ställa upp för alt utföra sysslori hemmet och bidra till försörjning och överlevnad - då har skolgången lågprioritet. Närman skall minska i en hälsobudget då är det mödra- och hälsovård som drabbas.Del är förebyggande insatser och den så vikliga hälsoupplysningen som drabbas,dvs. kvinnor och barn. Hälsokampanjer och folkbildningsinsatser som förklararsambandet mellan förorenat vatten och sjukdomar har man inte längre råd med. Effekternaav de ekonomiska åtstramningsprogrammen har också i många länder lett fillökande arbetslöshet, lill högre priser och lägre löner När statligasubventioner dras in från jordbruk och förelag och kravet på ökad lönsamhetreses, då är det åtgärder som i slutändan slår hårt mot kvinnorna. Fatfigdomenfeminiseras och kvinnorna marginaliseras, för att använda den vokabulär sombrukas i de rapporter som analyserat strukturprogrammens effekter I klartextbetyder det all de fattiga kvinnorna blir fattigare och fär svårare att klarasin egen och sin familjs överlevnad. Vadkan vi göra för att motverka den här utvecklingen som i det korta perspektivetslår så hårt mot kvinnor? Fördet första är det självklart att vi just en sådan här dag lyfter blickenulanför vårt eget lands gränser och solidariserar oss med alla de kvinnor somblivit förlorarna i strukturprogrammens spår Fördet andra handlar det om att akfivt agera för att ge de ekonomiska programmenett mänskligt ansikte. Vårt bistånd, som går direkt till våra programländer,måste i ännu högre grad gå till insatser som förbättrar kvinnors livsvillkoroch möjligheter till utveckling, dvs. åtgärder som främjar kvinnors möjlighetatt bli jämställda genom arbete, genom tillgång till utbildning och hälsovård,genom insatser som främjar deras möjligheter till demokratisk utveckling, dvs.delaktighet i samhällsbyggandet. Vimåste, för det tredje, genom våra representanter i ochValutafonden påverka och med kraft hävda att de ekonomiska programmen måste haett mänskligt ansikte, dvs. man måste i större utsträckning än vad som hittillsgjorts ta hänsyn till ett lands sociala utveckling. Vimåste slutligen i FN:s övriga fackorgan, dit värt multilaterala biståndkanaliseras, se till att kvinnors ställning förstärks genom åtgärder som ledertill att kvinnor får arbete, att kvinnor får utbildning, att kvinnor blir jämställdasina män. Rätten till arbete, rätten till lika löner för både män och kvinnor,rätten lill lika del av samhällets välfärd, rätten till politiskt inflytande ärsjälvklara frågor att belysa när vi diskuterar jämställdhet. Vi har i vårt landkommit långt och vunnit framsteg även om vi inte nått ända fram - . Förden stora majoriteten kvinnor i världen är jämställdhet en vision som liggermycket långt fram i liden. 58 (); Mycket har sagts här om rättvisa, om värdering av kvinnors arbete, omlika lön. de gröna ställer upp på detta. Vi har långtgåendeförslag när det gäller representation av kvinnor i olika organ. Men det är intedetta jag skall tala om . Jagskall försöka anlägga ett litet vidare perspektiv, både vidare i fid och vidarei rum. Jagkan nämligen tala om för kammaren att något har gått snett i denna värld ochatl jag har den åsikten atl myckel beror på att världen styrs på elt sätt sominte är rätt, på ett sätt som domineras av manliga egenskaper Dåkanske jag också skall påminna kammaren om den gamla kinesiska vishetsläransbegrepp yin och yang, de två motsatta kraftfälten, där yin skulle representerade kvinnliga och yang de manliga egenskaperna. Några av dem skulle t.ex. kunnavara yin-tillmötesgående och yang-aggressivitel, yin-samarbete ochyang-konkurrens osv. I vårt samhälle är detalltså faktiskt dominans av yang, av det manliga. Detär inte så att alla kvinnor domineras av yin-karaktärisfik och alla män av yang.Vi kan som exempel ta som exempel på det ena och NelsonMandela åt andra hållet. Men det är inte detta jag vill diskutera, utan att vimåste syfta mot en förändring av styrningen av samhället och världen, sä attden domineras mer av kvinnliga egenskaper Hur skall delta gå fill? Mittråd är att man börjar i den lilla skalan och går mot den stora. Börja medfamiljen, släkten, byalaget, gå sedan till samhället; del lilla samhället, detstora samhället, regionen, landet, världen. Del måste byggas upp inifrån pådetta vis. Nästafråga