prot · GD0995 · 1989-12-31 00:00:00 — Så t.ex. bör samtliga som dömts lill minst två årsfängelse särbehandlas. Enligt vår mening har alla som dömts lill så långafängelsestraff gjort sig skyldiga till svåra brott, vilket gör del befogal medsärbehandling. Vi anser också alt reglerna för permissioner bör stramasupp ytterligare. Delta bör gälla dem som missköter sig på olika sätt. Obevakadepermissioner bör dessutom starkt begränsas för dem som gäng på gång återfalleri brott. För intagna som begått allvarliga våldsbrott och narkotikabrott börpermissioner bara få förekomma undantagsvis. Nya anvisningar från har kommit sominnebär all målsägande skall informeras när gärningsmannen lämnar fängelset förpermission. Eventuellt behöver denna skyldighet lagfästas. Det vet vi inteännu. I varje fall bör en uppföljning och utvärdering senare ske för alt utrönahur denna informationsskyldighet följes. Dessa tankar utvecklar vi i eltsärskilt yttrande. Möjligheterna lill straffskärpning vid återfall i brott äri dag alltför begränsade. Nuvarande reglering möjliggör inte tillräckligteffektiva reaktioner vid återfall i brott. I stället sker alltför oftarabalteringar vid påföljdsval vid upprepad brottslighet. Del kan vi inteacceplera. Detta är särskilt vanligt om någon döms för all ha begått brottunder avvaktan på att avtjäna straff. Det är fel signaler till omvärlden. Regeringen bör därför få i uppdrag alt utarbeta och läggafram förslag på området. Hänsyn till återfall skall kunna las även omstraffvärdet för brotts- Villkorligt medgiven frihet bör också i störreutsträckning än vad som är fallet kunna förverkas. I en motion till krävde Karl-ErikOlsson och jag att fängelset i inte skulle stängas. Flermotionerade i detta ärende. Vi har bl.a. hört tala om detta.Utskottet uttalar nu all det skulle vara av stort värde med en fortsall driftvid anstalten i . Utskottet utgår från alt kriminalvårdsstyrelsengenom en analys av beläggningsutvecklingen och en omdisponering av medelförsöker få till stånd en fortsatt drift inom befintliga ramar Eftersomkostnaderna för en fortsatt drift av Kristiansladsanslalten är relativt små.särskilt i förhållande till den totala budgeten för ,tolkar jag detta uttalande som en garanti för fortsatt drift vid anstalten.Behovet av platserna där är väldokumenterat. Med det anförda yrkar jag bifall lillsamtliga reservationer som står bakom. AnL4 (vpk); kriminalvårdsreform är en mycket bra målbeskrivning.Vi måste ständigt öka våra strävanden för att nå de målen. Del vore ell myckelstort nederlag om vi skulle tvingas revidera målen dårför alt vi på grund avfelsalsningar inte har nått målen. Del är inte målen, ulan medlen för alt nå dessa mål. somvi ständigt måsle diskutera och förändra, för alt nå de mål som finns beskrivnai kriminalvårdsreform. Konlraklsvård används som ersättning förfängelsestraff, huvudsakligen i sådan fall då begånget brott har sin grund ialkohol- eller narkotikamissbruk. Konlraklsvård innebär alt domstolenfastställer en behandlingsplan för gärningsmannen. När det gäller sexualbrott eller grova misshandelsbrotthar konlraklsvård använts i myckel mindre omfattning. I årets budgetproposition konstaleras atl del inomkriminalvården bedrivs och planeras en rad verksamheter medolika inriktningar för män som dömts för olika former av övergrepp mol kvinnoroch barn. Samlidigl har vi fått veta atl det saknas medel för altanställa tillräckligt anlal utredare ens för konlraktsärenden rörande alkohol-och narkotikamissbrukare. Skall vi hålla på sä här och hur länge i så fall? Om vi vet alt del i samhällets perspektiv och att det förall skydda kvinnor och barn är bäst alt våldsverkarna får vård, om vi vet atlett vanligt fängelsestraff som inte inrymmer adekvat behandling hur långt delän är innebär att personen kommer ut lika sjuk och avvikande som innan handömdes, kanske äririu mer våldsbenägen, skall vi då fortsätta alt läsa in folkoch hånvisa lill all del i alla fall finns