prot · GD09132 · 1989-12-31 00:00:00 — Detär en riktig princip att de ansvariga för räddningstjänst och sjukvård i fredockså skall ha ansvaret i krig. Men på dessa områden behövs trängtrupperna somkomplement och gardering. Från vet vi att konsekvenserna blirså stora att civila organisationer inte kan dimensioneras efter detta. Det harvi inte pengar till. Jag yrkar bifall till reservation i detta ärende sominnebär att trängregementena i och får behälla sinsjälvständiga status. Vidare innebär den att ett trängcentrum får inrättas ivarje militärområde och att trängtrupperna skall hålla beredskap för storacivila katastrofer och för stora flyktingströmmar Anf.57 (); för ett resonemang som går vida utanför vad dettabetänkande handlar om. Han gör det utifrån den position som miljöpartisternahar intagit i alla de omgångar som jag har fört resonemang med dem om försvars-och säkerhetspolitiken. De för ett ganska vidlyftigt resonemang om hotbilden.De deltog i försvarskommitténs arbete , men de fann det sedanlämpligast att inte delta i kommitténs arbete för att kunna fortsätta sittresonemang utan att behöva mötas av den verklighet som man, i alla desammanhang där man närmar sig de konkreta problemen, faktiskt måste ta hänsyntill. Vadhandlar då detta ärende om? Jo, det handlar om en förbättring av den struktursom skall göra det möjligt för de militära förbanden att få en bättre möjlighetatt under utbildningstid och verkställighetstid faktiskt även vara fysiskt sånära varandra som möjligt. Därför sammanförs dessa funktioner till ett centrumsom ger dessa effekter Härigenom skapas alltså förutsättningar för att maneffektivt, ekonomiskt, utbildningsmässigt och kunskaps-mässigt skall låta devärnpliktiga och den funktion som de också skall betjäna organiseras ochlokaliseras på ett sådant sätt att man får det bästa möjliga utbytet av den nyaorganisationen. Den ger naturligtvis också vissa effekter genom att man flyttarverksamhet från en ort till en annan. Och om detta utfaller som vi förutsätterkommer ytterligare ett antal organisationer av det här slaget i förlängningenatt upprättas. Men vi har sagt att vi vill ha en avrap-portering och enbedömning av beslutens innehåll och verkan innan vi går vidare. Detta pekarockså på att utskottet inte tillmötesgår vare sig synpunkterna ifolkpartimotionen eller den ståndpunkt som miljöparfiet intar Med det anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan. 58 (); säger att han hoppas att denna organisation skallskapas i varje militärområde. Men det är obegripligt varför dessa regementen först skallläggas ned och sedan återupprättas. Jag förstår inte alls logiken i detta. Detmåste innebära en misshushållning. Kan vi inte få en ytterligare beskrivning avrationaliteten i denna åtgärd? Anf.59 (); Det som vi nu skall fatta beslut om gäller en organisationsförändringsom innebär att man till den verksamhet som bedrivs i milo ÖN också för den delav organisationen som trängtrupperna har att ansvara för I förlängningen ser viframför oss en struktur - om detta leder till den utveckling och förbättringav organisationen som vi bedömer vara rimlig - som innebär att man då ocksågår ut till fler militärområden. Men vi vill ha erfarenhet av detta beslutinnan vi förordar att man nu genomför detta över samtliga milo. Detanser jag är en beskrivning av vår försiktighet men en målinriktningsom gör det möjligt för försvarsutskottet och att faktiskt följadenna förändring och få besked om effekterna. Det är dessa effekter vi vill habevisade och klarlagda innan vi förordar en ny struktur över samtliga milo. 1989/90:132 31 maj1990 Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Företogs till avgörande kulturutskottetsbetänkanden /90;KrU30 och KrU31, justitieutskottets betänkande1989/90;JuU31 samt försvarsutskottets betänkande 1989/90:FöU10. Mom. 1 (avslag på de iproposition 70 framlagda förslagen till lag om granskning och kontroll avfilmer och videogram, m.m.) Utskottets hemställan - som ställdes motreservation 