är; Kan göra någonting för detta? Det sätt på vilket vi härarbetar är all vi fördelar pengar och stiftar lagar Dessa bägge två aktiviteterpassar myckel väl till den manliga styrmekanismen. Detär alltså möjligt att vi kan hjälpa till indirekt. Men det är myckel viktigtatl vi har målsättningen klar för oss i vårt arbete med penningfördelning ochlagstiftande. Del är mycket viktigt att vi har målsättningen att ,och kanske snart, få in de kvinnliga egenskaperna snarare än de manliga istyrandet av världen. I så fall finns del ett hopp. 1989/90:81 8 mars1990 AnL 59 (); Jag kan inte underlåta att komma med en kort kommentar efter atl halyssnat på . Han talar om all börja i den lilla skalan, dvs.familjen, och gå mot den stora. Vid den förra debatten som fördes här ikammaren var den första angriparen av den moderata lilla och storavärlden, något som han förhånade. Men det är vad parfikamraten nu talar om här Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut fattades under 8 §.) Prot.1989/90:81 7 § Anslag till kyrkliga ändamål m.m. Anslag lill kyrkliga ändamål m.m. 1989/90;KrU13 Anslag lill kyrkliga ändamål m.m. (prop. 1989/90:100 delvis). AnL 60ANNA (): infaller, som så många redan har sagl,den inlernationella som vi kan kalla för den 80;e eller den 10;e.Alldeles i lagom lid är det min uppgift att här i plenum talaför en reservation som grundas på en sexpartimolion undertecknad av sexkvinnor. Den handlar om alt vi begär en kommentar lill den allt annat änjämställda synen på kvinnan i . Motionen har avstyrkts av kulturutskottet. Kanske bryr mansig inte där om jämställdhetsfrågor - de behandlas ju iarbetsmarknadsutskottet. Där är jämställdheten förlagd lill arbetsplatsen; delgäller lika betalt för lika arbete, det gäller fysisk och psykisk arbetsmiljö.Det gäller också försök att locka flickor till typiskt manliga yrken och pojkarlill typiskt kvinnliga yrken, något som - vad jag har erfarit - oftafåll kortvariga resultat. Del har inte varit särskilt svårt atl få pengar för atlkartlägga och göra försök med jämställdhet. Det är någol av mode i det hela,och det är bra eftersom det är elt av tecknen på alt samhället vill arbetabort orättvisorna könen emellan. Det är ett tecken på en fortsatt positivutveckling. Men det finns mer svåråtkomliga jämslälldhetsproblem, problem avdjupare ursprung som tar sig uttryck i subtilare former Varför går då jämställdhetsarbetet så långsamt? Jag ärövertygad om alt de allra flesta av mina kolleger här i anser sigvara för, och arbeta för lika villkor för män och kvinnor Många kloka män hargenom tiderna uttryckt liknande saker som den riksdagsmannen vid 1800-lalets milt när han sade; "Den förnämsta mätaren påett folks grad av civilisation visas av den rätt man ger kvinnan." Ändå tog det från det alt förslaget om kvinnligrösträtt väcktes i tills del gick igenom. log det för förslagetom kvinnliga präster att gå igenom - och vi vet hur motigt de ännu har del,detta trots atl prästens arbete kan rubriceras som socialt och därför typisktkvinnligt. Frågorna hopar sig. Varför är vi så ociviliserade? Varförbemöts kvinnan än med de historiska vapnen förtigande, förhånande ochsvartmålande? Varför vill inte kulturutskott ge kvinnan denynkligt lilla upprättelse som inte ens kräver en ekonomisk uppoffring, ulanbara en förklarande text i den form som kan välja? Iulskoltels skrivning nämns som ett skäl lill avslagsyrkandel att önskemålet imotionen kommer atl tillgodoses, för detta direktiv.Skall vi lila på denna godtrogenhet eller pä kommissionens sekreterare, somuttryckligen sagl ifrån alt ingen bakgrund lill den svarta kvinnosynen kommeratt ges? Eller har kulturutskottet fått andra uppgifter från kommissionen? Frågor avexistensiell art dyker upp. Hur har den råa och nedvärderande gammaltestamentligasynen på kvinnan vuxit fram, och varför vågar man inte ifrågasätta den ellerens försöka förklara den i en kommentar? Är männen fega, rädda om sin makt ochnävrätt, sin självkänsla? Är de avundsjuka på kvinnans barnafödande förmåga?Också några kvinnor stretar emot. Är de rädda, orkar de inte upp ur sinförödmjukelse? Har de pinats till tystnad? Känner de sig som mannens ägodel,bara någol mer värd än oxen och åsnan? Hur djupt når våra rötter i historiens mull? Biologenförklarar