planer på behandling, om än i lilenskala? Det som behövs är väl alt vi tar till vara de erfarenhetersom nu finns, all det upprättas behandlingsprogram i tillräcklig omfattningoch, vilket vi föreslår i vår motion, ges möjlighet atl döma en våldtäktsmaneller misshandlare lill denna alternativa påföljd, nämligen konlraklsvård. För alt della skall vara möjligt måste medel tillföras. Idelta sammanhang liksom i andra som har med ekonomi alt göra måsle kanske enstörre sals- ning görasen år för att större vinster skall kunna göras andra år i ett ekonomisktperspektiv så är ju ett vanligt fängelsestraff del absolut dyrastealternativet, både på kort och på lång sikt. som det är vår uppfallning att del nu är dagsall utvidga konlraklsvård till att omfatta dem som döms för sexuella brott ochför grov misshandel anser vi även all kontraktsvärden måsle kopplas tillpåföljden villkorligt fängelse. Del är nog endasl ett fåtal av dessabrottslingar som spontant och självmant längtar efter att bli föremål för behandling.Det behövs i slället en tvingande komponent i form av elt alternativ somupplevs som mer ofördelaktigt, nämligen fängelse. Vi kommer därför, liksomtidigare, atl yrka bifall lill reservation 22. vilkel jag missade vidutskottets behandling av ärendet. Vpk föreslår besluta om ett höjt anslag tillfrivården med 50 milj. kr. Utskottet liksom justitieministern har vid olikatillfällen uttalat atl strävan är att hitta och uppmuntra andra påföljder änfängelse i större utsträckning än vad vi gör . Som jag sade tidigare måsleman ju satsa också. Trots all man säger sig veta atl frivården harotillräckliga resurser tillförs inte kontot de medel som skulle behövas. Den ökning som frivården har fått handlar lill störstadelen om pris- och löneomräkningar samt utbildningskostnader i samband medomplacering och rehabilitering av personal. Alla försökverksamheter såsom exempelvis samhällstjänstoch nyanställningar av behandlingspersonal, förutsätts kunna rymmas inomanslaget. Del slår hell klarl atl så stort utrymme för en utökning avfrivårdsalternaliv inte blir möjligt med de anslag som frivården har. Inte ens samhällstjänst - det påföljdsalternativ somäntligen blivit verklighet på försöksstadiet - får sina öronmärkta pengar utanskall konkurrera om medel med andra påföljdsalternaliv. Jag har i min bekantskapskrets några stycken idealistersom har vall alt arbela som övervakare. Del krävs att man är idealist i detarbetet, idealist i den bemärkelsen atl man har ett stort intresse förmänniskor och att man tror atl man kan göra en samhällsinsats genom atl försökahjälpa före delta straffade att finna sin plats i samhället. Om man som övervakare skall lyckas i sitt arbete krävs detall man kan ställa upp både billida och sent, all man finns till hands på andratider än kontorslid, att man kan ta ledigt från sitt ordinarie arbete iblandosv. Men jag tycker inte att det är riktigt rättvist alt man även skall varaidealist när del gäller den ekonomiska ersättningen. Om en övervakare får eriersättning som är dubbelt så stor som den är , så är det ändå ell mycketbilligt alternativ för samhållet om övervakaren gör ett bra jobb, med vilkelmenas alt de f.d. straffade inte begår nya brott utan kan fungera i samhället. Jag yrkar bifall lill reservationerna 7, 14, 16, 20 och 22. AnL 5 KENTLUNDGREN (mp): Jag skall börja med atl yrka bifall till reservationerna 1, 2, 6, 7 och13. Om vi börjar med atl lala om reservation nr 1, utvärdering av kriminal- vårdsreformen,så slår samtliga oppositionspartier bakom denna reservation utom vpk vilkel görmig lilel ledsen. Del kan aldrig vara fel eller farligt att utvärderanågonting. Del skadar aldrig att få fram sanningen, om vi vill se om vi harlyckats med de föresatser vi hade då vi införde någonting. Kriminalvärdsreformenhar ett anlal år på nacken. Samhällsutvecklingen har gått förbi den fleragånger om när del gäller de förutsättningar som gällde då deninfördes jämfört med dem som gäller . Vi