1 av m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 3 (olagavåldsskildring) Utskottetshemställan bifölls med 164 röster mot 150 för reservation 2 av . Mom.4 (obligatorisk förhandsgranskning av filmer och videogram för privat bruk) Förstbiträddes reservation 3 av m.fl. - som ställdes mot utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall till motion1989/90:Krll av m.fl. - med acklamafion. Härefterbifölls utskottets hemställan med 234 röster mot 68 för reservation 3 av StinaGustavsson m.fl. 8 ledamöter avstod från att rösta. () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha röstatnej. 1989/90:132 Mom. 5 (censur av offentligt visad film) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av m.fl. - bifölls medacklamation. Mom.7 (åldersgräns ) Utskottetshemställan bifölls med 218 röster mot 96 för reservation 5 av . Mom.8 (biografbyråns tillsynsuppgifter m.m.) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.9 (kammarrättens sammansättning) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 7 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.11 (ökad upplysning och utbildning, m.m.) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 8 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Mom.15 (användning av överskottet från vissa granskningsavgifter) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 9 av och - bifölls med acklamation. Mom.16 och 17 (anslagen och Utredningar m.m.) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 10 av m.fl. -bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1 (visstbemyndigande) Utskottetshemställan bifölls med 272 röster mot 38 för reservation 1 av AlexanderChrisopoulos och . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.2 (uttalande om beviljande av garantier till internationella idrottsarrangemangi framtiden) Utskottetshemställan bifölls med 272 röster mot 38 för reservation 2 av AlexanderChrisopoulos och . Mom. 1 (avslag påpropositionen m.m.) Förstbiträddes reservation 2 av och med 40 röster mot 21 för reservation 3 av . 251 ledamöter avstod från att rösta. 54 Härefter biträddes reservation 1 av . med 95 röster mot 59 för reservation 2 avIngbritt Irhammar och . 1989/90:132 avstod från att rösta. Ledningsansvaret inom hälso- och sjukvården Slutligen bifölls utskottets hemställan med 159 röster mot 153 för reservation 1 avBritta Bjelle m.fl. 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 3 (avvisning avansökningar) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 4 av m.fl. - biföllsmed acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Utskottetshemställan bifölls med 291 röster mot 20 för reservationen av . Tredjevice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar 16§ Beslut om samlad votering Beträffande de på föredragningslistan närmastupptagna ärendena, socialutskottets betänkanden SoU24 och SoU27, beslötkammaren på förslag av tredje vice talmannen medge att de fick företas tillavgörande i ett sammanhang sedan debatten i båda dessa ärenden avslutats. 17 §Ledningsansvaret inom hälso- och sjukvården betänkande 1989/90:SoU24 Ledningsansvaret inom hälso- 1989/90:81). och sjukvården (prop. 60 (): Vi undviker i allmänhet att genom lag binda organisationen i kommuneroch landsting. Den proposition som regeringen har lagt fram om ledningsansvaretinom hälso- och sjukvården har därför vållat en hel del huvudbry i partiernaoch i socialutskottet. Vi har ställt oss frågan: Skall det verkligen varanödvändigt att ha lagregler om hur kliniker och enheter inom sjukvården skallledas? En tanke som många har haft är att det faktiskt kunde vara bättre att hadenna fråga oreglerad och överlåta den till landstingen själva. Problemetär att det finns en lagreglering om detta område, och den regeln äropraktisk på många sätt och vis. Den går ut på att något som kallas detmedicinska ledningsansvaret skall ankomma på överläkare. Det här kunde kanskefungera om det fanns en överläkare på varje klinik, men är läget ettannat i stora