att människan inte har förändrats påtagligt sedan stenåldern. Detkan vara en orsak till att vi handskas så vårdslöst med de tekniska redskap vifått i våra händer och med den natur vi tror oss behärska med dessa fantastiskaredskap. Kanske är vi också andligen fast i gamla myter? Men nedvärderingen avkvinnan var naturligtvis nödvändig för att besegra en äldre urmoder en kvinnligskaparkraft, och ge plats åt en manlig gud. Om och om igen rasar dessa religionens känslostormar övervärlden. Stormens ursprung finner vi ofta i naturvetarnas upptäckter som juverkligen inte kan lastas för vad de ställer till med inom trons värld. NärCopernicus på 1500-talel visade alt jorden snurrade kring solen i stället förtvärtom påstods detta vara obibliskt, osant och oacceptabelt. dömdeCopernicus med orden; "Den dåren vill sätta sig upp mot !" utvecklade teori - nu har vikommit till 1600-talel - men när han föreslog atl de heliga skrifterna skullemoderniseras i enlighet med de nya upptäckterna, då gick han för långt ochbrändes på bål. En ödets grymma nyck för den man som hade förfäktat att deflesta kvinnor som hade bränts på bål för häxeri var utan skuld. kommer med sitt bevis för attjorden ingår i ell ännu större sammanhang än man tidigare hade trott. Idjupaste fruklan rycker präster kardinaler och två påvar ut. Ordet måsteskyddas - och ingen vågade titta i den "djävulstub" som gav beviset.Galilei sattes i arrest och hotades med tortyr. Han tvangs atl avsvärja sig sinteori under hot om avrättning. Vi som har väckt den här motionen vill inte ändra ett endaord i . Vi vill inte med denna motion störta den manlige gudenfrån hans tron. Vi har ju alla, män och kvinnor, en möjlighet som ingen kan taifrån oss - alt i våra hjärtan hysa den gud som vi känner är den rätta. Trotsdenna frihet används våld och tortyr på många plan i de många enda rättareligionernas namn. Är det möjligen denna oåtkomliga frihet från hierarki somrör upp känslostormarna? Många tecken lyder på att vi nu lever i avförnyelse, även om detta i ett inledande skede också medför kaos. För förnyelsekrävs ell fritt tänkande och mod att förklara och bekämpa orättfärdigheter hurdjupt rotade i historien de än må vara. Detta - atl begära alt bakgrunden till Gamla testamentetssvarta syn på kvinnan förklaras - är verkligen ell myckel litet sleg mot denjämställdhet och rättvisa, som vi väl alla vill se som en del i ett framtidalyckligare samhälle, en högre civilisation. Därför kan också alla ni som snartsamlas för votering ulan atl tveka rösta ja över alla partigränser, efler frivilja och känsla, till vår sexpartimolion - om ni är fria nog, om ni sätterjämslälldhe- Anslag till kyrkliga ändamål m.m. Anslag till kyrkliga ändamål m.m. len högt,om ni tror på all framlidens samhälle kan formas bara i elt gott samarbetemellan man och kvinna. Sanningen skall göra dig fri menförst gör den dig galen. Detta säger jag eder ulan huvud ty - som det står i Paulibrev till efesierna 5:23 -"mannen är kvinnans huvud" och jag haveringen man. har vi varit galna länge nog;därför yrkar jag bifall till reservationen i kulturutskottets betänkande 13. AnL 61JAN-ERIK (); Som evigt takdropp en regnig dag, så är engnatig hustru. En driftig hustru är sin mans krona, en dålig är som röta i hansben. Så lyder ett par verser ur den nya översättningen avOrdspråksboken som kommer atl publiceras 1991, i den fjärde volymer med gammaltestamentliga böcker En grupp kvinnor hävdar nu att sådana bibelställen, om deöver huvud taget skall få tryckas, måste förses med giftslämpel i elt förordtill den svenska bibel som skall vara färdig mot slutet av 1990-talel. Vad skulle då stå i elt sådant förord? Dennasyn på kvinnan formulerades och atl hysa sådanaåsikter är vid vite förbjudet." Tjänar det någonting lill? Alt dagens manssamhälle har en del av sina rötter igammaltestamentliga förhållanden finns del goda skäl att uppmärksamma. Atlfeminister vill ställa kyrkan mot väggen ifråga om kvinnosyn är ocksåbegripligt, i den mån de är kyrkligt engagerade. Vad som däremot övergår mittförstånd är varför kvinnor driver förföljelsekampanj mot arbetet med den nyabibelöversättningen. Ursprungligen gick kampanjen ut på att påverkaordalydelserna. I kunde del t. ex. gälla att ersätta termen"" med "barn". Det