i denna kammare är väl rörande eniga om atl den humanakriminalpolitiken är någol som vi aldrig skall överge - oavsett vad enutvärdering skulle leda fram till. vad vi vill ta reda på är ju: Vad ärdet som skiljer samhället från samhället i går då kriminalvårdsreformengenomfördes? Vilka nya saker har kommit lill som vi inte räknade med dä? En av de stora sakerna är ju narkotikabrottsligheten ochnarkotikamissbruket, inte minst det som pågår på anstalterna. En annan sak somtillkommit är nedläggningen av institutionssjukhusen inom den psykiatriskavården, vilkel egenligen är ett experiment som vi inte rikligt vet resultatetav. En sak vet vi: en del människor kommer självfallet i den nya situationenalt ramla ur systemet. När del sker blir del oftast på del sättet all deslarvar med medicinerna, all de får abstinensbesvär, atl de blir våldsamma ochalt de kan la till andra droger och kombinationsdroger tillsammans medmedicinerna. Resultatet blir ofta att de hamnar i kriminalitet. Alla dessa saker behöver vi kartlägga och utvärdera föratl se hur de kriminalpolitiska mäl som sattes upp ochbörjan av 70-talet har uppfyllts. Och om de inte har uppfyllts - vad skall vigör ål dem? På vilka nya vägar måste vi söka oss fram för att nå de mål som visatte upp? För målet humanitär kriminalpolitik skall vi. som jag sade förut,inte överge. När jag "pryade" pä fängelserna - elleri varje fall gjorde studiebesök - kunde jag konstalera atl det fanns mängapositiva trender ofta beroende på en personal och en ledning som hade hjärtaoch känsla för del de höll på med och ville göra någonting positivt av det. Menförutsättningarna för att kunna göra detta var ofta obefintliga, och enuppgivenhel märktes när del gällde den vilja som man skullemobilisera föratt göra sitt jobb. Jag lycker alt del är oerhört väsentligt att vi i enparlamentarisk utredning ser över vad det är som behöver tillkomma för alt manskall kunna åstadkomma en kriminalpolitik som innehåller ett humanistisktvårdlänkande, elt rehabiliieringsiänkande, för alt göra vården verklig. Den ärinte verklig . Vi har inte kriminalvård, vi har i mycket stor omfattningkriminalförva-ring. Del kan bero på gamla lokaler, felaktiga typer av lokaler,felaktiga typer av resurser som finns tillgängliga, och det kan framför alltbero på resursbrist. Vi behöver kunna skilja grupper ål, separera missbrukarefrån icke missbrukare. Vi behöver kunna la hand om missbrukare som vill slutamed sill missbruk, och vi behöver kunna separera kvinnor från män. om kvinnornakänner sig utnyttjade pä anstalterna. Kvinnorna har särskilda vårdbehov. Delfinns, som jag sade, psykiskt sjuka i kriminalvården, och vi har myckelbegränsade resurser alt ta hand om dem. För atlåstadkomma en kriminalvård som är värd namnet och som är base- rad pådenna humanitet som jag talar om, måste vi alltså kunna åstadkomma vård,rehabilitering, utbildning och social träning. Lyckas vi inte göra detta, såkommer bara fler och fler fängelser alt behöva byggas. I reservation I kräver vi alltså en parlamentarisköversyn. civila verksamhet har jag lärt mig att när man hållit på attlappa och laga , behöver man då och då ta ett rejält grepp,göra en ordentlig inventering, en översyn, och se efter hur vi skall nå de målsom vi har satt upp. Jag vill nu gå över lill all behandla problemet narkotikalitet djupare. Vi har oerhört svårt atl hålla kriminalvårdsanstalternafria från narkotika. Det är svårt att åstadkomma en narkolikafri placering. mänsklig rättighet måste i rimlighetens namn vara att intagna utannarkotikaproblem icke skall behöva komma i kontakt med narkotika. Atl sitta päanstalt innebär en psykisk belastning, som ofta medför atl individen ärmottagligare för påverkan än vad han är i vanliga fall. En människa som harhamnat i kriminalsvängen, som har hamnat pä anstalt, löper alltså slor riskalt bli narkoman, om vi inte kan åstadkomma en absolut garanti för allvederbörande skall slippa komma i kontakt med narkotika