delar av sjukvården. Det finns flera överlä- Ledningsans varet inom hälso- och sjukvården käre somhar det medicinska ledningsansvaret inom en och samma enhet, och det har letttill mycket stor oklarhet. Det har väckts flera motioner som går ut på attpropositionens förslag till lagändring skall avslås. fullföljer ettsådant förslag i en reservation. Vi har även från sida övervägt mycket nogaatt följa samma linje. Den komplikation vi då ser framför oss är att dennuvarande lagen skulle bestå. Av den hearing som anordnades av utskottetframgick att det skulle ställa till besvär för landstingen. Vi har därför valt att medverka i en modifiering avregeringens förslag. Den modifieringen innebär att det etableras en ordning församlat ledningsansvar i enlighet med propositionens förslag. Men vi sägersamtidigt att den ordningen är fakultativ, dvs. den ordningen får tillämpas därlandstingen finner det ändamålsenligt. Den farhåga som har framkommit är nämligen den att andrayrkesgrupper än läkarna skulle få mindre möjligheter än att bli ledareinom hälso-och sjukvården. Det finns många driftiga sjuksköterskor,psykologer, arbetsterapeuter och andra som har ett ledningsansvar och somutövar det väl. Det är vår bestämda övertygelse att detta är en förnuftigordning, att det i mänga fall kan vara lämpligt med andra befattningshavare änläkare i chefspositioner i hälso- och sjukvården. Den som är läkare behöverinte vara en bra ledare. Den som är en bra ledare behöver inte vara läkare. Vitror att det i många situationer och i många sammanhang är förnuftigt attduktiga, driftiga befattningshavare med andra utbildningar och andraerfarenheter kan ges ledningsansvar inom hälso- och sjukvården. Med den modifiering av regeringens förslag som utskottetnu ställer sig bakom blir det möjligt för landstingen att själva avgöra i vilkaenheter som den i lagen fastslagna ordningen skall tillämpas. Den ursprungligenföreslagna regeln att skulle utpeka hos vilka enheter som ensådan ordning skulle tillämpas tas bort ur lagen. Kvar står endastsocialstyrelsens tillsynsansvar som ju gäller hela hälso- och sjukvården, meningen som helst direktivrätt från sida. Det blir alltså fritt fram för landstingen att självabestämma var den i lagen uppdragna ordningen skall tillämpas och var den ickebehöver tillämpas. Vi utgår självfallet från att den frågan kommer att hanterasav landstingen med ansvar och med stark hänsyn tagen till patientsäkerheteninom hälso- och sjukvården. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till utskottetsförslag på den här punkten, som jag menar på ett bra sätt tillgodoser de olikakrav och önskemål som har kommit fram under behandlingen av ärendet. Jag vill i övrigt yrka bifall till de reservationer somfolkpartiet har ställt sig bakom. Får jag bara med några få ord uppehålla mig vidvissa av dem. Vi menar att dietisterna är en viktig grupp inom hälso-och sjukvården som bör ges legitimation. Det kravet har framförts tidigare, ochdet framförs åter i detta betänkande. Vi menar att regeringen bör överväga frågan omlegitimation för naprapa-ter Vimenar att det behövs en utvidgad möjlighet till vård utanför det egnalandstinget. Vimenar att patientens rätt att välja patientansvarig läkare, dvs. sin egenläkare, måste förstärkas. Vimenar slutligen att det är nödvändigt med en lagreglering av rätten att flyttatill sjukhem och i annan kommun. Det har träffats en överenskommelsemellan kommunförbunden om att man i största möjliga mån skall hjälpa gamla somvill flytta till sina barns kommun att göra detta. Vi vet dock av praktisk,bitter erfarenhet att denna ordning ännu inte har fungerat. BengtWesterberg har vid upprepade tillfällen uppmärksammat Saga Ska-rin i ,en dam, som har kämpat för att få flytta till sina barni . Det har tagit innan detta har blivit möjligt. Det harinte gått att få rätt domstolsvägen, utan det har krävts en lång bearbetningför att åstadkomma denna, som vi tycker, självklara rättighet. Omden frivilliga överenskommelse som finns inte fungerar är det nödvändigt attse över lagstiftningen för att förverkliga denna självklara rätt, som varjegammal människa och varje handikappad i borde ha, dvs. rätten att fåbo nära sina egna barn. Med detta yrkar jag bifall till reservationer och i övrigttill utskottets hemställan. 