stora länder i väster,som givetvis är föregångsland också i detta sammanhang, har avancerade exempelpå dylikt; Feministbiblar som utesluter anslötliga partier och även versionersom konsekvent omtalar som "hon". Visst, så kan man ju göra. Men den statliga uppgift kan inte vara något åt del hållet över huvud taget;Den är atl översälla grundtexten och ingenting annat. Det ledsamma och besynnerliga är atl dessa feministerläser som de värsta fundamentalister De begär alt hitta Sanningen,sanningen med stort S, i den - en evig och för alla lider giltig sanning. Då ärdel klarl atl man blir upprörd om där står saker som man tycker är fel. Del somligger närmast till hands är väl då emellertid inte all ändra översättningen,utan att ändra bibelsynen? Det jag har anfört är i sin helhethämtat ur en artikel i av författaren , somär medlem av Hon harbättre än någon annan kunnat sammanfatta vad kulturutskottets majoritet har altanföra med anledning av den motion som sex av kammarens ledamöter väckt. Utskottet avstyrker mycketbestämt motionen. Den är illa genomtänkt. Fördet första föreslås där ett ingrepp i direktiven till den statliga ,som består av parlamentariker, vetenskapsmän och företrädare för trossamfund.Ett sådant ingrepp är helt omotiverat. Fördet andra bygger motionen pä ett i grunden ohisloriskl betraktelsesätt.Riksdagen har ingen anledning att förändra historiska texter eller varna fördem, vare sig det gäller utgivning av , , eller Di-vinaCommedia. Fördel tredje föreslår motionärerna som författare till ett tänkt förord till Gamlatestamentet en professor som i tingsrätten i vittnadetill förmån för och som gjort sig beryktad för atl förnekaäktheten i och ifrågasätta judeutrotningarna under andravärldskriget. Han bedöms ha särskilda förutsättningar att tolka den heligaskrift, som är gemensam för judendomen och kristendomen. Vid behandlingen av den här motionen har jag osökt erinrat mig enuppsats av en annan riksdagsledamot, nämligen bärtiteln och ingår i boken . Den handlar om kvinnosynen i och är ett ytterststimulerande bibelstudium kring kvinnor och kvinnoroller , som ärlitteraturhistoriker men också en framgångsrik lekmannaleolog, förmedlar enintensiv upplevelse av hur levande och aktuell är, eller i varje fallkan vara, om den läses rätt. För henne är inte en bok som behöver försesmed beskäftiga varningsetiketler eller naiva förord utan en bok som är så levandeoch aktuell att den bränns. Jag yrkaravslag på motionen och bifall till utskottets hemsläl- 1989/90:81 8 mars1990 Anslagtill kyrkliga ändamål m.m. AnL 62 () replik; Jag skall intebli långdragen, eflersom tiden lider mot kvälls. Delfinns verkligen svartare bilder av kvinnan än den som togfram. Det är absolut inte någon förföljelsekampanj. Jag hoppas alt del framgickmed allsköns tydlighet av mitt anförande atl vi ser det som en ytterst litenhjälp i jämställdhetens namn alt vi får den bakgrunden. Den behöver icke varaen beskäftig varningstext. Det har vi aldrig begärt. Närdet gäller att vi skulle ändra bibelsynen vill jag säga att det är självklartatt för den som är van vid textanalyser och har läst en hel del religionshistoriaär det inte alls svårt. Jag möter dock ganska ofta - eller i alla fall då ochdå - på allmänna kommunikationsmedel människor som vill övertyga mig om attBibelns ord är de enda rätta. De gör det med en sådan naivitet alt man förstårhur väldigt starkt intryck ord har på människor som del enda sanna ochrätta. För dem skulle del vara en otrolig hjälp att få den här bakgrunden tillbibeltexten. Jan-ErikWikström log upp en författare som har föreslagits. Det har dock inte baraföreslagits en författare, utan två. Författarnamnen är med i motio- 5Riksdagens protokoll 1989/90:81 Anslag till kyrkliga ändamål m.m. Man behöver inte alls hänga upp sig på dem, de var bara ett förslag.Tack. 63 () replik; Jag ser en förtjänst med den här motionen. Denhar nämligen lett lill alt både en del av ledamöter och andra harfått anledning alt på nytt ta fram . Jag tror dock fortfarande att oförfalskade ord klararsig ganska bra ulan vare sig kommentarer eller förord av den typ som motionenhar förordat. AnL 64ANNA () replik; Fru talman! Jag tror också att ordklarar sig alldeles utmärkt, men hur kvinnorna klarar sig med dessa ordsom