inne på anstalten. Närmissbrukare finns på anstalt, måste vi avskära dem från droger - och helstskall vi nalurliglvis kunna göra det också när de är ute i samhället. Vi måseförhindra att narkotikahandel pågår inom fängelserna - och nalurliglvis helstockså ute i samhället. Det vidtas åtgärder, men resultatet hillills ärskrämmande; vi lyckas inte. Vi måste alltså finna nya vägar, vi måste gemensamtse över verksamheterna, se vad vi skall göra för atl komma lill rätta meddelta problem. Tyvärr avvisar regeringspartiet ständigt de oppositionellainviterna som innebär att vi är beredda atl vara med och se över dessaverksamheter Att manliga interner utnyttjar kvinnliga interner harvisat sig vara mindre ovanligt än vad man trodde. Att tillgodose kvinnorssärskilda vårdbehov är också svårt i blandade verksamheter Men ellgrundläggande krav måste vara atl en kvinna som anser sig ha behov av envistelse på anstalt fri från manliga interner skall få sill önskemåltillgodosett. Därför måste vi alltså se över hur vi skall åstadkomma flerdifferentierade anstalter också inom denna sektor Så lilel om våldtäktsmän. Att vi skall rehabiliteramänniskor som är dömda för våldtäkt och sexualbrott är för mig en självklarhet.Vi borde egentligen inte ha rätt alt släppa ut dem om vi inte har rehabiliteratdem. Att stoppa in en våldtäktsman på en anstalt och inte göra någonting åthonom är delsamma som alt man också släpper ut en våldtäktsman - ofta merförhärdad, ofta mer cynisk och fördärvad till sin läggning än han var innanhan kom in på anstalten. Den grundläggande defekt som denne våldtäktsman har isitt psyke, och som har gjort honom till våldtäktsman, har han kvar om han interehabiliteras. Del har visat sig i de undersökningar som har gjorts iutlandet, främst i men även i , atl våldtäktsmän oftast själva varitutsatta för sexuella övergrepp som barn. Med den vetskapen i ryggen, med litetsatsning på beteendevetenskapsforskning, som vi vill ha i deriforsknirigsmotiori som vi från miljöpartiels sida väckte , ärdet ganska naturligt att vi tar oss an den här bilen och försöker göranågonting åt den. intebehöva vara rädda - inga människor skall behöva vara rädda - när de går pågalorna, del måste vara samhällets uttalade mål. Det behövs alltså rehabilitering. Kartlägg vad som gåttsnett för en våldtäktsman! Rehabilitera sedan närdet gäller deeventuella brister som finns i fråga om utbildning, social umgängesförmågaosv., innan vi släpper ut vederbörande igen! Annars har vi honom säkert som ettbrev på posten tillbaka inom korl. Slutligen gäller det frivården. Vi har lagt mycket arbetepä frivården, men vi har tyvärr inte fält den alt fungera. Skälen är ett par;Villkoren är svåra, men del kan inte lägga sig i; lönevillkoren ärinte vår sak. Vi kan ändå konstatera all del finns rekryteringssvårigheler Vi har konlraklsvård på detta område , och vi kankonstatera att frivården skulle kunna friställa fängelseplalser om barafrivården hade lillräckligl med folk för att fä ut exempelvis rattfylleristeri konlraklsvård. Vi håller på atl införa samhällstjänst när det gäller ett parprovområden. Frivårdens personal går på knäna. Arbetsbelastningen förvarje enskild individ är för slor. Därför slutar folk - och därav ocksårekryteringssvårighelerna. Att förbättra villkoren, atl ge rationell hjälp,atl ge stöd och inte minst uppskattning för deras fantastiska arbete - del ärdet minsta borde göra för denna grupp. AnL 6BIRTHE SÖRESTEDT (s); Jag vill inledningsvis slå fast all degrundläggande principer som lades fast genom kriminalvårdsreformalltjämt är gällande och atl amibiiionen måste vara all så långt som möjligtunderlätta de dömdas anpassning till samhället. Denna grundtanke ärförutsättningen för en human och meriingsfull kriminalvård. Kriminalvården har varit föremål för ettomfattande översynsarbete. har del också pågått enförsöksverksamhet med decentralisering inom ett flertalkriminalvårdsmyndigheler Försöksverksamheten har omfattat