1989/90:132 31 maj1990 Ledningsansvaretinom hälso- och sjukvården 61 PER STENMARCK (m); I socialutskottets betänkande nr 24 behandlas bl.a. frågan omledningsansvaret inom den offentliga hälso- och sjukvården men ocksåbehörighetsregler för vissa grupper inom hälso- och sjukvården. Regeringenhar i proposition föreslagit att ledningsansvaret inom offentlig sjukvård skallförändras så att det medicinska och det administrativa ansvaret koncentrerastill en person med titeln chefsöverläkare. Regeringenhar också föreslagit att det skall bli möjligt för äldre och handikappade attvälja sjukvård och omsorg i annat landsting än det där man är mantalsskrivensamt att landstingen skall kunna erbjuda sin s.k. överkapacitet till andralandsting. Igrunden kan man säga att vi moderater har en annan syn på hälso- och sjukvärdenän vad regeringen har Vi skulle vilja organisera den på ett annat - och för deenskilda människorna bättre - sätt än som är fallet. En ökad valfrihet,som ju aldrig är viktigare än i ett läge när man är sjuk, skulle kunna blimöjlig med den allmänna obligatoriska sjukvårdsförsäkring som vi harföreslagit. Ochvi ser att vi har haft rätt. Svensk sjukvård har problem, och det ärpatienterna som blir lidande av de långa köerna. Dessa kan vi sannolikt aldrigkomma till rätta med om vi inte byter ut den statliga planstyrningen av hälso-och sjukvården mot en styrning som i stället är baserad på individuella behovoch individuella önskemål. Hälso-och sjukvårdslagen uttrycker det som förmodligen är självklart för alla,nämligen att ansvaret för den medicinska verksamheten skall ligga hos en personsom har specialistkompetens på just det området. Det som regeringen nuföreslår är att även det administrativa ledningsan- 1989/90:132 31 maj1990 Ledningsansvaretinom hälso- och sjukvården svaret skall lagregleras.Genom att kombinera det medicinska och det administrativa ledningsansvaretskall man kunna få ett s.k. samlat ledningsansvar, och den som får detta skallbenämnas chefsöverläkare. Viär säkert alla överens om att det behövs klara regler för det medicinskaansvaret. Men hur sjukvården skall administreras kan rimligtvis sjukvårdshuvudmännensjälva avgöra. Detsom jag har sagt skall inte tolkas så att vi moderater skulle motsättaoss att man inom sjukvården har ett samlat ledningsanvar Där man anser attdetta skall finnas har man full frihet att införa det även med vårt förslag.Detta menar vi bör kunna avgöras av varje enskilt landsting med utgångspunkt ide olika lokala förutsättningar som kan finnas. Detsom staten skall eftersträva är att vara en garant för den medicinskakvaliteten. Det är av det skälet som vi också föreslår att medicinalstyrelsenskall återinföras och att länsläkarorganisationen skall utformas på ett sådantsätt att den utgör en kontroll av den medicinska kompetensen. Viser också positivt på förslaget att det skall finnas en patientansvarig läkarevid en klinik. Men vi tror också att det är viktigt att den enskilde själv, sålångt det är möjligt, kan påverka valet av den patientansvarige läkaren. Därförhar vi i en gemensam borgerlig reservation ställt oss bakom ett folkpartiförslagom att det i hälso- och sjukvårdslagen skall göras en markering av denenskildes rätt att själv välja sin läkare. Detär också bra att regeringen nu närmar sig den linje som vi moderater länge harförordat, nämligen att äldre och handikappade skall få möjlighet till enservicebostad i en annan kommun än sin egen. Men för att undvika att en enskildperson kommer i kläm mellan två landsting har vi föreslagit att denna rätt föräldre och handikappade skall skrivas in i lagen. I detta betänkande behandlas också ett antal frågor som gällerbehörighetsregler för vissa grupper inom