är sä svarta vet jag inte. AnL 65 (); är för miljoner människorrunt om i världen den viktigaste bok de äger De läser den som en andaktsbok ochde hämtar tröst och förlåtelse, glädje och hopp ur denna rika bok. För oss somkristna är naturligtvis med evangelierna och brevviktigast, där formuleras kristendomen och där redovisas liv och gärningar ger det för all krislen läsningnödvändiga perspektivet med dess skapelseberätlelse, dess skildring av framväxtoch dess profetior Det är som helhet är . Några ord lill och . delviktigaste som jag har att säga; , så som vi har detformulerat i Nya Evangeliet, har den gamla judiska världen som bakgrund ochrelief, och det är gentemot den och vissa företeelser i den som kristendomenskärleksbudskap är riktad. Därmed, fru talman, har jag sagt att detta är mitt svar påden i motionen om kvinnosyn ställda frågan. Våra kyrkobiblar, bibel, bibel och1917 års bibel-utgåva, är resultat av årtiondens översättningsarbete, och de äralla utförligt och intressant språkligt och teologiskt kommenterade. Ianslutning till bibeltexter och ord finns kommentarer som avser att förklaraoch i sill rätta sammanhang sätta in texten. Det översättningsarbete som genomförs, med först Nyaoch jämte , bedrivs i samma anda. Som utskottetkonstaterar i sin till motionen starkt avvisande skrivning ingår arbete att svara för en översättning med därtill fogadekommentarer I motionen om kvinnosynen i önskas altriksdagen ger för att få kvinnosynen i Gamlatestamentet särskilt kommenterad. Utskottet avvisar - självfallet och nödvändigt som jag serdet - detta motionskrav och skriver all det är helt uteslutet att ett arbetesom inleddes med kyrkomötesbeslut och pågått i över 15 är, skulleges annorlunda inriktning, så mycket mer, vilket utskottet framhållit, som detär elt ytterst snävt och ensidigt perspektiv som motionärerna anlägger Det forntida judiska samhällets syn på människa och natur,på föräldrar och relationen föräldrar - barn, pä herre och tjänare är liksomdess syn på t.ex. kvinnor, annorlunda än 1990-lalels svenska. De till texten och översättningen nödvändiga kommentarersom alla bibel-utgåvor utrustats med skall naturligtvis formas av bibelkommissionenoch dess teologiska och språkliga expertis och inte - jag säger det med storteftertryck - styras eller vinklas av riksdag. Som utskottet framhåller skulle en sådan styrning innebäraatt den vetenskapliga integriteten i arbete inte skullekomma alt respekteras. Jag är själv ledamot i Svenska bibelsällskapets styrelseoch har nära och intresserat följt arbetet med de olika nyöversättningarna, ochjag ser fram emot en situation, , då kyrkomötet kan kommaatt förorda en ny svensk kyrkobibel, vars utgångspunkt främst är detöversättningsarbete som bedrivit. Med stort eftertryck, fru talman, yrkar jag bifall tillutskottets skrivning beträffande motionen om kvinnosynen i . Så till något helt annat; Några ord om behovet avrestaureringen av Värnhems klosterkyrka - denna fråga behandlas också ibetänkandet. Jag hoppas atl ledamöter har besökt denna riksklenodsom bälire än de flesta kyrkliga byggnader i vårt land för oss samman med bådemedeltidens katolska kyrkoliv och klosterväsen och det gamla svenskasamhällets stormän. har i en genomarbetad och mycket insiktsfullmotion redovisat problemen kring den pågående restaureringen. står,genom de budgetbeslut vid tidigare fattat, för av de beräknadekostnaderna. Det är bra och ansvarsfullt. har dockutomordentligt svårt atl finansiera de resterande . Motionens syfteär att framhålla denna svårighet och efterlysa långsiktiga lösningar 1 ett särskilt yttrande har jag för egen del konstateratatl del gäller att finna en principlösning som garanterar all restaureringenkan fortsätta och slutföras. Med detta yrkar jag på alla punkter bifalllill utskottets hemställan. Anslag till kyrkliga ändamål m.m. 66ELISABETH (vpk); Det hör till saken att jag själv har läst inlägg i . Precissom han har jag funnit hennes formuleringar utmärkta och knyckt en del av dem.Därför har vi identiskt lika inledningar i våra anföranden . Citaten urOrdspråksboken är så bra alt de tål att upprepas. "Som evigt takdropp en regnig dag, så är en gnatighustru. En driftig hustru är sin mans krona, en dålig är som röta i hansben." Skall det få stå så?