såväl klientärendensom administrativa ärenden. Med erfarenheterna från denna verksamhet föreliggernu ett förslag lill en vidgad decentralisering. Huvuddelen av beslutenbeträffande klienlarbeien skall fattas på lokal nivå. Detta innebär också en nyorganisation, där krimnalvårdsstyrelsens arbete koncentreras på övergripandeuppgifler, och den regionala organisationen får till uppgift att leda ochstödja verksamheten vid de lokala myndigheterna. Utskottet ställer sig bakom förslaget till en nyorganisation. Det sägs att man i den nya organisationen inte kommer alt gåifrån intentionerna i krimi-nalvardsreformeri. Utskottet godtar ocksåregeringens förslag till medelsanvisning till och lillkriminalvårdsanslalterna. Den i budgetpropositionen föreslagna nedläggningen avKristianstadanslallen motsätter däremot elt enigt utskott. Där har det varit,som tidigare påpekats, borgerliga motioner men även en socialdemokratiskmotion i ärendet. Vi anser det vara av värde all ha kvar fortsatt drift där ochförutsätter all inom befintliga ramar kan få delta lillstånd. Delta vill utskottet ge regeringen lill känna. Jag vill åter peka på det utvecklingsarbete som pågår inom kriminalvårdsstyrelsen.Del gäller den nya organisationen med olika åtgärder arbetet med alt användapersonalens resurser bälire, handlingsplaner och andra insatser och olikaförslag för atl förbättra innehållet i anstalterna. Förutom det nämndautvecklingsarbetet pågår i en arbetsgrupp inom departementet en översyn avhela kriminalvården. En översyn av det framlida an-staltsbyggandet kommer ocksåtill stånd. Dessutom har tillsatts en särskild utredare som skallvidareutveckla innehållet i de påföljder som utgör alternativ lill fängelsesamt se över frågor om verkställigheten. I reservation 1 anser man atl kriminalvårdsreformens mål inte kan ses som realisliska utan att en utredning bör tillsättas. När detgäller de ursprungliga målen anser utskottsmajoriteten att de alltjämt ärgiltiga; en human kriminalvård där den grundläggande principen är alt anpassade dömda så långt som möjligt till samhället, Reservanterna har rätt i att samhället har förändratssedan kriminalvårds-reformen antogs. Problemen har förändrats likaså. Delinnebär atl det blir allt svårare att uppnå målen. Men del kan därför inte vararikligt att göra avkall pä målen, ulan det gäller alt förändra medlen, allutveckla och förbättra kriminalvårdens verksamheter Det pågår ett ambitiöstoch målmedvetet arbete inom kriminalvården när det gäller alt komma lill rättamed drogproblemen. 1 reservation 2 krävs att regeringen vidtar åtgärderför ett nytt differentieringssyslem, som är skisserat i reservationen. Allkunna differentiera de intagna, atl intagna med olika problem skall kunnaplaceras på olika avdelningar i olika anstalter, har varit ett mål. Det i reservationen framförda föreslaget är i och för siginte nytt. På sina håll i landet har man redan, och det planeras på andra håll,delat upp anstalterna i olika avdelningar för missbrukare. Man placerarintagna med narkotikaproblem i särskilda anstalter och intagna medalkoholproblem i andra. När det gäller drogproblematiken vidtas en rad olikaåtgärder inom kriminalvården för att komina till rätta med dessa problem. Dethar vi diskuterat här i . Jag måslevända mig till och ta ifrån henne den tron alt anstalternainte skulle ha gjort lokala åtgärdsprogram för narkotikaproblem. Det ärfaktiskt så, atl arbetet har pågått . Manhar inte negligerat drogproblemen. I reservationer har framförts önskemål om ändradlagstiflning när det gäller särbehandling av långiidsdömda, stramarepermissionsregler och ytterligare åtgärder vid bevakning i anstalt. Dessafrågor behandlade och det finns nu ingen anledning förulskottsmajoriteten alt göra en annan bedömning än då. Behandling av våldsmän tas äter upp i motioner Jag villhänvisa till att del bedrivs en rad verksamheter med olika innehåll, så somkurser i sex och samlevnad, särskild behandlingsverksamhet och