hälso- och sjukvården. Bl.a. framförsi flera motioner, representerande samtliga politiska partier, att nap-rapaterskall ges möjlighet till legitimation. Naprapaterär i en välutbildad grupp, med ett starkt förtroende och erkännandeinom området medicin. I alternativmedicinkom-mitténs betänkande, SOU1989:60, anges att naprapater har en lång utbildning och att deras kompetensär allmänt vitsordad. Manräknar med att 200 000 patienter i söker hjälp hos naprapatervid cirka en miljon tillfällen för huvudsakligen rygg- och ledbesvärNaprapaterna utgör således en mycket stor resurs för väldigt mångamänniskor Samtidigtutgör de också en väl definierad yrkesgrupp med en klar yrkesidentitet.Utbildningen tillgodoser högt ställda krav vad avser patienternas säkerhet ivärden. Enlegitimation för denna yrkesgrupp innebär både ett samhällserkän-nande avverksamheten och ett slags varudeklaration för patienten. Meddetta, och med respekt för den tidspress som vi nu befinner oss i, ber jag, herrtalman, att få yrka bifall till reservationen 11, fogad fill betänkandet. Idenna reservation framförs kravet att regeringen skall återkomma tillriksdagen med ett förslag om en legitimation för den yrkesgrupp som avlagtexamen för Doctor of Naphrapathy. 62 (): Frågan om ledningsansvaret i hälso- och sjukvården har diskuteratslänge. Åsikterna har varit delade om huruvida det behövs en lagreglering isammanhanget eller inte. Det har också förekommit en viss dragkamp mellanolika yrkesgrupper om var ett ledningsansvar bör ligga, och de yrkesgruppernahar var för sig anfört skäl som har framstått som välgrundade. För oss somskall fatta beslut i frågan har det inte varit helt lätt att i snårigheten avargument hitta den modell som bäst gagnar patienten. Här liksom i alla frågorsom gäller sjukvård måste givetvis patientens intresse vara utgångspunkten. Vihar från framfört - senast i en kommittémotion medanledning av den aktuella proposifionen - hur viktigt det är att man isjukvården har en sådan organisation att vårdpersonalen i huvudsak kan ägna sigåt patientarbetet och så långt möjligt avlastas administrativa uppgifter Vihar pekat på hur viktigt det är med kontinuitet i vården och hur viktigt det äratt patienterna har tryggheten att veta att det finns en läkare som de kanvända sig till med sina frågor och önskemål och som är närmast ansvarig förjust deras vård. Också patientsäkerheten - att det aldrig råder någon tvekanom vem som har ledningsansvaret - är viktig. har man påtalat att den reglering somgäller av ansvarsfrågorna i flera fall inte varit tillfredsställande när detgällt att klarar ut vem som kan åläggas ansvaret för felaktiga åtgärder Det harnaturligtvis varit ett tungt vägande argument för att man bör göra sådanaändringar i hälso- och sjukvårdslagen att det, om det blir aktuellt, framgårvem som har det samlade ledningsansvaret, alltså inte bara det medicinska utanockså det administrafiva. Vihar från utskottets sida verkligen bemödat oss om att ta till oss de argumentsom kan vara viktiga för att få till stånd en bra lösning. Den förändring somskett i förhållande till propositionen är att det sker en decentralisering tillsjukvårdshuvudmännen när det gäller att besluta vilka enheter som skallomfattas av ledningsansvar och vilka som skall kunna ligga utanför Jagtror att det är en riktig åtgärd. Det är landstingen som har ansvaret förorganisationen av sjukvården inom sina områden, det är de som har den bästakunskapen om hur enheterna är uppbyggda och fungerar, och de bör därmed ocksåvara fullt kompetenta att avgöra frågan om ledningsansvaret. Det kommer säkertatt betyda att man vid större enheter, med flera överläkare, kommer att ge enchefsöverläkare ett samlat ledningsansvar Men den modell som utskottet förordarkommer också att innebära att det i många fall öppnas möjligheter för andra änläkare att få ett ledningsansvar Vihar alltså, herr talman, från kommit fram till vi bör ställa ossbakom den lagändring som socialutskottet föreslår Den skall alltså föras in ihälso- och sjukvårdslagen. Ibetänkandet behandlas också frågan om rätten att flytta till sjukhem, ålderdomshemeller i annat landsting eller annan kommun. Det är ju något som detfunnits önskemål om , men det har rests många hinder isammanhanget. har det äntligen kommit till stånd rekommendationer frånKommunförbundet och som går ut på att kommuner ochlandsfing skall underlätta sådana flyttningar Rege- Ledningsansvaretinom hälso- och sjukvården 1989/90:132 31 maj1990 Ledningsansvare t inom hälso- och sjukvården ringen har också lagt framförslag om en utvidgning av kommunernas och landstingens rätt att ta emotvårdbehövande från andra kommuner Men än så länge får detta bara betraktas somrekommendationer, och som de är skrivna kan man nog tyvärr befara att det inteär tillräckligt. Även äldredelegationen har haft sina tvivel på den härpunkten. Vianser från att det här är en så vikfig fråga i utvecklingen aväldrevården att det bör utarbetas ett lagförslag som stärker den enskildes rätti detta sammanhang. Såvill jag ta upp frågan om legitimation av naprapater, som föreslås i enfyrpartireservation. Vi anser från att skälen för detta förslag ärmånga. Förett år sedan beslöt på förslag av regeringen om införande avlegitimation av Doctors of Chiropractic. Det gäller en yrkesgrupp som fått sinutbildning utomlands. Vid det tillfället uttalade sig utskottet mycket positivtom naprapaterna och deras möjlighet att få legitimation. Man sade bl.a.:"Utskottet instämmer i motionärernas bedömningar att det inom naprapatinbedrivs ett seriöst arbete. Så snart tillräckligt underlag för ett ställningstagandeföreligger beträffande naprapaterna bör regeringen pröva frågan om deraslegitimation." Det "underlag" som man, naturligt nog, närmastavsåg var det som skulle komma fram genom alternativkommitténs arbete. då skulle lägga fram sitt slutbetänkande , verkade det heltokej, tyckte vi andra. Det framstod då - det tror jag att fler kan intyga - somom det bara var fråga om rena transportsträckan innan det skulle läggas framett förslag på bord om legitimation av naprapater Därförblev förvåningen mycket stor när kommitténs slutbetänkande kom och kommittén,tvärtemot vad som förutskickats, inte alls tog någon särskilt positiv ställningtill naprapaterna. Man klagade bl.a. över att detta är en grupp som inte ärsärskilt internationellt känd, och att man därför inte har några erfarenheteratt hämta från andra länder Kommittén sade också att om man skall införa enlegitimation, så krävs det att gruppen skall ha byggt upp ett förtroende samtvunnit visst mätt av kliniskt och vetenskapligt erkännande. Detfinns rätt mycket att anföra till naprapaternas förmån. De har en längutbildning, där de flesta lärare är läkare, och eftersom denna utbildning skeri finns det stora möjligheter för svenska myndigheter att ha kontrollöver och insyn i utbildningen. En liknande insyn finns det ju inte alls möjlighettill om utbildningen sker i exempelvis , där de flesta chiroprak-torerhar utbildats. Det beräknas att ca 200 000 personer i Sverigeblev behandlade av naprapater. Och eftersom en attitydundersökning visade att80 % av svenska folket hade ett stort förtroende för yrkeskåren, vågar mankanske dra slutsatsen att många av dessa behandlingar var framgångsrika.Naprapatin har ju också i stor utsträckning tagits i anspråk avföretagshälsovården och inom idrottsrörelsen. Det finns t.o.m. en rapport frånriksrevisionsverket som pekar på att om naprapater inordnades i den allmännavården, skulle medicineringen kunna minska betydligt. Ja, det finns många flerrapporter och uppgifter som omgående skulle kunna ge re- geringen det underlag somefterlyses för ett förslag om legitimation också av naprapater Jag yrkar bifall tillreservation 11. Tillslut vill jag säga några ord om en annan yrkesgrupp, nämligen dietisterna, somenligt vår mening bör få större uppskattning i form av en legitimation. Vihar i just det här sammanhanget inte någon motion om detta, vilket i och försig är en miss.