utbildning avpersonal. Utskottet vill nu som tidigare betona att del är angeläget attverksamheten inom detta område prioriteras. I reservationerna 9 och 10 framförs krav på ändrade reglerför villkorlig frigivning. Det pågår ett sådant övervägande i samband med enöversyn av straffskalorna. Avsikten är atl ta ställning lill della i ett störresammanhang då också frågor om verkslällighetsformer och alternativ lill frihetsstraffkom- mer upplill behandling. Atl vill ha strängare fängelsestraff är väl känt.Det är också känt alt i fråga om ändrade regler för villkorligfrigiving vill alt den generella fängelsetiden skall öka. Jag måste dä frågafolkpartiet och om de ändrat inslällning och anslutit sig till denmoderata synen. inslällning i denna fråga leder till all vi skullebli tvungna att bygga elt stort anlal nya fängelser. Jag hoppas atl GötheKnutson är medveten om delta. Den folkparlisliska reservationen om krav på villkoriigtfrigivna gör mig någol konfunderad. Den princip som hävdar börgälla tillämpas . De villkorligt frigivna som inte följer anvisningaroch föreskrifter och som missköter sig anmäls till övervakningsnämnden föråtgärder av det slag som folkparliel för fram. Del översynsarbete som redovisats innefattarockså frivården, dess framlida roll och arbetsuppgifter innebärnaturiigtvis också en granskning av samarbetet med andra myndigheler ochorganisationer De i reservation 13 framförda kraven när del gäller frivårdenssituation beaktas i det pågående översynsarbetel. Frivårdens arbete ärväsentligt, vilket lyfts fram i del beslut som vi fattade 1983. Frivården utförett bra arbete, och del bör prioriteras. Vi är alla av den åsikten alt det är väsentligt atl vi fårha lekmannaöverva-kare lill hjälp i frivårdsarbetet. Dessa gör en slor insats.Naturligtvis kan de inte ersättas ekonomiskt för den stora insats de gör, ulandet får bli ideellt arbete. Övervakarnas situation kommer också upp i detpågående översynsarbetet. De nya uppgifter som tillkommit i form av konraktsvård ochförsöksverksamhet med samhällsljänsl har inneburit ell merarbete inomfrivården. Anslaget till frivården har undantagils från besparing, vilketinnebären ökning med nästan 23 milj. kr Utskottet kan inte instämma i vpk;sförslag om ytterligare medel. Utskottet anser alt det är angeläget atl de nya verksamheternabedrivs enligt de intentioner som är uttalade och menar därmed alt anslagsutvecklingennoga måste följas. Del har sagts här i debatten atl konlraklsvården inteskulle kunna fullföljas. Jag undrar vad detta påslående bygger på. Jag harinte mer än i elt fall under den lid som vi har haft konlraklsvård hört att delinte har kunnat göras en konlraktvårdsulredning. Det fallet har enligtkriminalvårdsstyrelsen klarats upp. I tre reservationer 17, 18 och 19, behandlas frågorrörande den alldeles nystartade försöksverksamheten med samhällstjänst.Riksdagen tog ställning till sådana krav som framförs i reservationerna såsent som Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande. Kraven på en utökning av konlraklsvården lill att gällaäven sexual- och misshandelsbrott är också återkommande. Utskottet vidhållersin bedömning atl eri längre tids tillämpning och en utvärdering är nödvändigainnan ett ställningstagande i detta avseende kan göras. I fyra reservationerberörs påföljdsfrågor. Utskotlsmajorileterna anser alt det ställningstagandesom gjordes sä sent som alltjämt är giltigt. Villkorlig dom bör inteersättas med villkorligt fängelse, inte heller bör villkorligt fängelse införasvid konlraklsvård. Det finns inte heller anledning att göra en annan bedöni- ning närdet gäller straffskärpning vid återfall eller all införa stramareskyddstillsyn. Med detta yrkar jag bifall till utskottetshemställan och avslag pä samtliga reservationer. AnL 7 () replik: Birihe Sörestedt säger att del pågårförnyelsearbete, utvecklingsarbete och översynsarbele. Därför behövs ingenslor utvärdering av reformen. År inte Birihe Sörestedt oroad?